КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 березня 2025 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участі секретаря ОСОБА_4

прокурора ОСОБА_5

підозрюваного ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Дніпровського районного суду міста Києва від 05 лютого 2025 року,

в с т а н о в и л а :

Ухвалою слідчого судді Дніпровського районного суду міста Києва від 05.02.2025 задоволено клопотання слідчого СВ Дніпровського УП ГУНП в м. Києві ОСОБА_8 , погоджене прокурором Дніпровської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_9 , та застосовано до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів - до 05.04.2025 включно.

Взято ОСОБА_6 під варту в залі суду та ухвалено помістити до ДУ «Київський слідчий ізолятор».

Цією ж ухвалою визначено ОСОБА_6 заставу у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 242 240 гривень.

Покладено на підозрюваного ОСОБА_6 , у разі внесення застави, наступні обов`язки: не відлучатись за межі м. Києва без дозволу слідчого, прокурора або суду, залежно від стадії кримінального провадження; повідомляти слідчого, прокурора, суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання; утримуватись від

_____________________________________________________________________________________

Справа № 755/2086/25 Слідчий суддя - ОСОБА_10

Апеляційне провадження № 11-сс/824/2073/2025 Суддя-доповідач - ОСОБА_1

спілкування зі свідками у даному провадженні, в межах строку досудового розслідування.

Визначено 2-місячний термін дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави, з дня внесення застави

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою, захисник ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою визначити підозрюваному заставу у виді 60 560 гривень, посилаючись на непоміріність визначеного слідчим суддею розміру застави.

Апелянт зазначав, що слідчий суддя не навів обгрунтування висновку про визначення ОСОБА_6 максимального розміру застави, передбаченої для даної категорії злочинів.

ОСОБА_6 не працює, відомості про належну йому або близьким родичам власність, у справі відсутні.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення підозрюваного ОСОБА_6 , та його захисника ОСОБА_7 , які приймали участь в судовому засіданні в режимі відеоконференцзв`язку та підтримали подану апеляційну скаргу, думку прокурора ОСОБА_5 , який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив ухвалу слідчого судді залишити без змін, вивчивши матеріали судового провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як убачається із матеріалів судового провадження, слідчим відділом Дніпровського УП ГУНП в м. Києві здійснюється досудове розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000371 від 04.02.2025 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

Згідно даних клопотання, органом досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_6 04.02.2025 року приблизно о 05 годині 26 хвилин перебував за адресою бульвар Ярослава Гашека 17, у м. Києві, де здійснив замовлення служби таксі «571», яке прийняв потерпілий ОСОБА_11 , та прибув по замовленню за вказаною адресою на автомобілі марки «HYUNDAI», моделі «ELANTRA», синього кольору, д.н.з. НОМЕР_1 .

По завершенню поїздки, ОСОБА_6 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1, вийшов з салону автомобіля та підійшов до передніх пасажирських дверцят авто, щоб розрахуватись за проїзд. Відчинивши передні пасажирські дверцята транспортного засобу, ОСОБА_6 передав потерпілому грошові кошти за проїзд, та під час отримання решти від потерпілого, ОСОБА_6 відкрито викрав мобільний телефон марки «Samsung» IMEI1: НОМЕР_2 IMEI2: НОМЕР_3 вартістю 4000 гривень з сім карткою оператора «Лайфселл» абонентський номер НОМЕР_4 матеріальної цінності не становить, що лежав біля переднього підлокітника салону авто, ігноруючи прохання потерпілого ОСОБА_11 щодо повернення його майна.

Після цього, утримуючи при собі викрадене майно, ОСОБА_6 з місця вчинення злочину зник, викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим спричинив матеріального збитку ОСОБА_11 на суму 4000 грн.

Згідно даних протоколу затримання від 04.02.2025, цього ж дня ОСОБА_6 затримано на підставі п. 2 ч. 2 ст. 208 КПК України.

04.02.2025 у межах вказаного кримінального провадження ОСОБА_6 повідомлено про підозру у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), вчиненому повторно, в умовах воєнного стану, з правовою кваліфікацією таких дій за ч. 4 ст. 186 КК України.

05.02.2025 слідчий СВ Дніпровського УП ГУНП в м. Києві ОСОБА_8 звернулася до слідчого судді Дніпровського районного суду міста Києва із клопотанням, погодженим прокурором Дніпровської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_9 , в якому просила застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 діб. У разі визначення підозрюваному розміру застави, слідчий просила відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України призначити заставу у виді 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Ухвалою слідчого судді Дніпровського районного суду міста Києва від 05.02.2025 задоволено клопотання слідчого та застосовано до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів - до 05.04.2025 включно.

Взято ОСОБА_6 під варту в залі суду та ухвалено помістити до ДУ «Київський слідчий ізолятор».

Цією ж ухвалою визначено ОСОБА_6 заставу у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 242 240 гривень.

Покладено на підозрюваного ОСОБА_6 , у разі внесення застави, наступні обов`язки: не відлучатись за межі м. Києва без дозволу слідчого, прокурора або суду, залежно від стадії кримінального провадження; повідомляти слідчого, прокурора, суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання; утримуватись від спілкування зі свідками у даному провадженні, в межах строку досудового розслідування.

Визначено 2-місячний термін дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави, з дня внесення застави

З такими висновками погоджується і колегія суддів.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та восьмою статті 176 цього Кодексу.

Як убачається з ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст. 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Згідно ч. 1, ч. 2 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Застосовуючи щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у виді тримання під вартою, слідчим суддею встановлено, що матеріали провадження містять достатні дані, які підтверджують наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Для вирішення питання щодо обґрунтованості повідомленої підозри оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення винуватості чи її відсутності у особи за вчинення злочину, доведення чи не доведення винуватості особи, з метою досягнення таких висновків, які необхідні суду при постановленні вироку, а з тією метою, щоб визначити вірогідність та достатність підстав причетності тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення, а також чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

Як вважає колегія суддів, слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання та долучені до нього документи, оцінюючи їх достатність для висновку про причетність ОСОБА_6 до інкримінованого йому кримінального правопорушення, дійшов обґрунтованого висновку про наявність у провадженні достатньої сукупності доказів, які свідчать про обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому злочину.

Крім того, слідчим суддею визнано доведеними вказані у клопотанні слідчого ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Так, враховуючи обставини, тяжкість та високий ступінь суспільної небезпеки кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 , дані про особу підозрюваного, колегія суддів дійшла висновку, що слідчим у клопотанні доведено існування у кримінальному провадженні ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а саме можливості підозрюваного переховуватись від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на потерпілого та свідків у даному кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином чи вчинити інше кримінальне правопорушення.

З урахуванням вказаного, на думку колегії суддів, слідчий суддя дійшов правильного висновку про необхідність застосування виняткового запобіжного заходу відносно підозрюваного ОСОБА_6 , оскільки встановлені судом обставини свідчать про те, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, окрім тримання під вартою, на даному етапі досудового розслідування, не забезпечить виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Крім того, на переконання колегії суддів, слідчий суддя обґрунтовано, у відповідності до ч. 3 ст. 183, ч. 5 ст. 182 КПК України, взявши до уваги дані, які характеризують особу підозрюваного, його майновий та сімейний стан, конкретні обставини кримінального правопорушення, дійшов висновку про визначення підозрюваному застави у межах, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК для даної категорії злочину, а саме у виді 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 242 240 коп.

З наведеного убачається, що слідчим суддею враховано обставини кримінального провадження в сукупності з даними про особу підозрюваного, який не працює, не одружений, раніше судимий за вчинення злочинів проти власності, які вказують на можливість останнього вчиняти дії, передбачені п. п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, у зв`язку з чим відносно ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою із визначенням розміру застави, який, на думку колегії суддів, у сукупності з існуючими ризиками, даними про особу підозрюваного, тяжкістю та конкретними ознаками інкримінованого йому кримінального правопорушення, є обґрунтованим, та підстав для застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу у виді домашнього арешту, колегія суддів не вбачає.

Наявність обставин, які б давали підстави вважати про достатність застосування більш м`якого запобіжного заходу відносно ОСОБА_6 аніж тримання під вартою, колегією суддів не встановлено під час перегляду оскаржуваної ухвали.

Викладені в апеляційній скарзі захисника в інтересах підозрюваного доводи про те, що визначена слідчим суддею застава є завідомо непомірною для підозрюваного ОСОБА_6 , є необґрунтованими, оскільки з урахуванням обсягу повідомленої підозри та даних про особу підозрюваного, слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку, що саме застава у межах 80 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 242 240 гривень, здатна забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного, з чим погоджується і колегія суддів.

На переконання колегії суддів, визначений слідчим суддею розмір застави є пропорційним тим завданням, які має досягти орган досудового розслідування, співрозмірним із тяжкістю інкримінованого підозрюваному кримінального правопорушення, його матеріальним станом, та буде достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, покладених на нього обов`язків та не буде завідомо непомірним. Підстав для зменшення визначеного слідчим суддею розміру застави колегія суддів не вбачає.

Інші доводи апеляційної скарги висновків слідчого судді не спростовують.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді постановити законну та обґрунтовану ухвалу, колегією суддів апеляційної інстанції не встановлено.

За таких обставин, ухвала слідчого судді суду першої інстанції відповідно до вимог статті 370 КПК України є законною, обґрунтованою і вмотивованою, а тому колегія суддів не вбачає підстав для її скасування.

Ураховуючи вищевикладене та керуючись ст. ст. 176-178, 182, 183, 193, 376, 407, 418, 422 КПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Дніпровського районного суду міста Києва від 05 лютого 2025 року, - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає.

Судді:

____________ ___________ ___________

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3