Провадження №: 1-кп/755/325/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"03" лютого 2025 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

секретаря ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві заяву захисника обвинуваченого ОСОБА_5 - адвоката ОСОБА_6 про відвід колегії суддів від розгляду кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000502 від 18.05.2023, за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 258-3, ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 263-1, ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 436-2 КК України, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 258-3, ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 263-1, ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 436-2 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_8 ,

захисників: ОСОБА_9 , ОСОБА_6 ,

обвинувачених: ОСОБА_5 , ОСОБА_7 ,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Дніпровського районного суду м. Києва перебуває вказане кримінальне провадження, за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 258-3, ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 263-1, ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 436-2 КК України, та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 258-3, ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 263-1, ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 436-2 КК України.

03.02.2025 року до початку судового розгляду на адресу Дніпровського районного суду м. Києва надійшла заява захисника обвинуваченої ОСОБА_5 - адвоката ОСОБА_6 про відвід колегії суддів у зазначеному кримінальному провадженні, зареєстроване канцелярією суду 03.02.2025 року за вх. № 6143.

Вказана заява мотивована тим, що під час першої зустрічі, в ході знайомства адвоката ОСОБА_6 з його підзахисним - обвинуваченим ОСОБА_5 , останній проінформував його про те, що працівники СБУ повідомили інформацію стосовно того, що існує певна домовленість з прокурором, адвокатом, який діяв в провадженні на той час, а також головуючим суддею про скорочений розгляд справи, та з повним визнанням вини у пред`явленому обвинуваченні, а також про закінчення судового процесу за декілька судових засідань. У випадку визнання вини, обвинуваченого ОСОБА_5 буде засуджено до 8 років позбавлення волі та в подальшому буде здійснено його обмін в якості полоненого між Україною та російською федерацією. Для реалізації вказаного плану, ОСОБА_5 було додатково пред`явлено підозру за ст. 436-2 КК України, так як зі слів уповноважених працівників СБУ засуджені за цією статтею можуть потрапити до списків обміну, а інші інкриміновані йому злочини не дають такої можливості. У вказаній заяві захисник припустив про можливість існування зазначеної пропозиції працівників органу досудового розслідування, з огляду на відомості, відображені в ухвалі Шевченківського районного суду м. Києва від 12.10.2023 року (справа № 761/37364/23).

При цьому, захисник вказує, що в ході судового розгляду, на переконання сторони захисту, з`явилося підтвердження упередженості колегії суддів у вказаному кримінальному провадженні, оскільки в судовому процесі присутня поспішність у прийнятті рішень та у розгляді справи вцілому. При цьому захисник повторно наголосив увагу суду на тому, що обвинуваченим не було направлено копію повного тексту ухвали суду від 09.12.2024 року. Вказані обставини, на думку сторони захисту, прямо впливають на реалізацію обвинуваченими права на захист. Зокрема, звернув увагу, на упередженому ставленні колегії суддів до захисника обвинуваченої ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_9 , з огляду на те, що суд в ухвалі від 21.01.2025 року приділив окрему увагу процесуальній поведінці адвоката.

В судовому засіданні захисник ОСОБА_5 - адвокат ОСОБА_6 підтримав подане клопотання та просив його задовольнити.

Захисник ОСОБА_5 - адвокат ОСОБА_9 підтримав думку адвоката ОСОБА_6 та вказав, що на адресу ДУ «Київський слідчий ізолятор» не було направлено копію ухвали від 09.12.2024 року, з метою вручення обвинуваченим. Обвинувачена ОСОБА_7 отримала копію вказаного судового рішення лише 28.01.2025 року. Окрім того, наголосив увагу суду на відсутності в матеріалах справи належним чином здійсненого фіксування судових засідань, в ході яких здійснювалося проголошення повних текстів ухвал. Вказав, що обвинувачених не викликали на зазначені судові засідання, що в сукупності наводить сторону захисту на думку про упередженість суду в даному кримінальному провадженні.

Прокурор ОСОБА_8 в судовому засіданні чотири рази наголосив увагу суду на непроцесуальній поведінці адвоката ОСОБА_9 , а саме перехід останнього на особистості при обґрунтуванні власної позиції. Окрім того, прокурор категорично заперечив проти задоволення заяви про відвід колегії суддів, оскільки стороною захисту належним чином не мотивовано фактичні обставини, які б свідчили про упередженість суду. Зазначив, що у випадку якщо повний текст ухвали від 09.12.2024 року, з якихось причин не надійшов до установи попереднього ув`язнення обвинувачених, то вказаний факт жодним чином не позбавляє права останніх оскаржувати зазначене судове рішення в апеляційному порядку, оскільки отримання повного тексту ухвали суду є процесуальним правом сторони захисту, а не обов`язком суду. Просив відмовити у задоволенні заяви, у зв`язку з її необґрунтованістю.

Судом за клопотанням прокурора ОСОБА_8 , а також за власною ініціативою було двічі оголошено усне попередження про відповідальність за неповагу до суду адвокату ОСОБА_9 , у зв`язку із непроцесуальною поведінкою останнього.

Обвинувачені ОСОБА_5 та ОСОБА_7 підтримали думку захисників.

Головуючий суддя ОСОБА_1 , у відповідності до положень ч. 3 ст. 81 КПК України, скористалася правом надати пояснення під час розгляду заяви захисника про відвід та вказала, що нею здійснюється розгляд вказаного кримінального провадження, в якості головуючого у складі колегії суддів Дніпровського районного суду м. Києва, на підставі всебічного, повного та об`єктивного розгляду, а також на основі змагальності сторін. Зазначила, що позапроцесуального спілкування, а також домовленостей з жодними особами суд не має, в тому числі з приводу даного кримінального провадження.

Заслухавши думку учасників кримінального провадження, дослідивши заяву про відвід колегії суддів, а також додану до неї копію першого аркушу ухвали Дніпровського районного суду м. Києва від 09.12.2024 року, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 81 КПК України, у разі коли заявлено відвід одному, кільком або всім суддям, які здійснюють судове провадження колегіально, його розглядає цей же склад суду. З огляду на вказану норму закону, заяви про відвід у даному судовому провадженні розглядає цей же склад суду, що здійснює розгляд цього кримінального провадження.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Відповідно до вимог п. 2.5 Бангалорських принципів поведінки суддів, суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Відповідно до вимог ст. 10 Кодексу суддівської етики, суддя повинен виконувати обов`язки судді безсторонньо і неупереджено.

Відповідно до вимог ст. 15 Кодексу суддівської етики, основним обов`язком судді є неупереджений розгляд справ.

Так, твердження адвоката ОСОБА_6 про наявність домовленостей у суду з учасниками кримінального провадження, а також зі сторонніми суб`єктами, не тільки не знаходить свого доказового підтвердження, а є лише суб`єктивно-маніпулятивними припущеннями останнього, спрямованими на дискредитацію колегії суддів, а також такими, що підривають довіру суспільства до судової влади вцілому. Суд також звертає увагу на те, що використання адвокатом ОСОБА_6 такого роду припущень без достатнього доказового базису може слугувати однією з підстав для порушення перед Кваліфікаційно-дисциплінарною комісією адвокатури Київської області питання про дисциплінарну відповідальність останнього.

В судовому засіданні головуючим суддею ОСОБА_1 надано змістовні пояснення стосовно відсутності будь-яких позапроцесуальних відносин у суду з іншими учасниками кримінального провадження. При цьому сторона захисту голослівна у вказаних твердженнях, оскільки посилається виключно на отриману інформацію від обвинуваченого ОСОБА_5 , який під час судового засідання її не підтвердив та не спростував, що нівелює принцип змагальності сторін, регламентований ст. 22 КПК України.

При цьому, оцінюючи твердження про поспішність при розгляді кримінального провадження, а також заінтересованості суду у подальшому його ході, суд активно наголошує увагу сторони захисту на наступних фактах.

Як встановлено при дослідженні матеріалів кримінального провадження, обвинувальний акт стосовно обвинувачених надійшов до суду 06.08.2024 року. Так, протягом більше ніж шести місяців у вказаному кримінальному провадженні, за сприяння сторони захисту, не проведено жодного судового засідання, яке б спрямовувалося на встановлення істини у пред`явленому обвинуваченні. Станом на 03.02.2025 року судом долучено, проте не досліджено, докази сторони обвинувачення, а тому твердження захисників про поспішність судового розгляду є необґрунтованим. Так, в ході судового розгляду, сторона захисту вживає всі активні дії, спрямовані на затягування розгляду кримінального провадження, зокрема, шляхом заявлення належним чином не обґрунтованих відводів, чим прямо порушує принцип розумності строків розгляду кримінального провадження (ст. 28 КПК України).

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема у справі «Юніон Аліментаріа проти Іспанії», вказував на недопустимість знівелювання ключового принципу - верховенства права у випадках, коли поведінка учасників судового засідання свідчить про умисний характер їх дій, направлений на невиправдане затягування процесу чи зловживання своїм процесуальним правом

В цьому випадку, у відповідності до ч. 4 ст. 28 КПК України, судом вживають всі можливі дії для реалізації права обвинувачених, які тримаються під вартою, на невідкладність та першочерговість розгляду кримінального провадження.

При цьому, адвокатами обвинувачених, при виборі тактики захисту взагалі не враховуються вказані положення кримінального процесуального законодавства, а судовий розгляд продовжує затягуватися за сприяння останніх.

При цьому вимоги заяви про відвід в частині неотримання обвинуваченими копії повного тексту ухвали від 09.12.2024 року та його непроголошення в судовому засіданні є ідентичними до вже вирішених ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 21.01.2025 року.

Так, враховуючи зміст статті 8 Конституції України та практику Конституційного Суду України, верховенство права слід розуміти, зокрема, як механізм забезпечення контролю над використанням влади державою та захисту людини від свавільних дій державної влади.

Верховенство права як нормативний ідеал, до якого має прагнути кожна система права, і як універсальний та інтегральний принцип права необхідно розглядати, зокрема, в контексті таких основоположних його складових: принцип законності, принцип поділу державної влади, принцип народного суверенітету, принцип демократії, принцип юридичної визначеності, принцип справедливого суду.

Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, який передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відступ від цього принципу можливий лише коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами (див. п.46 рішення у справі «Устименко проти України», п.п.51,52 рішення у справі «Рябих проти Росії», п.31 рішення у справі «Марушин проти Росії», п.61 рішення у справі «Брумареску проти Румунії»).

Аналізуючи вищезазначене слід наголосити увагу, що повторне вирішення зазначених заяв сторони захисту з тих самих підстав суперечитиме принципу правової визначеності, а дуальність наслідків судових рішень не допускається в рамках дії принципу верховенства права.

Стосовно доводів сторони захисту про відсутність технічного запису судового засідання від 10.12.2024 року, в ході якого, на думку захисників, мало б бути проголошено повний текст ухвали Дніпровського районного суду м. Києва від 09.12.2024 року, то суд активно наголошує увагу професійних адвокатів на наступних положеннях кримінального процесуального законодавства.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Судом при дослідженні матеріалів кримінального провадження встановлено, що жодного разу адвокати або інші учасники судового провадження не з`явилися на проголошення повних текстів ухвал, з огляду на що секретарем судового засідання складено наявні в матеріалах справи журнали, регламентовані вимогами ч. 4 ст. 107 КПК України.

Так, під час судового розгляду обвинувачені ОСОБА_5 та ОСОБА_7 , кожен окремо, жодного разу не висловили своє бажання бути присутніми на проголошенні повного тексту судового рішення, проте судом за клопотанням сторони захисту направлено на адресу ДУ «Київський слідчий ізолятор» лист від 21.01.2025 р. про необхідність доставки обвинувачених до приміщення Дніпровського районного суду м. Києва, з метою проголошення повного тексту судового рішення від 21.01.2025 року. Проте, з незалежних від суду причин, працівниками зазначеної установи не вдалося за можливе забезпечити явку обвинувачених на наступний день після постановлення резолютивної частини ухвали.

Аналізуючи доводи адвоката ОСОБА_6 про упереджене ставлення колегії суддів до сторони захисту, з огляду на активну участь останніх в кримінальному провадженні, то суд наголошує увагу, що поняття зловживання процесуальними правами, а також всебічне проявлення правового пуризму не може ототожнюватися з належною процесуальною участю сторони захисту в ході судового розгляду.

Слід окремо наголосити увагу, що суд орієнтований на забезпечення прав учасників, з метою реалізації встановлених законодавцем процесуальних можливостей, проте всебічно спрямований на нівелювання можливості виникнення тривалого та/або умисного зловживання процесуальними правами будь-ким із учасників кримінального провадження.

Окрім того, суд окремо виділяє те, що адвокат ОСОБА_6 здійснює виправдовування неналежної процесуальної поведінки адвоката ОСОБА_9 , зважаючи на відсутність повноважень на реалізацію вказаних дій.

Так, у відповідності до ст.ст. 36, 38, 39 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» аналізувати відсутність або наявність дисциплінарного проступку в діях адвоката може виключно уповноважений орган, а саме відповідна кваліфікаційно-дисциплінарна комісія адвокатури.

Узагальнюючи викладене, у поданій стороною захисту заяві про відвід не зазначені жодні факти та обставини, які б знайшли своє підтвердження щодо наявності заінтересованості в результатах провадження та/або упередженості як у судової колегії загалом, так і у суддів-учасників судової колегії окремо.

Керуючись ст.ст. 1-29, 75, 76, 80, 81, 369-372, 376 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву захисника обвинуваченого ОСОБА_5 - адвоката ОСОБА_6 про відвід колегії суддів від розгляду кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000502 від 18.05.2023, за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 258-3, ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 263-1, ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 436-2 КК України, та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 258-3, ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 263-1, ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 436-2 КК України - залишити без задоволення.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає.

Визначити час проголошення повного тексту ухвали - 04.02.2025 року о 11 год. 45 хв.

Головуючий суддя: ОСОБА_1

Суддя: ОСОБА_2

Суддя: ОСОБА_3