У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 лютого 2025 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю секретаря ОСОБА_4

розглянувши в відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 , в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Новоодеського районного суду Миколаївської області від 11 лютого 2025 року, якою щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця, с. Троща, Чуднівського району Житомирської області, громадянина України, одруженого, маючого на утриманні двох неповнолітніх дітей, фізичної особи-підприємця, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 366, ч.1 ст.212 КК України,

змінено застосований ухвалою слідчого судді Новоодеського районного суду Миколаївської області від 31.01.2025 року запобіжний захід у вигляді застави на запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 06.03.2025 року включно.

учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_7

підозрюваний ОСОБА_6

захисники ОСОБА_5 , ОСОБА_8

В с т а н о в и в :

Короткий зміст вимог апеляційної скарги захисника.

В апеляційній скарзі захисник просить ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову, якою відмовити в задоволенні клопотання слідчого про зміну запобіжного заходу.

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції:

Ухвалою слідчого судді клопотання старшого слідчого ОВС СУ ГУНП в Миколаївській області майора поліції ОСОБА_9 , про зміну запобіжного заходу у вигляді застави на запобіжний захід у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_6 задоволено.

Змінено підозрюваному ОСОБА_6 застосований ухвалою слідчого судді Новоодеського районного суду Миколаївської області від 31.01.2025 року запобіжний захід у вигляді застави на запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 06.03.2025 року включно.

Узагальнені доводи апеляційної скарги захисника.

В апеляційній скарзі захисник зазначає, що ухвала слідчого судді є незаконною, необґрунтованою та такою що підлягає скасуванню.

Вказує, що клопотання про зміну запобіжного заходу було розглянуто слідчим суддею, який підлягав відводу з порушенням правил підсудності, що є істотним порушенням вимог кримінально процесуального закону.

Вважає, що у слідчого судді не було підстав для зміни підозрюваному запобіжного заходу, оскільки ухвала слідчого судді про обрання запобіжного заходу у вигляді застави на даний час оскаржується в апеляційному порядку та не набрала законної сили.

Не погоджуючись з рішенням слідчого судді, щодо обрання підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, захисник зазначає, що суд не встановив чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним інкримінуємого злочину, наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Встановлені судом першої інстанції обставини.

Під час розгляду клопотання слідчого про зміну запобіжного заходу у вигляді застави на запобіжний захід у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_6 , слідчим суддею встановлені наступні обставини.

Слідчим управлінням ГУНП в Миколаївській здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000747 від 29.08.2024 за правовою кваліфікацією ч.1 ст.366, ч.1 ст.212 КК України.

За версією органу досудового розслідування, ОСОБА_6 (код ЄДРПОУ НОМЕР_1 ), будучі з 01.01.2016 фізичною особою підприємцем, який обрав спрощену систему оподаткування, а саме третю групу платників єдиного податку, здійснюючи відповідно до реєстраційних документів вид діяльності з кодом 01.61 - допоміжна діяльність у рослинництві, достовірно знаючи вимоги діючого законодавства для законного здійснення вказаної діяльності на спрощеній системі оподаткування, діючи умисно та тривалий час, не виконуючи заявлений вид діяльності 01.61, а фактично здійснюючи підприємницьку діяльність по наданню за готівкові кошти транспортних послуг з використанням 25 одиниць вантажного транспорту, що перебував в його особистій власності та власності дружини у кількості 27 одиниць, в період часу з 18.01.2021 умисно ухилився від сплати податків у значному розмірі при наступних обставинах.

Так, фізична особа підприємець ОСОБА_6 (РНОКПП НОМЕР_1 ) - далі (ФОП ОСОБА_10 ), достовірно знаючи, що у 2020 році, шляхом зарахування грошових коштів на банківські рахунки НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , ним як ФОП одержано дохід у сумі 1 469 050 гривень, діючи умисно, з метою ухилення від сплати податків, у рядку 8 декларації платника єдиного податку 3 групи за 2020 рік зазначив недостовірні дані про розмір загального доходу за вказаний період у сумі 12 450 гривень, внаслідок чого ухилився від сплати єдиного податку за ставкою 5 % у сумі 72 830 гривень.

Далі, ФОП ОСОБА_10 , як фізична особа підприємець, на особистий банківській рахунок НОМЕР_2 за 9 місяців 2021 року одержав дохід у загальній сумі 8 122 133 гривень, а за 2021 рік у сумі 8 838 833 гривні, який умисно, з метою ухилення від сплати податків, не відобразив у рядку 8 податковій декларації платника єдиного податку за 9 місяців 2021 року (№ від 19.10.2021), у якій заначив недостовірні данні про одержання доходу у сумі 61 080 гривень, та у декларації за 2021 рік (№2 від 08.02.2022), де зазначив суму одержаного доходу - 110 380 гривень.

Таким чином, ОСОБА_6 , з метою ухилення від сплати податків, умисно приховав загальну суму доходу за 2021 рік у розмірі 8 838 833 гривень, не відобразив в декларації платника Єдиного податку 3 групи за 9 місяців 2021 року загальну суму доходу 8 061 053 гривні, внаслідок чого ухилився від сплати єдиного податку за ставкою 5 % на загальну суму 347 046 гривень, а за ставкою 15 % до суми перевищення обсягу доходу ухилився від сплати єдиного податку на загальну суму 158 857, 95 гривень.

Крім цього, маючи умисел на ухилення від сплати податків, ОСОБА_6 не перейшов у 4 кварталі 2021 року на загальну систему оподаткування зі сплатою податку з доходу фізичної особи, єдиного соціального внеску та військового збору, що стало підставою до ненадходження до бюджету у 2021 році податку з доходу фізичної особи у сумі 140 000,4 гривні та військового збору у сумі 11 666, 7 гривень.

Продовжуючи у 2022 році умисні дії, направленні на ухилення від сплати податків, ОСОБА_6 , достовірно знаючи, що на його банківські рахунки НОМЕР_2 , НОМЕР_3 протягом року надійшов дохід у сумі 11 547 675 гривень, приховав його, не відобразив зазначений дохід у податковій звітності, внаслідок чого ухилився від сплати податку з доходу фізичної особи у сумі 2 078 581, 50 гривень та військово збору на суму 173 215,12 гривень.

Далі, реалізуючи свій умисел, направлений на ухилення від сплати податків, ОСОБА_6 , достовірно знаючи, що у 2023 році на його банківській рахунок НОМЕР_3 надійшов дохід у сумі 13 647 360 гривень, приховав його, не відобразив зазначений дохід у податковій звітності, внаслідок чого ухилився від сплати податку з доходу фізичної особи у сумі 2 456 524, 80 гривень та військово збору на суму 204 710,40 гривень.

Таким чином, в результаті умисного не відображення у повному обсязі загального обсягу доходів, якій за період з 01.01.2020 по 31.12.2023 склав 35 563 998 гривень, занижуючи об`єкт оподаткування та внесення недостовірних даних до податкових звітів, не перейшовши після перевищення обсягу доходу визначеного у п.291.4 ст.291 ПКУ для платників податку 3 групи на сплату інших податків і зборів, ОСОБА_6 умисно ухилився від сплати податків за період з 2020-2023 роки на загальну суму 5 643 430,92 грн., а саме: єдиний податок 578 732,00 грн.; ПДФО 4 675 106,70 грн.; військовий збір 389 592,22 грн.

Крім цього, фізична особа підприємець ОСОБА_6 (РНОКПП НОМЕР_1 ) будучи обізнаним про обсяги доходу отриманого у період з 2020 по 2023 роки ним як платником податку, які підлягають оподаткуванню, з метою реалізації свого злочинного умислу направленого на ухилення від сплати податків, шляхом приховування реального об`єкта оподаткування, ОСОБА_6 склав завідомо неправдиві офіційні документи декларації платника єдиного податку 3 групи за 2020 -2023 роки №№, №, №2, №, № відобразивши у рядку 8 декларації платника єдиного податку 3 групи недостовірні дані про розмір загального доходу за вказаний період, внаслідок чого умисно ухилився від сплати податків за період з 2020-2023 роки на загальну суму 5 643 430,92 грн., а саме: єдиний податок 578 732,00 грн.; ПДФО 4 675 106,70 грн.; військовий збір 389 592,22 грн.

06.09.2024 року за вказаними фактами ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.212, ч.1 ст.366 КК України.

Ухвалою Новоодеського районного суду Миколаївської області від 31.01.2025 до підозрюваного ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у вигляді застави в розмірі 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 60560 (шістдесят тисяч п`ятсот шістдесят) грн., та покладено обов`язки:

не відлучатися із населеного пункту , у якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання та/або роботи;

здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

утримуватися від спілкування зі свідками у кримінальному провадженні ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_15 ІНФОРМАЦІЯ_6 , ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_9 .

Слідчий звернувся до суду з клопотанням про зміну запобіжного заходу у вигляді застави на запобіжний захід у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_6 в обґрунтування клопотання зазначив, що в порушення вимог ст. 182 КПК України підозрюваний не виконав у встановленому порядку вимоги щодо внесення коштів як застави, не здав на зберігання до відповідного органу державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, а також порушив обов`язки, щодо заборони спілкування зі свідками у кримінальному провадженні. Враховуючи викладене орган досудового розслідування вважав, що запобіжний захід у вигляді застави не забезпечив належної поведінки ОСОБА_6 , у зв`язку з чим відповідно до п.1 ч.2 ст. 183 КПК України, виникла необхідність змінити підозрюваному ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді застави на запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Задовольняючи клопотання слідчого, слідчий суддя врахував наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушення, вагомість наявних доказів, а також тяжкість покарання, що йому загрожує в разі визнання винуватим, послався на наявність ризиків, передбачених п. 3, 4 ч.1 ст. 177 КПК України та те, що запобіжний захід у вигляді застави не забезпечив належної поведінки ОСОБА_6 та прийшов до висновку про необхідність зміни підозрюваному ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді застави на запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників процесу, вивчивши матеріали судового провадження, апеляційний суд дійшов наступного.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Аналогічне відображення принципів вирішення питання застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо особи міститься і в положеннях ст. ст. 177, 178, 183, 194 КПК України.

Під час апеляційного розгляду, встановлено, що рішення слідчим суддею в цілому прийнято з дотриманням зазначених вимог національного та міжнародного законодавства.

Як вбачається з матеріалів провадження, СУ ГУНП в Миколаївській здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000747 від 29.08.2024 за правовою кваліфікацією ч.1 ст.366, ч.1 ст.212 КК України.

У вказаному кримінальному проваджені 06.09.2024 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.212, ч.1 ст.366 КК України.

Ухвалою Новоодеського районного суду Миколаївської області від 31.01.2025 року до підозрюваного ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у вигляді застави в розмірі 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 60560 (шістдесят тисяч п`ятсот шістдесят) грн., та покладено обов`язки:

-не відлучатися із населеного пункту , у якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

-повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання та/або роботи;

-здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

-утримуватися від спілкування зі свідками у кримінальному провадженні ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_15 ІНФОРМАЦІЯ_6 , ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_9 .

Так відповідно до ч. 1 ст.182 КПК України, застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у доход держави в разі невиконання цих обов`язків.

У разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя, суд вирішує питання про застосування до підозрюваного, обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень частини сьомої статті 194 КПК України.

Під час постановлення рішення про застосування запобіжного заходу у вигляді застави слідчим суддею роз`яснюється порядок її виконання і наслідки невиконання згідно ст. 182 КПК України.

Разом з тим, як вбачається з клопотання слідчого та доданих до нього матеріалів, підозрюваний ОСОБА_6 будучи належним чином ознайомленим з рішенням слідчого судді про обрання йому запобіжного заходу у вигляді застави та встановлення обов`язків, в порушення ст.182 КПК України не здав на зберігання до відповідного органу державної влади свій паспорт для виїзду за кордон, а також порушив обов`язки, щодо заборони спілкування зі свідками у кримінальному провадженні.

Так в ході допиту 05.02.2025 року свідка ОСОБА_11 , у режимі відео-конференції, було встановлено, що ОСОБА_6 всупереч обов`язків покладених на нього і роз`яснених слідим суддею, 02.02.2025 та 03.02.2025 за допомогою месенджера, який є додатком до соціальної мережі Фейсбук зв`язувався з ОСОБА_11 , а саме вислав останньому фотографії ухвали суду, надсилав повідомлення та здійснив голосовий дзвінок тривалістю 5 хвилин 33 секунди, чим порушив покладені на нього обов`язки. Під час спілкування ОСОБА_6 повідомив ОСОБА_11 що останнього ймовірно запросять на допит, та якщо це станеться, після повідомити його про результати допиту.

Крім того, відповідно до листа УДМС України в Миколаївській області від 05.02.2025 вих. №22190-2025 встановлено, що підозрюваний ОСОБА_6 , який починаючи з 26.05.2016 року має паспорт громадянина України для виїзду за кордон серія НОМЕР_4 , дійсний до 26.05.2026 не здавав його до будь якого органу/територіальних підрозділів УДМС України в Миколаївській області.

Таким чином, сукупність вищевикладених обставин свідчить про те, що ОСОБА_6 , достеменно розуміючи необхідність виконання обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, які було покладено на нього у зв`язку із обрання запобіжного заходу у вигляді застави, об`єктивно маючи процесуальну можливість (в тому числі і за допомогою захисників) не здав на зберігання до відповідного органу державної влади свій паспорт для виїзду за кордон, та маючи можливість уникати спілкування із свідком ОСОБА_11 з власної ініціативи вийшов із ним на зв`язок у текстовому режимі за допомогою месенджера Фейсбук, переслав йому фотокопію процесуального документу у цьому кримінальному провадженні, а у подальшому мав з ним розмову у аудіо режимі за допомогою тих же засобів чим порушив два обов`язки які були встановлені йому у зв`язку із обранням запобіжного заходу у вигляді застави.

У зв`язку з тим, що запобіжний захід у вигляді застави не забезпечив належної процесуальної поведінки підозрюваного, відповідно до п.1 ч.2 ст.183 КПК України, у слідчого судді були достатні підстави для зміни підозрюваному ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді застави на запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Разом з тим, як слідчим у клопотанні так і слідчим суддею під час розгляду клопотання не вірно зазначено, про порушення підозрюваним обов`язку по внесенню застави не пізніше п`яти днів з дня обрання запобіжного заходу, та те, що подання апеляційної скарги на дану ухвалу слідчого судді, зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Як вбачається з матеріалів судового провадження, ухвалою слідчого судді Новоодеського районного суду Миколаївської області від 31.01.2025 року до підозрюваного ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у вигляді застави в розмірі 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 60560 (шістдесят тисяч п`ятсот шістдесят) грн., та покладено певні обов`язки. 06.02.2025 року захисником ОСОБА_5 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 була подана апеляційна скарга на дану ухвалу слідчого судді.

Так згідно з ч.2 ст. 400 КПК України подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді, на ухвалу суду про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою, а також про продовження строку тримання під вартою, постановлену під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Тобто даною нормою чітко визначено перелік ухвал слідчого судді, апеляційне оскарження яких зупиняє набрання ними законної сили, але не зупиняє їх виконання. Ухвала слідчого судді про обрання запобіжного заходу у вигляді застави до цього переліку не входить.

Оскільки ухвала слідчого судді про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді застави була оскаржена в апеляційному порядку, що в свою чергу зупиняє її виконання, є безпідставним посилання слідчого судді на те, що підозрюваний ОСОБА_6 не виконав у встановленому порядку вимоги, щодо внесення коштів як застави.

Разом з тим, даний факт не зменшує ризики передбачені п. 3, 4 ч.1 ст.177 КПК України, наявність яких була встановлена під час обрання запобіжного заходу у вигляді застави, оскільки з урахуванням обставин цього кримінального провадження дані ризики не зменшилися, а навпаки збільшилися, що в свою чергу давало право слідчому судді для зміни підозрюваному запобіжного заходу у вигляді застави на запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в зв`язку з невиконанням підозрюваним обов`язків, покладених на нього ухвалю слідчого судді при обрані запобіжного заходу у вигляді застави.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. Слідчий суддя, суд оцінюючи вірогідність такої поведінки підозрюваного/обвинуваченого має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності поза процесуальних дій зазначеної особи.

У рішенні по справі «W проти Швейцарії» від 26.01.1993 р. Європейський суд з прав людини вказав, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилитись від слідства.

Також, Європейський суд з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії» закріпив, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Враховуючи фактичні обставини кримінального правопорушення у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 , особу підозрюваного, його процесуальну поведінку, апеляційний суд погоджується з рішенням суду першої інстанції, що більш м`який запобіжний захід ніж тримання під вартою, не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Істотних порушень вимог КПК України, які б перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді постановити законну та обґрунтовану ухвалу, колегією суддів апеляційної інстанції не встановлено.

Посилання захисника на порушення правил територіальної підсудності органом досудового розслідування при зверненні до суду з клопотання про зміну запобіжного заходу, є безпідставними з огляду на наступне.

Так, відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 132 КПК України клопотання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження подається до місцевого суду в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування.

Як вбачається з матеріалів судового провадження, органом досудового розслідування в даному кримінальному провадженні є Головне управління Національної поліції в Миколаївській області та досудове розслідування проводиться слідчими СУ ГУНП в Миколаївській області, що поширює свою діяльність на Миколаївську область.

Відповідно до наказу начальника Головного управління Національної поліції в Миколаївській області від 16 жовтня 2024 року №252, за СУ Головного управління Національної поліції в Миколаївській області закріплено для розміщення слідчих відділів та визначено місця знаходження органу досудового розслідування з метою проведення досудового розслідування кримінальних проваджень, в тому числі, приміщення, що розташовані за адресою: вул. Ф.Осадчого, 21, м. Нова Одеса, Миколаївського району, Миколаївської області.

Таким чином, слідче управління Головного управління Національної поліції в Миколаївській області, як орган досудового розслідування перебуває також в межах територіальної юрисдикції Новоодеського районного суду Миколаївської області.

Згідно з положеннями ст. 38 КПК органами досудового розслідування (органами, що здійснюють дізнання і досудове слідство) є: 1) слідчі підрозділи: а) органів Національної поліції; б) органів безпеки; г) органів Державного бюро розслідувань; 2) підрозділи детективів, внутрішнього контролю Національного антикорупційного бюро України. Відтак, чинний кримінальний процесуальний закон визначає органами досудового розслідування не службових осіб - слідчих цих органів досудового розслідування, - а відповідні державні установи - слідчі підрозділи та підрозділи детективів.

Відтак, клопотання про зміну запобіжного заходу у цьому кримінальному провадженні, відносно підозрюваного ОСОБА_6 , подане слідчим до належного суду, тобто в межах територіальної юрисдикції Новоодеського районного суду Миколаївської області, у відповідності до визначеного місця знаходження органу досудового розслідування по вул. Ф. Осадчого, 21, в м. Нова Одеса, Миколаївського району, Миколаївської області.

З огляду на наведене, слідчий суддя дійшов вірного висновку про наявність достатніх підстав для зміни підозрюваному ОСОБА_6 раніше обраного запобіжного заходу у вигляді застави на запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, з чим погоджується і суд апеляційної інстанції, а тому апеляційна скарга є необґрунтованою, і апеляційний суд не вбачає підстав для скасування ухвали слідчого судді.

Керуючись ст. ст. 376, 405, 407, 422, 424, 532 КПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 , в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Новоодеського районного суду Миколаївської області від 11 лютого 2025 року, щодо ОСОБА_6 , - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді