ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/521/25 Справа № 179/1968/21 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

30 січня 2025 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

головуючого, судді-доповідача ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали за апеляційними скаргами особи щодо якої застосовані примусові заходи медичного характеру ОСОБА_6 та в його інтересах захисника ОСОБА_7 на ухвалу Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 09 жовтня 2024 року у кримінальному провадженні No 0000137 від 18 березня 2020 року про застосування примусових заходів медичного характеру стосовно

ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Котовка Магдалинівського району Дніпропетровської області, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ; фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених частиною частиною 3 статті 185, частиною 1 статті 309, частиною 1 статті 263, частиною 2 статті 289 Кримінального кодексу України (далі - КК),

за участю:

прокурора ОСОБА_8

особи, стосовно якої застосовані

примусові заходи

медичного характеру

(в режимі відеоконференці) ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 09 жовтня 2024 року у провадженні за ознаками суспільно-небезпечних діянь, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 309, ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 289 КК застосовано щодо стосовно ОСОБА_6 примусові заходи медичного характеру у виді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом.

На зазначену ухвалу суду першої інстанції ОСОБА_6 та його захисник подали апеляційні скарги.

В ході судового засідання ОСОБА_6 заявив відвід суду, який мотивував тим, що він не довіряє суду, так як, на його думку, суд у змові з його адвокатом, є упередженим та не об`єктивним. Колегія суддів не розглянула його скаргу про те, що суддя першої інстанції ОСОБА_1 також був у змові із захисником та працівниками поліції з метою незаконно притягнути ОСОБА_6 до відповідальності та незаконно позбавити його волі.

Захисник та прокурор заперечували проти задоволення відводу, вважали його безпідставним і просили відмовити в його задоволенні.

Апеляційний суд, заслухавши заяву ОСОБА_6 про відвід суду, вислухавши думку учасників апеляційного розгляду, дійшов висновку про відсутність підстав для її задоволення з огляду на таке.

Статтями 75 та 76 КПК визначено виключний перелік обставин, що виключають участь судді в кримінальному провадженні та недопустимість повторної участі судді в кримінальному провадженні.

Дослідивши доводи заяви ОСОБА_6 , колегією суддів встановлено, що ним заявлений відвід з непередбачених кримінальним процесуальним законом підстав, та не наведено жодних об`єктивних даних, які б були підставою для відводу колегії суддів, в тому числі обставин, які викликають сумнів у їх неупередженості, а ґрунтуються виключно на голослівних твердженнях ОСОБА_6 про злочинну змову суддів із захисником та працівниками правоохоронного органу для засудження ОСОБА_6 . Доводи заяви про відвід, оскільки апеляційний суд не розглянув його апеляційну скаргу, а розглянув тільки апеляційну скаргу його захисника, ґрунтуються на власному сприйнятті дійсності, оскільки апеляційний суд ще не розглянув апеляційні скарги захисту по суті, про що неодноразово головуючим суддею було роз`яснено ОСОБА_6 .

Слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості (п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК).

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, наявність безсторонності (неупередженості) має визначатися, для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції, за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. За суб`єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності.

Особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного (див. рішення у справі «Мироненко і Мартенко проти України», заява N 4785/02, рішення від 10 грудня 2009 року, п. 66, 67).

У контексті об`єктивного критерію окремо від поведінки суддів слід визначити, чи існували переконливі факти, які могли б викликати сумніви щодо їхньої безсторонності. Це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезстороннім, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими (див. рішення у справі «Ветштайн проти Швейцарії», заява No33958/96, п.44, ECHR 2000-XII, у справі «Газета «Україна-Центр» проти України», заява No16695/04, рішення від 15 липня 2010 року, п.31, «Хаусшільдт проти Данії», рішення від 24 травня 1989 року, п.48).

Таким чином, відомості, зазначені в заяві ОСОБА_6 про відвід суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 не можуть свідчити про упередженість цих суддів, у зв`язку з чим наведені ним доводи щодо відводу є безпідставними і не ґрунтуються на вимогах закону.

Інших обставин, передбачених ст. 75 КПК ОСОБА_6 не наведено, а тому у задоволенні його заяви слід відмовити.

Керуючись статтями 75, 76, 405 КПК, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити в задоволенні заяви ОСОБА_6 про відвід колегії суддів у провадженні за апеляційними скаргами особи щодо якої застосовані примусові заходи медичного характеру ОСОБА_6 та в його інтересах захисника ОСОБА_7 на ухвалу Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 09 жовтня 2024 року про застосування примусових заходів медичного характеру стосовно ОСОБА_6 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених частиною частиною 3 статті 185, частиною 1 статті 309, частиною 1 статті 263, частиною 2 статті 289 Кримінального кодексу України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді:

_____________________ ______________________ _____________________ ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4