Справа №601/1044/25
Провадження № 1-кп/601/165/2025
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 квітня 2025 року Кременецький районний суд Тернопільської області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши в режимі відео конференції у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Кременці кримінальне провадження № 0000061 від 03.03.2025 про обвинувачення:

ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , уродженця м. Почаїв Кременецького району Тернопільської області, зареєстрованого по АДРЕСА_1 проживаючого по АДРЕСА_2 , громадянина України, з вищою освітою, не працюючого, не одруженого, на утриманні неповнолітніх дітей та осіб похилого віку не має, не депутата, адвокатом не являється, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого частиною 1 статті 125 КК України, -

за участю інших учасників кримінального провадження:

-прокурора ОСОБА_4 ,

-обвинуваченого ОСОБА_3 ,

-потерпілого ОСОБА_5 ,

-законного представника потерпілого ОСОБА_6 ,

-представника потерпілого адвоката ОСОБА_7

В С Т А Н О В И В:

01.03.2025 близько 21:00 год., ОСОБА_3 перебував на території внутрішнього дворику закладу «Золота підкова», який знаходиться за адресою: вул. Галяси 1а, с. Раславка Кременецького району Тернопільської області де також у цей час перебував неповнолітній ОСОБА_5 . В цей час на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин ОСОБА_3 розпочав словесний конфлікт з ОСОБА_5 .

Під час вказаного конфлікту у ОСОБА_3 виник протиправний умисел на заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_5 .

Реалізовуючи свій протиправний намір 01.03.2025 близько 21:00 год., ОСОБА_3 перебуваючи на території внутрішнього дворику закладу «Золота підкова», який знаходиться за адресою: вул. Галяси 1а, с. Раславка Кременецького району Тернопільської області, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, в ході словесного конфлікту, наніс один удар лобом в ділянку носа та верхньої губи ОСОБА_5 .

Своїми умисними діями ОСОБА_3 спричинив потерпілому ОСОБА_5 тілесні ушкодження у вигляді крововиливів червоної облямівки і слизової оболонки верхньої губи, дефекти ріжучих кромок перших правого і лівого та 2-го правих верхніх зубів.

Виявлені у ОСОБА_5 тілесні ушкодження, за ступенем тяжкості належать до легких тілесних ушкоджень.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального проступку, передбаченого статтею 125 частини 1 КК України визнав повністю та пояснив, що 01.03.2025 близько 21:00 год. він перебував на території внутрішнього дворику закладу «Золота підкова», в с. Раславка Кременецького району Тернопільської області, де також у цей час перебував неповнолітній ОСОБА_5 . В цей час на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин ОСОБА_3 розпочав словесний конфлікт з ОСОБА_5 . В ході словесного конфлікту, він наніс один удар лобом в ділянку носа та верхньої губи ОСОБА_5 . Він шкодує, що так сталося. Просить вибачення у потерпілого, шкоду він не відшкодував, цивільний позов визнав частково.

Крім власного визнання вини обвинувачений ОСОБА_3 повністю погодився зі всіма доказами по справі, що були зібрані в процесі досудового слідства і підтверджують його винуватість у вчиненні інкримінованого злочину, відмовившись від їх дослідження в ході судового розгляду.

Оскільки фактичні обставини справи не оспорюються учасниками судового провадження, показання обвинуваченого відповідають фактичним обставинам справи, з`ясувавши правильність розуміння обвинуваченим та іншими учасниками кримінального провадження обставин справи, не маючи сумнівів у добровільності їх позиції, суд приходить до висновку, що на підставі частини 3 статті 349 КПК України слід визнати за недоцільне досліджувати докази щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, та обмежитись допитом обвинуваченого, дослідженням даних у справі, що характеризують особу обвинуваченого.

Аналізуючи зібрані по справі докази, суд вважає, що дії обвинуваченого ОСОБА_3 вірно кваліфіковані за частиною 1 статті 125 КК України, а саме: в заподіянні умисного легкого тілесного ушкодження.

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості скоєного ним кримінального проступку, особу обвинуваченого, те, що він позитивно характеризується по місцю проживання, а також обставини, які пом`якшують покарання, - щире каяття та активне сприяння розкриттю проступку. Обставини, які обтяжують покарання, - не встановлені. З врахуванням обставин, які пом`якшують та обтяжують покарання, враховуючи особу обвинуваченого, його ставлення до вчиненого, думку потерпілого, його представників, суд вважає, що йому слід призначити покарання у виді сплати штрафу в розмірі 50 неоподаткованих доходів громадян.

На думку суду призначене покарання є необхідним та достатнім заходом впливу на обвинуваченого ОСОБА_8 та буде необхідним і достатнім для виправлення і перевиховання обвинуваченого та запобігання вчинення останнім нових кримінальних правопорушень.

По справі заявлений цивільний позов представника потерпілого, що діє в інтересах потерпілого ОСОБА_5 , про стягнення із ОСОБА_8 заподіяної моральної шкоди, в користь потерпілого в розмірі 47500 гривень. Даний цивільний позов підлягає до часткового задоволення виходячи з наступного.

Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема завдання моральної шкоди іншій особі (п.3 ч.2 ст.11 ЦК України).

Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути відшкодування моральної (немайнової) шкоди (п.9 ч.2 ст.16 ЦК України).

Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості (ч.3 ст.23 ЦК України).

Відповідно до положень частини 1 статті 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Пунктами 9, 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 27 березня 1992 року "Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди" (зі змінами та доповненнями), розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих стосунках, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану тощо. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. При заподіянні особі моральної шкоди обов`язок по її відшкодуванню покладається на винних осіб незалежно від того, чи була заподіяна потерпілому майнова шкода та чи відшкодована вона.

Крім того, визначаючи розмір відшкодування, суд має керуватися принципами рівності, поміркованості, розумності, справедливості. Розмір відшкодування моральної шкоди має бути не більш, а ніж достатнім для розумного задоволення потреб потерпілої особи і не повинен призводити до її збагачення.

Розмір моральної шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав потерпілий (позивач) , характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин.

Вказана правова позиція відображена в Постанові Касаційного цивільного суду Верховного Суду від 11 жовтня 2019 року по справі №757/53996/17 (провадження № 61-6127св19).

Вирішуючи питання щодо завданої моральної шкоди, суд виходить з того, що позивачу ОСОБА_5 внаслідок кримінального правопорушення вчиненого ОСОБА_3 були заподіяні тілесні ушкодження, він зазнав фізичного болю, переніс фізичні та душевні страждання, тобто йому була заподіяна моральна шкода. При визначенні розміру грошового відшкодування моральної шкоди, суд виходить з характеру вчиненого обвинуваченим правопорушення, характеру завданої шкоди, поведінки самого обвинуваченого, глибини перенесених потерпілим фізичних та душевних страждань, його вік, а також з вимог розумності та справедливості, в зв`язку з чим суд вважає, що позовні вимоги потерпілого в частині відшкодування моральної шкоди підлягають до задоволення частково, а з ОСОБА_3 необхідно стягнути на користь потерпілого 12000 гривень, що відповідатиме вимогам розумності та справедливості та не може вважатися явно завищеною чи надмірною.

Речові докази по справі не встановлені. Витрати на залучення експертів для проведення експертиз відсутні.

Судові витрати та речові докази відсутні.

Керуючись статтями 368, 370, 371, 373, 374 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 125 КК України, та призначити йому покарання у виді сплати штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що дорівнює 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Згідно частини 1 статті 26 КВК України ОСОБА_3 зобов`язаний сплатити штраф у місячний строк після набрання вироком суду законної сили і повідомити про це уповноважений орган з питань пробації за місцем проживання шляхом пред`явлення документа про сплату штрафу.

Цивільний позов ОСОБА_5 до ОСОБА_3 про стягнення моральної шкоди,- задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 моральну шкоду в розмірі 12 000 (дванадцять тисяч) гривень.

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Тернопільського апеляційного суду через Кременецький районний суд Тернопільської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Головуючий: