Номер провадження:1-в/521/261/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 лютого 2025 року м. Одеса

Малиновський районний суд м. Одеси у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , засудженого ОСОБА_4 ( у режимі відеоконференції), захисника ОСОБА_5 ( у режимі відеоконференції), розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Одесі , у режимі відеоконференції, провадження за клопотанням засудженого адвоката ОСОБА_5 в інт. засудженого ОСОБА_4 про негайне звільнення від призначеного судом покарання через засудження за діяння, караність якого усунена, за вироком Приморського районного суду м. Одеси від 22 липня 2022 року за ч.2 ст.190, ч.2 ст. 15 ч.2 ст . 185, ч.4 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

До Малиновського районного суду м. Одеси надійшло вказане клопотання адвоката ОСОБА_5 в інт. засудженого ОСОБА_4 , який відбуває покарання за вироком Приморського районного суду м. Одеси від 22 липня 2022 року за ч.2 ст.190, ч.2 ст. 15 ч.2 ст . 185, ч.4 ст. 185 КК України.

У судовому захисник клопотання підтримав, просив задовольнити.

Засуджений підтримав думку захисника, просив задовольнити клопотання.

Прокурор проти задоволення клопотання засудженого заперечувала вказавши що жоден епізод не підпадає під декриміналізацію, оскільки сума перевищує мінімальну межу..

Заслухавши учасників судового провадження, перевіривши доводи клопотання, суд приходить до таких висновків.

Згідно із ч. 1 ст. 539 КПК України питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

Відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України.

Пунктом 2 частини 2 статі 539 КПК України передбачено, що клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, у разі необхідності вирішення, зокрема, питань, передбачених пунктом 13 частини першої статті 537 цього Кодексу.

Судом встановлено, що вироком Приморського районного суду м. Одеси від 22 липня 2022 року за ч.2 ст.190, ч.2 ст. 15 ч.2 ст . 185, ч.4 ст. 185, ч.1 ст. 70 КК України ОСОБА_4 засуджено до позбавлення волі на строк 5 ( п`ять) років. . За вказаним вироком вартість завданої потерпілому шкоди становила: за епізодом від 19.01.2021 року за ч.2 ст. 190 КК України 5900 грн; за епізодом від 30.10.2021 року за ч.2 ст. 15 ч.2 ст. 190 КК України 8400 грн; за епізодом від 03.06.2022 року за ч.4 ст. 185 КК України 2500 грн

09 серпня 2024 року набув чинності Закон України 18 липня 2024 року N 3886-IX "Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів" від (далі Закон N 3886-IX), яким було внесено зміни до ст. 51 КУпАП (Дрібне викрадення чужого майна).

Положеннями ч. 1 ст. 51 КУпАП (у редакції Закону № 3886-IX) передбачено відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.

Частиною 2 ст. 51 КУпАП (у редакції Закону № 3886-IX) установлено, що відповідальність за вчинення дій, передбачених ч. 1 ст. 51 КУпАП настає, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Отже, особа, яка вчинила дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, підлягає адміністративній відповідальності у випадку, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

З огляду на зазначене аналіз указаних норм закону свідчить про те, що кримінальна відповідальність настає у випадку, якщо розмір такого майна перевищує розмір, установлений ст. 51 КУпАП, а саме 2 неоподатковуваних мінімуми доходів громадян.

Згідно з ч. 5 Підрозділу 1 Розділу XX Податкового кодексу України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 грн. крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної п. п. 169.1.1 п. 169.1 ст. 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року, яка дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), установленого законом станом на 01 січня звітного податкового року.

Таким чином два неоподатковуваних мінімуми доходів громадян дорівнюють 100 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи та відповідно станом на 01.01.2021 року становить 2270 грн.; на 01.01.2022 року становить 2481 грн.

Таким чином, з огляду на зміст положень Податкового кодексу України, Закону N 3886-IX та ст. 5 КК України, на момент вчинення ОСОБА_4 діянь, за які він засуджений (у 2021, 2022 роках), розмір вартості майна, з якого настає кримінальна відповідальність за ст. 185, 190 КК України, становила 2270 грн. та 2481 грн. відповідно, розмір завданої шкоди потерпілім становить 5900 грн., 8400 грн., 2500 грн., що перевищує граничний розмір шкоди з якого настає кримінальна відповідальність.

З вищевикладеного суд робить висновок про те, що діяння, за вчинення якого засуджено ОСОБА_4 вироком Приморського районного суду м. Одеси від 22 липня 2022 року за ч.2 ст.190, ч.2 ст . 15 ч.2 ст. 185, ч.4 с т. 185 КК України вважається кримінальним правопорушенням, а тому клопотання захисни ка задоволенню не підлягає.

Керуючись ч. 1, ч. 3 ст. 5, ч. 2 ст. 74 КК України, ст. ст. 537, 539 КПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання адвоката ОСОБА_5 в інт. засудженого ОСОБА_4 про негайне звільнення від призначеного судом покарання через засудження за діяння, караність якого усунена, за вироком Приморського районного суду м. Одеси від 22 липня 2022 року за ч.2 ст.190, ч.2 ст. 15 ч.2 ст. 185, ч.4 ст. 185 КК України залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Малиновський районний суд м. Одеси протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1