ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа №: 619/5479/23 Головуючий 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження №:11-кп/818/2510/24 Головуючий апеляційної інстанції: ОСОБА_2
Категорія: ст. 336 КК України
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі: головуючого судді ОСОБА_2 , суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , при секретареві ОСОБА_5 , з участю прокурора ОСОБА_6 , з участю обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_8 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Харкові справу за апеляційною скаргою захисника обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Дергачівського районного суду Харківської області від 31 10 2024 року, -

В С Т А Н О В И Л А:

Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

Вказаним вироком, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Писарівка Золочівського району Харківської області, громадянина України, українця, із середньою освітою, офіційно працевлаштованого в ТОВ «БРІГ» на посаді різноробочого, раніше не судимого, зареєстрованого та фактично мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України з призначенням покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

Вищевказаним вироком встановлено, що ОСОБА_7 , перебуваючи як рядовий з 14 05 2007 року на загальновійськовому обліку в ІНФОРМАЦІЯ_2 , за результатами медичного огляду, визнаний 08 вересня 2023 року військово-лікарською комісією при КНП «Золочівська лікарня» Золочівської селищної ради придатним до військової служби.

На виконання Указу Президента України «Про загальну мобілізацію» від 24 02 2022 № 69/2022, Закону України "Про затвердження Указу Президента України "Про загальну мобілізацію" від 03 03 2022 № 2105-ІХ, Указу Президента України «Про продовження строку проведення загальної мобілізації» від 17 05 2022 № 342/2022, Закону України "Про затвердження Указу Президента України "Про продовження строку проведення загальної мобілізації" від 22 05 2022 № 2264-ІХ, Указу Президента України «Про продовження строку проведення загальної мобілізації» від 12 08 2022 №574/2022, Закону України "Про затвердження Указу Президента України " Про продовження строку проведення загальної мобілізації " від 15.08.2022 №2501-IX, Указу Президента України «Про продовження строку проведення загальної мобілізації» від 07.11.2022 № 758/2022, Закону України "Про затвердження Указу Президента України" Про продовження строку проведення загальної мобілізації " від 16.11.2022 №2739-IX, Указу Президента України «Про продовження строку проведення загальної мобілізації» від 06.02.2023 №59/2023, Закону України "Про затвердження Указу Президента України "Про продовження строку проведення загальної мобілізації" від 07.02.2023 №2916-IX, ч. 9 ст. 1, ст. 39 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 № 2232-ХІІ, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 08 вересня 2023 року перебуваючи в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_2 , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , будучи попередженим співробітниками ІНФОРМАЦІЯ_2 про кримінальну відповідальність за ухилення від призову на військову службу під час мобілізації в особливий період, отримав повістку від працівників ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка зобов`язувала його з`явитись 09 09 2023 о 08-00 годині до ІНФОРМАЦІЯ_2 , для подальшого відправлення до військової частини у команді № НОМЕР_1 для проходження військової служби під час мобілізації, на особливий період.

Однак, ОСОБА_7 , усвідомлюючи значення та протиправний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, не з`явився без поважних причин у визначений термін та час, у пункт збору до ІНФОРМАЦІЯ_2 , для відправлення у команді №1363 до військової частини для проходження військової служби за мобілізацією, чим порушив процес комплектування Збройних Сил України під час мобілізації і тим самим ухилився від військової служби під час мобілізації, на особливий період.

Дії ОСОБА_7 судом першої інстанції кваліфіковано за ст. 336 КК України, тобто ухилення від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.

Не погодившись з вказаним рішенням суду першої інстанції, захисник обвинуваченого ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, в якій просить про скасування вироку та призначення нового судового розгляду в суді першої інстанції.

В обґрунтування своїх апеляційних доводів зазначив, що суд першої інстанції не пояснив обвинуваченому наслідків визнання ним вини у інкримінованих кримінальних правопорушеннях за обставин, викладених у обвинувальному акті.

Вказує, що при судовому розгляді кримінального провадження № 0000360 було грубо порушено право на захист ОСОБА_7 , оскільки останній не розумів суті обвинувачення та їх наслідків.

При цьому, апелянт наполягає, що право на професійну правничу допомогу обвинуваченому роз`яснено не було.

Позиції учасників апеляційного провадження.

У судовому засіданні суду апеляційної інстанції обвинувачений ОСОБА_7 та його захисник ОСОБА_8 підтримали доводи апеляційної скарги, просили задовольнити її вимоги у повному обсязі.

Прокурор вважав, що з огляду на матеріали кримінального провадження наявні підстави для призначення нового судового розгляду справи в суді першої інстанції.

Мотиви прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Заслухавши доповідь судді, доводи обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_8 , думку прокурора, перевіривши представлені матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника обвинуваченого підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Частиною 1 статті 404 КПК України регламентовано, що суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції вправі вийти за межі апеляційних вимог, якщо цим не погіршується становище обвинуваченого або особи, щодо якої вирішувалося питання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру.

Відповідно до приписів статті 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу.

Згідно з ч. 3 ст. 349 КПК України суд вправі, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому, суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Обов`язковою умовою застосування такого порядку судового розгляду є повне визнання вини, не заперечення фактичних обставин кримінального провадження та кваліфікації своїх дій, правильне розуміння та усвідомлення змісту обставин злочину, в якому обвинувачується, правові наслідки розгляду за спрощеною процедурою, а також відсутність сумнівів у добровільності позиції щодо усвідомлення обвинуваченим цих обставин.

Якщо принаймні одна з наведених обставин заперечується будь-ким із учасників судового провадження, докази мають досліджуватися судом у загальному порядку, а спрощена процедура, передбачена ч. 3 ст. 349 КПК України, застосована бути не може.

Так, Європейський суд з прав людини в своєму рішенні від 15 07 2010 року у справі «Олександр Смірнов проти України» констатував, що органи влади завжди повинні добросовісно намагатись з`ясувати те, що трапилось, та не покладатись на поспішні та необґрунтовані висновки для закриття кримінальної справи або для обґрунтування своїх рішень.

Однак, суд першої інстанції, розглядаючи кримінальне провадження відносно ОСОБА_7 вищевказаних вимог не дотримався.

Дослідженням матеріалів кримінального провадження, колегією суддів було встановлено, що обвинуваченому ОСОБА_7 наслідки здійснення розгляду провадження в порядку ч.3 ст. 349 КПК України судом першої інстанції роз`яснювались, однак під час допиту обвинувачений, вказуючи про визнання своєї провини у вчиненому, одночасно зазначив, що під час вручення йому повістки, представники ТЦК завели його до невідомої кімнати, де здійснювали психологічний тиск. Саме через побоювання за своє життя він не з`явився у зазначений термін у пункт збору для проходження військової служби за мобілізацією.

В судовому засіданні суду апеляційної інстанції, обвинувачений ОСОБА_7 , надаючи пояснення та згадуючи події вересня 2023 року, при цьому наголошуючи на порушенні його прав як людини і громадянина, детально відтворив свій психоемоційний стан у якому перебував та зазначив, що представники ТЦК, які не представилися та перебували в масках, здійснювали на нього психологічний тиск, що давало підстави обвинуваченому побоюватися за своє життя.

Тобто, констатації підлягає факт, що судом першої інстанції фактично не встановлено у чому саме визнав себе винним ОСОБА_7 , з огляду на його твердження щодо відсутності добровільності у його діях та посилання на вчинення протиправних дій щодо нього представниками ТЦК шляхом здійснення психологічного тиску.

На переконання колегії суддів, за наявності вказаних обставин та відсутності однозначного ставлення обвинуваченого до інкримінованих йому дій, при наявності пояснень ОСОБА_7 які містять взаємовиключні твердження, суд першої інстанції поспішно розглянув справу в порядку ст. 349 КПК України, при цьому не пересвідчившись у дійсному ставленні обвинуваченого до вчинених ним дій та фактично не встановивши у чому саме визнає себе винним обвинувачений, оскільки він пояснив, що усі документи, зміст яких до того ж йому не було роз`яснено, він підписував під страхом психологічного тиску. Саме з цієї підстави обвинувачений не з`явився до військової частини для проходження військової служби.

За викладених вище обставин, колегія суддів вважає, що допущене судом першої інстанції недотримання встановленої законом процедури судового розгляду щодо обов`язку з`ясувати чи правильно сторони розуміють зміст усіх зазначених обставин, переконатися, що визнання їх є добровільним, та роз`яснити сторонам, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, є істотним порушення вимог кримінального процесуального закону, а тому ухвалений вирок з викладених вище підстав підлягає безумовному скасуванню.

Відповідно до ст. 412 КПК України, істотними порушеннями вимог кримінально процесуального закону є такі порушення вимог КПК України, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Колегія суддів вважає, що недотримання судом першої інстанції вимог ч. 3 ст. 349 КПК України в даному конкретному випадку є відповідно до ст. 412 КПК України істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, що перешкодило повно та всебічно розглянути справу і постановити законне та обґрунтоване судове рішення, а тому враховуючи, що розгляд провадження судом першої інстанції відбувався за скороченою процедурою, без дослідження доказів, суд апеляційної інстанції позбавлений можливості усунути допущені судом першої інстанції порушення, у зв`язку з чим вказані обставини згідно із п. 3 ч. 1 ст. 409 КПК України є підставою для скасування судового рішення.

На підставі викладеного, колегія суддів дійшла висновку про те, що під час розгляду кримінального провадження щодо ОСОБА_7 , обвинуваченого за ст. 336 КК України, судом першої інстанції допущено істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення, що є безумовною підставою для скасування судового рішення та призначення відповідно до ст.415 КПК України нового розгляду у суді першої інстанції.

При новому розгляді кримінального провадження суду першої інстанції необхідно з чітким дотриманням вимог кримінального процесуального закону дослідити всі обставини кримінального провадження, дати відповідну оцінку доказам у їх сукупності та ухвалити судове рішення, яке б відповідало вимогам ст.370 КПК України.

Керуючись ч.6 ст.9, ст.7, 392, 393, 404, 405, п.1 ч.1 ст.407, 418, 419, 423, 424-426 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Вирок Дергачівського районного суду Харківської області від 31 10 2024 року по справі щодо ОСОБА_7 , обвинуваченого за ст. 336 КК України, - скасувати.

Апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_7 , - задовольнити.

Призначити новий розгляд даної справи в суді першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Оскарження ухвали, у відповідності до ч.2 ст. 424 КПК України, в касаційному порядку не передбачено, оскільки така ухвала не перешкоджає подальшому кримінальному провадженню.

Судді

___________ ______________ __________

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3