Справа № 308/4109/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 березня 2025 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгороді клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах володільця майна ОСОБА_4 , про скасування арешту майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудового розслідування за № 0000083 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.366 КК України,-

встановив:

Адвокат ОСОБА_3 , який діє в інтересах володільця майна ОСОБА_4 , просить в порядку ст. 174 КПК України скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді ОСОБА_1 , Ужгородського міськрайонного суду від 29.08.2024 року у справі № 308/13364/24 задоволено клопотання слідчого та накладено арешт на накладено арешт на тимчасово вилучене майно, а саме: мобільний телефон марки «Iphone 15 Pro Max» imei НОМЕР_1 з номером мобільного зв`язку НОМЕР_2 , який поміщено до спецпакету «Національна поліція України» № CRI 1123813. Арешт накладено з метою збереження речових доказів.

27.02.2025 обвинувальний акт у кримінальному провадженні за №0000052 скерований до суду.

18.03.2025 від прокурора отримано лист, що арештоване майно ОСОБА_4 , на яке накладено арешт у к/п за № 0000052, вже передано до іншого кримінального провадження за №0000083.

Відносно ОСОБА_4 жодне кримінальне провадження органом досудового розслідування не здійснювалось та їй не повідомлялось про підозру про вчинення будь-яких кримінальних правопорушень, передбачених КК України. ОСОБА_4 також не є обвинуваченою або особою, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

Виділені матеріали досудового розслідування в окреме провадження за № 000083 за ч.1 ст.366 КК України не стосуються ОСОБА_4 , оскільки остання не є і ніколи не була службовою особою.

В судове засідання адвокат та власник майна не з`явились.

Слідчий у судове засідання не з`явився, через канцелярію суду надав заяву в якій просить розглянути клопотання без його участі.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Заходи забезпечення кримінального провадження, зокрема арешт майна, носять у собі тимчасовий характер.

Порядок скасування арешту майна встановлюється нормами ст.174 КПК України.

Відповідно до ч.2 ст. 174 КПК України арешт майна може бути скасовано ухвалою суду за клопотанням власника майна або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому в застосуванні цього заходу відпала потреба.

Статтями 7, 16 КПК України встановлено, що загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Слідчим суддею встановлено, що накладений ухвалою слідчого судді ОСОБА_1 , Ужгородського міськрайонного суду від 29.08.2024 року у справі № 308/13364/24 задоволено клопотання слідчого та накладено арешт на накладено арешт на тимчасово вилучене майно, а саме: мобільний телефон марки «Iphone 15 Pro Max» imei НОМЕР_1 з номером мобільного зв`язку НОМЕР_2 , який поміщено до спецпакету «Національна поліція України» № CRI 1123813. Арешт накладено з метою збереження речових доказів.

27.02.2025 обвинувальний акт у кримінальному провадженні за №0000052 скерований до суду.

18.03.2025 від прокурора отримано лист, що арештоване майно ОСОБА_4 , на яке накладено арешт у к/п за № 0000052, вже передано до іншого кримінального провадження за №0000083.

Метою накладення арешту на майно, відповідно до ухвали слідчого судді було збереження речових доказів у відповідності до вимог КПК, для їх подальшого детального огляду та фіксації на них слідової інформації (деформацій) внаслідок зіткнення, характеру їх утворення, проведення експертних досліджень та судових експертиз, що неможливо без транспортних засобів.

Клопотання адвоката аргументовано тим, що відносно ОСОБА_4 жодне кримінальне провадження органом досудового розслідування не здійснювалось та їй не повідомлялось про підозру про вчинення будь-яких кримінальних правопорушень, передбачених КК України. ОСОБА_4 також не є обвинуваченою або особою, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

Виділені матеріали досудового розслідування в окреме провадження за № 000083 за ч.1 ст.366 КК України не стосуються ОСОБА_4 , оскільки остання не є і ніколи не була службовою особою.

Із долученого листа старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП в Закарпатській області підполковника поліції ОСОБА_5 слідує, що у ході проведення досудового розслідування, телефон який було вилучено в ході обшуку оглянуто.

Про необхідність проведення інших слідчих дій із залученням зазначеного мобільного телефону стороною обвинувачення не повідомлено.

Крім того, слід зазначити, що 04.10.2025 ОСОБА_4 була допитана в якості свідка.

Враховуючи наведене, а також те, що у кримінальному провадженні проведено огляд вилученого мобільного телефону, про необхідність проведення інших слідчих дій стороною обвинувачення не повідомлено

Забезпечення балансу цих інтересів, по суті, є одним з найважливіших завдань кримінального провадження. Так, у ст. 2 КПК зазначено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження.

Досягнути такого балансу можна лише за умови існування і дотримання певних правил, визначених у законі, які в своїй сукупності створюють систему гарантій від порушення прав особи, що опинилась у сфері дії кримінального провадження.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Ісмаїлов проти Росії» від 06.11.2008 року, де вказувалися порушення ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, в якому зазначено, що кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше, як в інтересах суспільства на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права».

Відповідно до ч. 3 ст. 22 КПК України слідчий суддя під час кримінального провадження не може одночасно виконувати функції державного обвинувачення, захисту і судового розгляду. Так, функції з доведення обґрунтованості поданого клопотання, наявності підстав для його задоволення процесуальним законом покладено виключно на ініціатора такого клопотання, в даному випадку - власника майна, разом з тим сторона обвинувачення у випадку не згоди з даним клопотанням зобов`язана належним чином її теж обґрунтувати. Відтак слідчий суддя розглядає клопотання на підставі тих доказів, які слідчому судді і представлені. При цьому, жоден учасник не був позбавлений можливості надати їх безпосередньо в судовому засіданні.

Слідчий суддя приходить до висновку про відсутність в кримінальному провадженні даних, які б виправдовували подальше втручання держави у право на мирне володіння заявником належним йому майном, у зв`язку з чим вважає доцільним скасувати арешт майна, передати законному володільцю мобільний телефон.

Таким чином, клопотання представника власника майна про скасування арешту на майно підлягає частковому задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст174, 309 КПК України, слідчий суддя,

постановив:

Клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах володільця майна ОСОБА_4 , про скасування арешту майна задовольнити частково .

Скасувати частково арешт майна в кримінальному провадженні №0000083 накладений ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області (справа №308/13364/24, провадження №1- кс/308/5066/24) на мобільний телефон марки «Iphone 15 Pro Max» imei НОМЕР_1 з номером мобільного зв`язку НОМЕР_2 , який поміщено до спецпакету «Національна поліція України» № CRI 1123813, в частині заборони його користування та володіння, передатимобільний телефон на відповідне збереження власнику ОСОБА_4 .

Покласти обов`язок на ОСОБА_4 , забезпечити зберігання мобільного телефону у переданому вигляді до скасування арешту майна у повному обсязі у встановленому КПК України порядку.

Попередити ОСОБА_4 , про кримінальну відповідальність за ст. 388 КК України про необхідність збереження майна.

Зобов`язати ОСОБА_4 , надавати безперешкодний доступ до мобільного телефону у разі необхідності проведення з використанням вказаного транспортного засобу будь яких процесуальних, слідчих дій в даному кримінальному провадженні.

В іншій частині клопотання відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1