Справа № 953/4823/23
н/п 1-кс/953/8992/24
"11" грудня 2024 р. м.Харків
Слідчий суддя Київського районного суду м. Харкова - ОСОБА_1 ,
секретар судового засідання ОСОБА_2 ,
за адресою: АДРЕСА_1 , а саме:
- мобільний телефон Samsung Galaxy S23 FE (Ime1: НОМЕР_1 , Imei2: НОМЕР_2 ) з сім картами НОМЕР_3 , НОМЕР_4 ;
за адресою: АДРЕСА_2 , а саме:
- мобільний телефон Galaxy M52 5G Samsung (Ime1: НОМЕР_5 , Imei2: НОМЕР_6 ), пароль 9981_cyZ;
- мобільний телефон Moto E13 (Ime1: НОМЕР_7 , Imei2: НОМЕР_8 ), без паролю;
- планшетний комп`ютер Galaxy Tab S7 FE (Ime1: 358434z72144477) з графічним паролем «И»;
- зовнішній диск накопичення інформації ADATA (MSIP-REM-A99_AHD710);
- акт прийому-передачі наданих послуг № 2 до договору про надання правової допомоги б/н від 27.09.2024 на 2 арк.;
- «доповідь по справі» підготовлена юристом ТОВ «УА-Системи» ОСОБА_4 на 10 арк.
Згідно з відміткою на поштовому конверті клопотання про арешт майна направлено на адресу Київського районного суду м. Харкова 06 грудня 2024 року.
Вищевказані речі та документи визнані речовими доказами у цьому кримінальному провадженні.
Прокурор вказує, що тимчасово вилучене майно являє собою матеріальні об`єкти, які зберегли на собі сліди вчинення злочину та містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, тобто вони відповідають критеріям ст. 98 КПК України, та можуть свідчити про причетність вказаних осіб до вчинення кримінального правопорушення.
З урахуванням викладеного, є достатні підстави вважати, що речі та документи, вилучені під час проведення обшуків, відповідають вимогам ст. ст. 98, 170 КПК України з наведених вище підстав та з метою забезпечення збереження речових доказів, які мають значення для кримінального провадження, а також з метою призначення у подальшому судових експертиз, висновки яких будуть долучені до матеріалів кримінального провадження та будуть використані як докази під час судового розгляду, у органу досудового розслідування виникла необхідність у накладенні арешту на вказане майно.
Прокурор ОСОБА_8 у судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд клопотання без його участі, в якій просив клопотання задовольнити.
Представник власника майна ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_9 у судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву, в якій просила розглядати клопотання за її відсутності та за відсутності власника майна, щодо накладення арешту заперечувала, посилаючись на те, що вилучене за місцем мешкання ОСОБА_6 майно не містить відомостей, які можуть бути використані у цьому кримінальному провадженні як докази.
Представник власника майна ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_10 у судове засідання не з`явився, надав до суду заяву, в якій просив розглядати клопотання за його відсутності та за відсутності власника майна, просив вирішити клопотання на розсуд суду, після проведення всіх експертиз просив повернути належний на праві власності ОСОБА_5 мобільний телефон.
Відповідно до ст. 172 КПК України неприбуття у судове засідання викликаних осіб не перешкоджає розгляду клопотання.
Оскільки учасники кримінального провадження у судове засідання не з`явились, відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів не здійснювалося.
Слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання дійшов такого висновку.
Відповідно до протоколу обшуку від 28 листопада 2024 року вбачається, що 28 листопада 2024 року на підставі ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 26 листопада 2024 року за місцем мешкання ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 , проведений обшук, під час якого виявлено та вилучено: мобільний телефон Samsung Galaxy S23 FE (Ime1: НОМЕР_1 , Imei2: НОМЕР_2 ) з сім картами НОМЕР_3 , НОМЕР_4 .
Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 04 грудня 2024 року вказане клопотання повернуто прокурору з наданням йому строку у 72 години для приведення клопотання у відповідність до вимог ст. 171 КПК України.
З урахуванням викладеного, слідчий суддя вважає, що прокурор звернувся з клопотанням про арешт майна, скерованим на адресу Київського районного суду м. Харкова засобами поштового зв`язку 06 грудня 2024 року на виконання ухвали Київського районного суду м. Харкова від 04 грудня 2024 року, з дотриманням встановленого законом строку.
При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти відповідно до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.
При вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення слідчий суддя, згідно зі ст.ст. 94, 132, 173 КПК України повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність та співмірність обмеження прав власності завданням кримінального провадження.
Відповідні дані мають міститись у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з клопотанням про арешт майна.
Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Арешт майна допускається з метою забезпечення:
1) збереження речових доказів;
2) спеціальної конфіскації;
3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;
4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Згідно з ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.
Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.
Поряд з цим необхідність арешту майна зумовлюється обґрунтованою підозрою вважати, що незастосування цього заходу зумовить труднощі чи перешкоджатиме встановленню істини внаслідок того, що таке майно може бути приховане, відчужене чи пошкоджене.
Відповідно до ч. 2 ст. 168 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися під час обшуку, огляду.
Тимчасове вилучення електронних інформаційних систем, комп`ютерних систем або їх частин, мобільних терміналів систем зв`язку для вивчення фізичних властивостей, які мають значення для кримінального провадження, здійснюється лише у разі, якщо вони безпосередньо зазначені в ухвалі суду.
Забороняється тимчасове вилучення електронних інформаційних систем, комп`ютерних систем або їх частин, мобільних терміналів систем зв`язку, крім випадків, коли їх надання разом з інформацією, що на них міститься, є необхідною умовою проведення експертного дослідження, або якщо такі об`єкти отримані в результаті вчинення кримінального правопорушення чи є засобом або знаряддям його вчинення, а також якщо доступ до них обмежується їх власником, володільцем або утримувачем чи пов`язаний з подоланням системи логічного захисту.
У разі необхідності слідчий чи прокурор виготовляє за допомогою технічних, програмно-технічних засобів, апаратно-програмних комплексів копії інформації, що міститься в інформаційних (автоматизованих) системах, електронних комунікаційних системах, інформаційно-комунікаційних системах, комп`ютерних системах, їх невід`ємних частинах. Копіювання такої інформації здійснюється із залученням спеціаліста.
Ухвалами слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 26 листопада 2024 року надано дозвіл на проведення обшуків за місцем мешкання ОСОБА_5 , у квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , та за місцем мешкання ОСОБА_6 , у квартирі за адресою: АДРЕСА_2 , з метою виявлення та вилучення засобів вчинення кримінального правопорушення (будь-які матеріальні носії інформації - оптичні диски, флеш-накопичувачі, блокноти, чорнові записи, комп`ютерна техніка, мобільні телефони), на яких можуть міститись дані щодо залучення ОСОБА_6 службових осіб ТОВ «УА-СИСТЕМИ» до заволодіння грошовим коштами в рамках виконання договору № 20П-101 від 19.02.2021, укладеного між ТОВ «УА-СИСТЕМИ» та АТ «УКРГАЗВИДОБУВАННЯ» та службовими особами ТОВ «УА-СИСТЕМИ» службових осіб ТОВ «ІВП «ТРІАДА» до проведення тендерної закупівлі, внаслідок якої укладено договір № 20П-101 від 19.02.2021; інших предметів та документів, що мають суттєве значення для проведення досудового розслідування, та які у подальшому можуть мати доказове значення у кримінальному провадженні.

Зазначене свідчить про правомірність вилучення майна, яке було відшукане під час обшуків.

Прокурор, звертаючись із клопотанням про накладення арешту на тимчасово вилучене під час обшуків майно, посилається на мету збереження цього майна як речового доказу.

Положеннями ст. 170 КПК України встановлено, що арешт з метою збереження речових доказів накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання, дійшов висновку, що тимчасово вилучене майно, на яке прокурор просить накласти арешт зберегло або може зберігати на собі сліди вчинення кримінальних правопорушень передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 28 ч. 1 ст. 366, ч. 3 ст. 209 КК України, тобто відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України. Отже відповідно до ст. 91 КПК України вказане майно, на яке слідчий просить накласти арешт, має важливе доказове значення в рамках цього кримінального провадження.

Згідно з ч. 4 ст. 173 КПК України слідчий суддя при задоволенні клопотання про арешт майна, зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаться на інтересах інших осіб.

Враховуючи правову підставу для арешту майна, а саме внесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей за № 0000128 від 09.02.2022, за ознаками кримінальних правопорушень передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 28 ч. 1 ст. 366, ч. 3 ст. 209 КК України, наслідки арешту, завдання кримінального провадження, слідчий суддя вважає, що незастосування арешту може призвести до приховування, пошкодження, знищення, перетворення та відчуження вищевказаного тимчасово вилученого майна, що може перешкодити кримінальному провадженню, тому приходить до висновку про необхідність задоволення клопотання.

При цьому, слідчий суддя вважає за можливе клопотання адвоката ОСОБА_10 задовольнити та після проведення необхідних слідчих процесуальних дій передати на відповідальне зберігання ОСОБА_5 вилучений у нього під час обшуку мобільний телефон Samsung Galaxy S23 FE (Ime1: НОМЕР_1 , Imei2: НОМЕР_2 ) з сім картами НОМЕР_3 , НОМЕР_4 .

Слідчий суддя зауважує, що питання щодо визначення місця зберігання арештованого майна входить до дискреційних повноважень органу досудового розслідування у визначених законодавством межах та відповідно до положень Інструкції про порядок вилучення, обліку, зберігання та передачі речових доказів у кримінальних справах, цінностей та іншого майна органами дізнання, досудового слідства і суду, затвердженої наказом Генеральної прокуратури України, Міністерства внутрішніх справ України, Державної податкової адміністрації України, Служби безпеки України, Верховного Суду України, Державної судової адміністрації України від 27 серпня 2010 року № 51/401/649/471/23/125.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 98, 131-132, 170-173 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора Харківської обласної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000128 від 09.02.2022 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 1 ст. 366, ч. 3 ст. 209 КК України - задовольнити.

Накласти арешт шляхом встановлення заборони користування, розпорядження та відчуження на тимчасово вилучене під час проведення 28 листопада 2024 року обшуку за місцем мешкання ОСОБА_5 , у квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , майно, а саме:

- мобільний телефон Samsung Galaxy S23 FE (Ime1: НОМЕР_1 , Imei2: НОМЕР_2 ) з сім картами НОМЕР_3 , НОМЕР_4 .

Зобов`язати старшого слідчого СУ ГУНП в Харківській області ОСОБА_11 після проведення експертного дослідження передати на відповідальне зберігання вилучене майно, а саме: мобільний телефон Samsung Galaxy S23 FE (Ime1: НОМЕР_1 , Imei2: НОМЕР_2 ) з сім картами НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , його власнику - ОСОБА_5 , попередивши його про кримінальну відповідальність за ст. 388 КК України та про необхідність збереження арештованого майна.

Накласти арешт шляхом встановлення заборони користування, розпорядження та відчуження на тимчасово вилучене під час проведення 28 листопада 2024 року обшуку за місцем мешкання ОСОБА_6 , у квартирі за адресою: АДРЕСА_2 , майно, а саме:

- мобільний телефон Galaxy M52 5G Samsung (Ime1: НОМЕР_5 , Imei2: НОМЕР_6 ), пароль 9981_cyZ;

- мобільний телефон Moto E13 (Ime1: НОМЕР_7 , Imei2: НОМЕР_8 ), без паролю;

- планшетний комп`ютер Galaxy Tab S7 FE (Ime1: 358434z72144477) з графічним паролем «И»;

- зовнішній диск накопичення інформації TOSHIBA s/n 87113TG2FT2M7;

- зовнішній диск накопичення інформації ADATA (MSIP-REM-A99_AHD710);

- акт прийому-передачі наданих послуг № 2 до договору про надання правової допомоги б/н від 27.09.2024 на 2 арк.;

- «доповідь по справі» підготовлена юристом ТОВ «УА-Системи» ОСОБА_4 на 10 арк..

Майно, на яке накладено арешт, зберігати у встановленому законодавством порядку.

Роз`яснити, що підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження судом.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а особою, яка не була присутньою під час її постановлення, у той самий строк з моменту отримання копії ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1