Справа № 953/372/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" січня 2025 р. Київський районний суд м. Харкова у складі:

слідчого судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

за участю прокурора - ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

захисника - адвоката ОСОБА_5 ,

підозрюваної - ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в приміщенні суду клопотання старшого слідчого в ОВС 3-го відділення слідчого відділу УСБУ в Харківській області майора юстиції ОСОБА_4 по кримінальному провадженню № 0000004 від 02.01.2025, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки сел. Козача Лопань Харківського району Харківської області, з середньою освітою, не працюючої, заміжньої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимої, -

підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 111 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

22.01.2025 до Київського районного суду м. Харкова надійшло клопотання старшого слідчого в ОВС 3-го відділення слідчого відділу УСБУ в Харківській області майора юстиції ОСОБА_4 , погоджене з прокурором, який здійснює процесуальне керівництво у кримінальному провадженні ОСОБА_3 , про застосування до підозрюваної ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, строком на 60 днів, без визначення розміру застави.

В клопотанні слідчий вказує, СВ УСБУ в Харківській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000004 від 02.01.2025.

Так, досудовим розслідуванням встановлено, що 24 лютого 2022 року о 05:00 годині, за наказом Президента Російської Федерації ОСОБА_7 , Російська Федерація незаконно вторглась на територію України та здійснила збройний напад, застосовуючи Збройні Сили РФ та Федеральну службу військ національної гвардії Російської Федерації.

24 лютого 2022 року указом Президента України № 64/2022, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» введено воєнний стан на всій території України, який в подальшому було неодноразово продовжено та який триває до теперішнього часу.

У ході досудового розслідування встановлено, що у громадянки України ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка перебувала на території Харківської області, у невстановлений досудовим слідством час, проте не пізніше вересня 2024 року виник злочинний умисел, направлений на вчинення державної зради в умовах воєнного стану шляхом вчинення умисних дій на шкоду обороноздатності України, через надання представнику держави-агресора рф допомоги в проведенні підривної діяльності проти України.

Так, ОСОБА_6 у період не пізніше 28 вересня 2024 року, перебуваючи у смт Покотилівка Харківського району Харківської області, не маючи патріотичних переконань, не визнаючи верховенство державної влади України, її самостійність як у середині країни так і незалежність у міжнародних відносинах діючи умисно, усвідомлюючи факт повномасштабної збройної агресії рф проти України та введення на всій території України правового режиму воєнного стану, реалізуючи свій злочинний умисел на вчинення державної зради в умовах воєнного стану, діючи умисно і добровільно, використовуючи обліковий запис « ОСОБА_8 », зареєстрований за допомогою номера мобільного телефону « НОМЕР_1 », у додатку для спілкування «Telegram», керуючись ідеологічним мотивом для налагодила контакт з невстановленим представником спецслужби держави-агресора РФ зареєстрованого в застосунку «Телеграмм» з обліковим записом « ОСОБА_9 » та погодилась виконувати його завдання і здійснити допомогу представникам держави-агресора рф у проведенні підривної діяльності проти України шляхом отримання відомостей про наявність або відсутність факту розміщення військовослужбовців ЗС України та/або інших військових формувань, утворених у відповідності до чинного законодавства України, на конкретній місцевості у м. Харкові та Харківській області з можливістю ідентифікації на місцевості.

В подальшому, у період не пізніше 11 жовтня 2024 року ОСОБА_6 , перебуваючи у смт Покотилівка Харківського району Харківської області, діючи умисно, з метою виконання завдань наданих представником спецслужби держави-агресора РФ зареєстрованого в застосунку «Телеграмм» з обліковим записом « ОСОБА_9 », розуміючи що сама не зможе їх виконати, вирішила залучити до своєї протиправної діяльності з виконання завдань вищевказаного представника держави-агресора, зі збору вищевказаних відомостей раніше знайомого їй громадянина України ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з яким разом мешкає, веде спільний побут та знаходиться у фактичних шлюбних відносинах.

В подальшому у невстановлений досудовим розслідуванням час ОСОБА_10 добровільно надав свою згоду на здійснення допомоги у вчиненні державної зради в умовах воєнного стану ОСОБА_6 .

У зв`язку із чим у ОСОБА_10 виник кримінальний протиправний умисел на вчинення за попередньою змовою із ОСОБА_6 державної зради, тобто умисних діянь на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній безпеці України .шляхом надання представникам іноземної держави допомоги в проведенні підривної діяльності проти України.

Так, не пізніше 11 жовтня 2024 року ОСОБА_10 за попередньою змовою із ОСОБА_6 , діючи на виконання поставлених вищевказаним представником держави-агресора завдань, усвідомлюючи те, що спільними діями вони вчиняють злочин проти держави Україна, бажав та свідомо допускав і передбачав настання суспільно небезпечних наслідків своїх дій, реалізуючи спільний кримінальний протиправний умисел, добровільно з ідеологічних переконань здійснював збір інформації про місця проживання особового складу ЗС України та інших військових формувань, утворених відповідно до чинного законодавства, про місця тимчасового та постійного розташування, маршрути переміщення особового складу та військової техніки ЗС України, місця дислокаціїї вогневих позицій ЗС України та інших військових формувань, утворених відповідно до чинного законодавства.

Далі, у період 11 жовтня 2024 року ОСОБА_10 , перебуваючи у смт Покотилівка Харківського району Харківської області, продовжуючи реалізацію кримінального протиправного наміру, з метою конспірації своїх дій використовуючи встановлений канал зв`язку у месенджері спілкування «Telegram», використовуючи обліковий запис « ОСОБА_8 » у додатку для спілкування «Telegram», зареєстрований за допомогою номера мобільного телефону « НОМЕР_1 », який належить ОСОБА_6 , спільно з нею у додатку для спілкування «Telegram», здійснив передачу невстановленому представнику іноземної держави країни-агресора зареєстрованого в застосунку «Телеграмм» з обліковим записом « ОСОБА_9 », зібраних спільно із ОСОБА_6 відомостей щодо особового складу та військової техніки ЗС України та інших військових формувань, утворених відповідно до чинного законодавства, щодо місць та наслідків вогневих уражень у м. Харкові та Харківської області, а також іншої інформації, що може бути використана для проведення підривної діяльності проти України.

При цьому, відомості, передані ОСОБА_10 спільно із ОСОБА_6 , невстановленому представнику іноземної держави країни-агресора рф зареєстрованого в застосунку «Телеграмм» з обліковим записом « ОСОБА_9 », щодо розміщення, переміщення особового складу, озброєння та військової техніки Сил оборони України, використання об`єктів для потреб Сил оборони України нададуть реальну можливість проводити заходи направлені на нанесення ракетних ударів по військовим частинам (підрозділам) Збройних сил України, іншим військовим формуванням, залученим до відсічі збройної агресії російської федерації, а також нададуть реальну можливість здійснювати розвідувально-підривну діяльність проти України, з метою нанесення шкоди обороноздатності України. Передача вказаної інформації у розпорядження держави-агресора Російської Федерації завдає реальну шкоду обороноздатності, державній та інформаційній безпеці України.

Далі, ОСОБА_6 за попередньою змовою із ОСОБА_10 діючи спільно умисно і добровільно на виконання свого злочинного умислу продовжили свою кримінальну протиправну діяльність щодо збору вказаної вище інформації з метою її подальшої передачі невстановленому представнику іноземної держави країни-агресора рф зареєстрованого в застосунку «Телеграмм» з обліковим записом « ОСОБА_9 ».

Так, у період з 10 листопада 2024 року по 22 січня 2025 року ОСОБА_6 , продовжуючи реалізацію свого кримінального протиправного умислу, перебуваючи у смт Покотилівка Харківського району Харківської області, діючи на виконання поставлених їй представником РФ завдань, збирала інформацію щодо представників Сил оборони України, переміщення та розміщення підрозділів Збройних сил України та інших військових формувань, утворених відповідно до чинного законодавства, про місця тимчасового та постійного розташування, маршрути переміщення особового складу та військової техніки ЗС України, місця розташування вогневих позицій ЗС України та інших військових формувань, утворених відповідно до чинного законодавства, а також іншу інформацію, що може бути використана для проведення підривної діяльності проти України.

У період з 10 листопада 2024 року по 22 січня 2025 року ОСОБА_6 , перебуваючи у смт Покотилівка Харківського району Харківської області, продовжуючи реалізацію кримінального протиправного наміру на вчинення державної зради в умовах воєнного стану, діючи умисно і добровільно, використовуючи обліковий запис « ОСОБА_8 », зареєстрований за допомогою номера мобільного телефону « НОМЕР_1 », у додатку для спілкування «Telegram», керуючись ідеологічним мотивом, здійснила передачу невстановленому представнику іноземної держави країни-агресора рф зареєстрованого в застосунку «Телеграмм» з обліковим записом « ОСОБА_9 » зібраних нею відомостей щодо особового складу та військової техніки ЗС України та інших військових формувань, утворених відповідно до чинного законодавства.

Відомості передані ОСОБА_6 , невстановленому представнику іноземної держави країни-агресора рф зареєстрованого в застосунку «Телеграмм» з обліковим записом « ОСОБА_9 » щодо розміщення, переміщення особового складу, озброєння та військової техніки Сил оборони України, використання об`єктів для потреб Сил оборони України нададуть реальну можливість проводити заходи направлені на нанесення, обороноздатності України шляхом заподіяння шкоди військовим частинам (підрозділам) Збройних сил України, іншим військовим формуванням, залученим до відсічі збройної агресії російської федерації та дадуть можливість використовуючи отриману інформацію здійснювати розвідувально-підривну діяльність проти України, з метою нанесення шкоди суверенітету, територіальній цілісності та недоторканості України.

22.01.2025 об 08 год. 31 хв. ОСОБА_6 затримана в порядку ст. 208 КПК України, за підозрою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 111 України.

22.01.2025 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст.111 КК України.

Слідчий зазначає, що обґрунтованість повідомленої ОСОБА_6 підозри підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколами про проведення НСРД, відповіддю на запит Харківського зонального відділу ВСП № 5231 від 19.12.2024, відповіддю ОТУ «Харків», протоколом затримання від 22.01.2025, протоколом обшуку від 22.01.2025, протоколом огляду від 02.12.2024, іншими матеріалами кримінального провадження.

Сторона обвинувачення також вважає наявними ризики, передбачені п.п. 1, 2, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

У судовому засіданні прокурор та слідчий підтримали подане клопотання, просили про його задоволення.

Підозрювана ОСОБА_6 у судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечувала, вказала, що не має наміру переховуватися від слідства чи суду.

Захисник підозрюваної адвокат ОСОБА_5 підтримав позицію своєї підзахисної, просив відмовити в задоволенні клопотання, посилаючись на недоведеність існування ризиків, зазначених у клопотанні, особу його підзахисної та застосувати альтернативний запобіжний захід. не пов`язаний з триманням під вартою.

Слідчий суддя, вислухавши думку сторін кримінального провадження та дослідивши надані докази, встановив, що СВ УСБУ в Харківській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000004 від 02.01.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 111 КК України.

22.01.2025 об 08 год. 31 хв. ОСОБА_6 затримана в порядку ст. 208 КПК України, за підозрою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 111 України.

22.01.2025 о 11:05 год. ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 111 КК України, тобто у державній зраді вчиненій в умовах воєнного стану за попередньою змовою групою осіб, тобто діянні, умисно вчиненому громадянином України на шкоду обороноздатності, державній та інформаційній безпеці України: шляхом надання представникам іноземної держави допомоги в проведенні підривної діяльності проти України.

За результатами розгляду даного клопотання про застосування запобіжного заходу слідчим суддею встановлено, що висновки органу досудового розслідування про наявність підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 111 КК України, не є очевидно необґрунтованими чи недопустимими, виходячи з наданих стороною обвинувачення доказів.

Повідомлена ОСОБА_6 підозра, станом на час розгляду даного клопотання, відповідає вимогам Європейського суду з прав людини щодо поняття «обґрунтованості», відображеним зокрема у п. 175 рішення від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», згідно якої «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, N 182).

Слідчий суддя зазначає, що на даній стадії кримінального провадження слідчий суддя не вирішує питання наявності в діянні особи складу кримінального правопорушення та винуватості особи у вчиненні такого правопорушення, які вирішуються судом при ухваленні вироку, відповідно до вимог ч. 1 ст. 368 КПК України, а лише встановлює наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, що може слугувати підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження, на підставі поданих стороною обвинувачення до клопотання матеріалів.

З огляду на те, що кримінальне провадження перебуває на стадії досудового розслідування, суд лише на підставі розумної та об`єктивної оцінки отриманих доказів визначає чи виправдовують вони в своїй сукупності факт проведення досудового розслідування та чи дозволяють встановити причетність особи до вчинення кримінального правопорушення, яка є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходу забезпечення кримінального провадження.

З огляду на зазначене, не вирішуючи питання про доведеність вини та правильність кваліфікації дій ОСОБА_6 , виходячи з наявних у суду матеріалів клопотання, слідчий суддя дійшов висновку про наявність обґрунтованої підозри щодо вчинення ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 111 КК України.

Слідчий суддя також вважає встановленим існування ризиків, передбачених п.п. 1, 2, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме можливість підозрюваної ОСОБА_6 переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Зокрема, ризик втечі має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування («Бекчиєв проти Молдови» §58). Суворість покарання є ревалентною обставиною в оцінці ризику того, що обвинувачений може втекти або повторного вчинення злочинів («Ідалов проти Росії», «Гарицьки проти Польщі», «Храїді проти Німеччини», «Ілійков проти Болгарії»).

Так, ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 111 КК України, яке є особливо тяжким злочином. Санкція частини 2 ст. 111 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк п`ятнадцять років або довічним позбавленням волі, з конфіскацією майна.

Очікування можливого суворого покарання має значення під час оцінки ризику переховуватися від органів досудового розслідування та суду. Зазначена обставина на перших етапах притягнення особи до кримінальної відповідальності сама по собі може бути мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування чи суду. При цьому, ризик втечі повинен оцінюватися й у світлі інших факторів, а тому слідчий суддя, вирішуючи питання щодо застосування запобіжного заходу, враховує тяжкість злочину, в якому підозрюється ОСОБА_6 у сукупності з іншими обставинами.

Також, ОСОБА_6 може знищити, сховати або спотворити будь-які предмети, речі, документи та технічні пристрої, що використовувались для вчинення кримінального правопорушення, які на даний час органом досудового розслідування не виявлені.

Крім того, також достатньо обґрунтованим є ризик вчинення іншого кримінального правопорушення, оскільки є розумна підозра вважати, що замовники здійснення протиправної діяльності перебувають на території Російської Федерації.

Окрім того, слідчий суддя враховує, що на даний час не всі ділянки державного кордону України контролюються українською владою, а тому, на переконання слідчого судді, останній може переховуватись від органу досудового розслідування та суду, а також може вчинити інше кримінальне правопорушення, зокрема незаконно перетнути державний кордон України з метою уникнення кримінальної відповідальності, тому альтернативні запобіжні заходи не в змозі гарантувати належну поведінку підозрюваної.

Доводи сторони захисту про відсутність вищезазначених ризиків не спростовують наведених вище висновків слідчого судді.

Під час розгляду клопотання слідчим суддею вивчалась можливість застосування відносно ОСОБА_6 більш м`якого запобіжного заходу для запобігання вищезазначених ризиків.

Однак, враховуючи існування зазначених ризиків, передбачених п. п. 1, 2, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а також оцінюючи сукупність обставин, а саме: вагомість наявних доказів про вчинення ОСОБА_6 кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує їй в разі визнання винуватою у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого підозрюється, враховуючи, що дії ОСОБА_6 , за вчинення яких повідомлено підозру, носять характер особливо тяжкого кримінального правопорушення проти основ Національної безпеки України, застосування більш м`яких запобіжних заходів є неможливим, а тому суд обирає відносно неї запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до вимог ч. 6 ст. 176 КПК України під час дії воєнного стану до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 109-114-2, 258-258-5, 260, 261, 437-442 Кримінального кодексу України, за наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, застосовується запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті.

Слідчий суддя при постановленні даної ухвали, керуючись ч.ч. 3, 4 ст. 183 КПК України, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 КПК України, про які зазначено вище, не визначає розмір застави у даному кримінальному провадженні відносно ОСОБА_6 при застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання її під вартою, оскільки останній повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 111 КК України, що дає право слідчому судді не застосовувати до підозрюваної інших запобіжних заходів в період дії воєнного стану.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 182, 183, 193, 194, 196, 197, 206, 211, 372, 376, 395 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого в ОВС 3-го відділення слідчого відділу УСБУ в Харківській області майора юстиції ОСОБА_4 по кримінальному провадженню № № 0000004 від 02.01.2025, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 111 КК України, - задовольнити.

Застосувати відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів до 22 березня 2025 року включно, без визначення застави.

Зобов`язати старшого слідчого в ОВС 3-го відділення СВ УСБУ в Харківській області майора юстиції ОСОБА_4 негайно повідомити близького родича підозрюваної ОСОБА_6 про тримання під вартою останньої.

Встановити строк дії ухвали до 22 березня 2025 року включно.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а підозрюваною ОСОБА_6 - в той же строк, але з моменту вручення їй копії цієї ухвали суду.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1