ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 січня 2025 року

м. Хмельницький

Справа № 686/179/24

Провадження № 11-сс/820/18/25

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Хмельницького апеляційного суду у складі:

судді-доповідача ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

з участю секретаря ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5

підозрюваного ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

розглянувши у судовому засіданні в місті Хмельницькому, матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000007, за апеляційною скаргою прокурора Хмельницької обласної прокуратури на ухвалу слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 31 грудня 2024 року, -

в с т а н о в и л а :

Ухвалою слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 31 грудня 2024 року частково задоволено клопотання слідчого ВРЗ СТ СУ ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_8 та обрано

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Великі Орлинці, Красилівського району, Хмельницької області , українця, громадянина України, із середньою спеціальною освітою, не одруженого, на утриманні неповнолітніх дітей не має, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою : АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

підозрюваному у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України, запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту , який полягає у забороні залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора або суду цілодобово, окрім випадків необхідності прослідувати до місця укриття під час оголошення сигналу «Повітряна тривога» або до медичного закладу для отримання медичної допомоги.

Покладено на підозрюваного ОСОБА_6 ряд процесуальних обов`язків.

Ухвала діє по 27 лютого 2025 року включно.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що 04 січня 2024 року, близько 15 год. 48 хв., в світлу пору доби, водій ОСОБА_6 , проявляючи злочину самовпевненість, нехтуючи вимогами п.п. 1.3, 1.5, 2.3 (д) та 2.9 (а), 12.6 (ґ), 12.9 (б) Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 (далі по тексту - Правил), перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, здійснюючи керування автомобілем «Jeep Grand Cherokee» р.н. НОМЕР_1 , рухався по ділянці з вологим асфальтобетонним покриттям автодороги Т-2324 сполученням «Старокостянтинів - Антоніни», поблизу населеного пункту с. Лісова Волиця Антонінської ТГ Хмельницького району Хмельницької області в напрямку від смт Антоніни Антонінської ТГ Хмельницького району Хмельницької області до м. Старокостянтинів Старокостянтинівської ТГ Хмельницького району Хмельницької області, поза межами населеного пункту зі швидкістю не менш, ніж 193 км/год, не маючи змоги зупинити керований ним транспортний засіб у межах видимості дороги, перевищуючи максимально дозволену швидкість руху транспортних засобів поза населеними пунктами на інших автомобільних дорогах 90 км/год, та створюючи своїми діями небезпеку, яка загрожувала життю і здоров`ю учасникам дорожнього руху.

Продовжуючи свій рух за кермом автомобіля «Jeep Grand Cherokee» р.н. НОМЕР_1 на вказаній ділянці дороги водій ОСОБА_6 , в порушення вимог п.п. 2.3 (б), 12.1 Правил проявив неуважність, не врахував дорожню обстановку у вигляді заокруглення проїзної частини праворуч по напрямку його руху, а також стан керованого ним транспортного засобу, щоб постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, не обрав безпечної швидкості руху, наслідок чого допустив виїзд керованого ним транспортного засобу за межі проїзної частини автодороги ліворуч на ліве узбіччя відносно напрямку його руху, в результаті чого відбулося зіткнення із деревом з подальшим перекиданням автомобіля «Jeep Grand Cherokee» р.н. НОМЕР_1 , під час чого водій та пасажири випали з салону вказаного автомобіля.

Внаслідок ДТП пасажир автомобіля «Jeep Grand Cherokee» р.н. НОМЕР_1 ОСОБА_10 отримав тілесні ушкодження у вигляді політравми, яка виразилась внутрішньо-черепною травмою, крововиливом в бокові шлуночки головного мозку, закритою травмою грудної клітки з множинними 2-бічними переломами ребер, забоєм органів межистіння, легень, закритою травмою живота з ушкодженням печінки, забоєм кишківника, переломо-вивихом хребта між 6 і 7 шийними хребцями, що є тяжкими тілесними ушкодженнями, які перебувають у прямому причинному зв`язку із настанням смерті.

Пасажир автомобіля «Jeep Grand Cherokee» р.н. НОМЕР_1 неповнолітня ОСОБА_11 отримала тілесні ушкодження у вигляді політравми, закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, посттравматичного конюктивіту обох очей, тупої травми живота, гематурії, закритого перелому крижової, лонної і сідничної кісток тазу справа, лонної кістки тазу зліва, які за своїм характером в сукупності відносяться до середньої тяжкості тілесних ушкоджень, як такі, що спричинили тривалий розлад здоров`я (більше 21 доби).

Пасажир автомобіля «Jeep Grand Cherokee» р.н. НОМЕР_1 неповнолітня ОСОБА_12 отримала тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому обох кісток правого передпліччя в нижній третині із зміщенням уламків, забійної рани м`яких тканин носу, які за своїм характером в сукупності відносяться до середньої тяжкості тілесних ушкоджень, як такі, що спричинили тривалий розлад здоров`я (більше 21 доби).

Своїми діями ОСОБА_6 порушив вимоги правил безпеки дорожнього руху, передбачені п.п. 1.3, 1.5, 2.3 б), 2.3 д), 2,9 а), 12.1, 12.6 (ґ), 12.9 (б) Правил дорожнього руху України.

Вище вказані порушення правил безпеки дорожнього руху знаходяться в прямому причинному зв`язку з дорожньо-транспортною пригодою та її наслідками - спричинення смерті потерпілого ОСОБА_10 та заподіяння потерпілим ОСОБА_11 та ОСОБА_12 середньої тяжкості тілесних ушкоджень.

30 грудня 2024 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 286-1 КК України.

Частково задовольняючи клопотання та обираючи підозрюваному запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, слідчий суддя виходив з того, що дане кримінальне правопорушення є тяжким, наявні міцні соціальні зв`язки у підозрюваного, а також те, що відомості по кримінальному провадженню №0000007 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 04.01.2024 року, з моменту внесення відомостей до повідомлення про підозру 30.12.2024 року та звернення до слідчого судді з клопотанням про обрання запобіжного заходу минув майже рік. Протоколи допиту потерпілих ОСОБА_11 та ОСОБА_12 датовані від 19.02.2024 та 20.02.2024 року, а висновок авто технічної експертизи №СЕ-19/123-24/12120-ТІ, який вказує на причинний зв`язок дій ОСОБА_6 з настанням дорожньо-транспортної пригоди, від 17.10.2024 року. Однак, за вказаний період, ОСОБА_6 жодних дій, спрямованих на уникнення відповідальності, залишення місця проживання не вчинив.

В апеляційній скарзі прокурор ставить питання про скасування ухвали слідчого судді та постановлення нової, якою обрати підозрюваному ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, без права внесення застави. Вважає, що вказана ухвала підлягає скасуванню у зв`язку із істотним порушенням кримінального процесуального закону та невідповідністю висновків слідчого судді фактичним обставинам кримінального провадження. Вказує, що слідчим суддею не в повній мірі враховано те, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, не надано належної оцінки обставинам скоєння ДТП, те, що ОСОБА_6 свою вину не визнав, заперечує перебування за кермом автомобіля під час ДТП, скоїв дане правопорушення в стані алкогольного сп`яніння.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, прокурора та слідчого на підтримку апеляційної скарги, з посиланням на зазначені в ній доводи, підозрюваного ОСОБА_6 та його захисника ОСОБА_7 , які просили апеляційну скаргу залишити без задоволення, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що така задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Так, відповідно до ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу, крім обставин, зазначених у ст. 177 цього Кодексу, враховуються тяжкість покарання, що загрожує особі, її вік, стан здоров`я, сімейний і матеріальний стан, вид діяльності, місце проживання та інші обставини, що її характеризують.

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_6 , слідчий суддя врахував вагомість наявних доказів, що вказують на обґрунтованість підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України, тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_6 у разі визнання його винуватим у скоєнні кримінального правопорушення, у вчиненні якого він обґрунтовано підозрюється, яке є тяжким, характеризуючі дані про його особу, майновий та сімейний стан, наявність в нього постійного місця проживання, а також те, що останній раніше до кримінальної відповідальності не притягався.

Виходячи з наведеного, слідчий суддя прийшов до правильного висновку про те, що на цій стадії провадження належну процесуальну поведінку підозрюваного ОСОБА_6 зможе забезпечити і більш м`який запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту із забороною залишати місце проживання.

Доводи апеляційної скарги прокурора про необхідність застосування щодо ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою як превентивного заходу, на думку суду апеляційної інстанції, з огляду на цілодобовий домашній арешт не заслуговують на увагу та підлягають відхиленню.

Так, стороною обвинувачення не надано слідчому судді достатніх об`єктивних даних, які б вказували, що запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту із забороною залишати місце проживання, не забезпечить його належну процесуальну поведінку, не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Крім того, під час апеляційного розгляду прокурором не доведено, що підозрюваний ОСОБА_6 належним чином не виконує покладені на нього слідчим суддею обов`язки.

Сама по собі тяжкість кримінального правопорушення та наявність доказів на підтвердження обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 інкримінованого йому кримінального правопорушення не може бути безумовною підставою для обрання найбільш суворого запобіжного заходу - тримання під вартою.

Окрім того, працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.

Разом з тим Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що сама по собі тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі доведення його вини не може бути підставою для застосування до нього найбільш суворого запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

В рішенні «Мамедова проти Росії» (Mamedova v Russia) 7064/05 від 01 червня 2006 року Європейський Суд з прав людини зазначив, що, хоча суворість покарання є визначальним елементом при оцінці ризику переховуватися від правосуддя чи вчинення нових злочинів, потребу позбавлення когось волі не можна оцінювати з винятково абстрактного погляду, беручи до уваги тільки тяжкість злочину.

Врахувавши наведені ризики та обставини, передбачені ст. ст. 177, 178 КПК України, в їх сукупності, слідчий суддя прийшов до обґрунтованого висновку, з яким погоджується колегія суддів апеляційного суду, про необхідність обрання підозрюваному ОСОБА_6 запобіжного заходу саме у вигляді цілодобового домашнього арешту із забороною залишати місце проживання, який забезпечить йому належну процесуальну поведінку.

Колегія суддів вважає, що застосований слідчим суддею запобіжний захід у вигляді домашнього арешту співмірний з особою підозрюваного та обставинами пред`явленої йому підозри, і забезпечить як право підозрюваного на свободу, так і повністю буде запобігати ризикам, доведених прокурором.

Доводи апеляційної скарги не можна визнати переконливими, оскільки вони не містять доказів, які б спростували висновки слідчого судді та впливали на законність судового рішення.

За таких обставин, колегія суддів вважає ухвалу слідчого судді законною, обґрунтованою та вмотивованою, порушень норм чинного КПК України, які могли б стати підставою для скасування чи зміни судового рішення, не встановлено.

Керуючись ст.ст. 418, 419, 422 КПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а:

Ухвалу слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 31 грудня 2024 року про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, який полягає у забороні залишати місце проживання без дозволу слідчого, прокурора або суду цілодобово, окрім випадків необхідності прослідувати до місця укриття під час оголошення сигналу «Повітряна тривога» або до медичного закладу для отримання медичної допомоги строком по 27 лютого 2025 року включно, залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора Хмельницької обласної прокуратури - без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3