В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 грудня 2024 р. м. Кобеляи

Кобеляцький районний суд Полтавської області в складі:

судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

прокурора ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

потерпілого ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника обвинуваченого, адвоката ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кобеляки, кримінальне провадження № 0002949 по обвинуваченню

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , уродженця і мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, освіта професійно-технічна, не працюючого, одруженого, маючого на утриманні одну малолітню дитину, не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_7 05 листопада 2023 року приблизно о 21 годині, більш точного часу судом не встановлено, перебуваючи поблизу продуктового магазину «Сагань» за адресою: м. Кобеляки вул. Олеся Гончара,24 Полтавського району Полтавської області, на грунті раптово виниклих неприязних стосунків, умисно, кистями наніс ОСОБА_6 не менше двох ударів у ліву та праву ділянки обличчя, заподіявши тілесні ушкодження у вигляді: ангулярного перелому нижньої щелепи зліва та в ділянці 43-44 зі зміщенням, які відносяться до середньої тяжкості тілесних ушкоджень, що спричинили тривалий розлад здоров`я.

Такими діями ОСОБА_7 учинив злочин, передбачений ч.1 ст. 122 КК України, так як заподіяв потерпілому ОСОБА_6 умисні середньої тяжкості тілесні ушкодження, які не є небезпечними для життя і не потягли за собою наслідків, передбачених у статті 121 КК України, але є такими, що спричинили тривалий розлад здоров`я.

Обвинувачений ОСОБА_7 свою вину у вчиненому кримінальному правопорушенні визнав частково та пояснив, що дійсно в зазначеному в обвинувальному акті дату та часі між ним та ОСОБА_6 виникла сварка, під час якої він наніс один ляпас у область обличчя. Про вчинене шкодує. Готовий відшкодувати заподіяну матеріальну шкоду. Розмір моральної шкоди вважає завищеним і визнає позов у частині відшкодування моральної шкоди в розмірі 20000 грн.

Крім визнання своєї вини, винуватість ОСОБА_7 у пред`явленому йому обвинуваченні, підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами:

- показаннями потерпілого ОСОБА_6 , який пояснив суду, що 05 листопада 2023 року він приїхав до магазину ПП ОСОБА_9 із ОСОБА_10 , де між ним і ОСОБА_7 виникла суперечка, під час якої останній наніс потерпілому декілька ударів ( 3 удари: 2 в ліву та 1 в праву частину щелепи), у результаті чого він втратив свідомість. Припускає, що ОСОБА_7 перебував у стані наркотичного чи алкогольного сп`яніння. Коли прийшов до тями то поїхав додому (відстань від магазину була приблизно 200 метрів). Протягом 4 днів із дому не виходив і не звертався до лікаря, оскільки вважав, що його обличчя було набряклим у результаті появи синців, а не врезультаті перелому щелепи, але їсти було важко;

- показаннями свідка ОСОБА_11 , який показав суду, що 05.11.2023 року коли він перебував удома до нього зателефонувала продавець магазину. Коли він приїхав до магазину, то побачив, що безпосередньо біля магазину між ОСОБА_7 і ОСОБА_6 виник конфлікт, причина виникнення якого йому не відома. ОСОБА_11 одразу пішов у середину приміщення магазину та коли вийшов із нього, то ОСОБА_6 у цей час уже перебував на землі без свідомості неподалік магазину. Біля нього було декілька осіб. ОСОБА_7 намагався надати допомогу. Після того, як ОСОБА_6 прийшов до тями, то взяв мотоцикл на якому приїхав до магазину та поїхав у невідомому напрямку;

- показаннями свідка ОСОБА_12 , який показав суду, що 05.11.2023 року перебував поруч із магазином «Продукти» ПП ОСОБА_9 , куди прийшов попити каву. Біля магазину вже перебував ОСОБА_7 і відпочивав. До магазину під`їхав ОСОБА_6 , де придбав пива, а після виходу з магазину висловився у адресу ОСОБА_7 нецензурними словами, після чого виник конфлікт, під час якого ОСОБА_13 штовхнув ногою у груди ОСОБА_14 . Після цього обидві сторони наносили удари один одному. Повідомити скільки ударів було нанесено не може, при цьому бачив, як ОСОБА_7 наніс долонею правої руки удар у область обличчя ОСОБА_6 . Також бачив, як ОСОБА_6 упав на землю і втратив свідомість, однак унаслідок чого він упав сказати не може так як останній перебував у стані алкогольного сп`яніння. Після того, як ОСОБА_6 прийшов до тями, то повідомив, що з ним все добре, допомога не потрібна та на мотоциклі поїхав додому. Також підтвердив, що під час слідчого експерименту показував усе так, як відбувалось на місці;

- показаннями свідка ОСОБА_15 , яка показала суду, що в 2023 році працювала продавцем у магазині «Продукти» та бачила, як біля приміщення між ОСОБА_6 і ОСОБА_7 виник конфлікт, під час якого вони штовхались, однак його початку не бачила. Після того, як ОСОБА_6 прийшов до свідомості, відмовився викликати швидку та поїхав на мотоциклі. На цей час чітко не пам`ятає як усе відбувалось, однак під час слідчого експерименту добровільно все показала так, як це було на місці події;

- показаннями свідка ОСОБА_16 , яка показала суду, що в листопаді 2023 року перебувала біля магазину ПП Сагань. До магазину приїхав ОСОБА_7 , який також там відпочивав. Через деякий час у стані алкогольного сп`яніння приїхав ОСОБА_6 , який образливо чіплявся до неї (в цей час вона була вагітною, термін вагітності вісім місяців), після чого ОСОБА_7 захистив її, зробивши зауваження ОСОБА_6 . Після зазначеного між ОСОБА_7 і ОСОБА_6 виник конфлікт, під час якого вона бачила, як ОСОБА_7 наніс ОСОБА_6 ляпас у область обличчя. Усієї події вона не бачила, так як її в цей час також заспокоювали, крім цього, вона відходила від безпосереднього місця події. Також бачила, що ОСОБА_6 лежав на землі, при цьому від чого він упав сказати не може. Після того, як ОСОБА_6 прийшов до тями, то поїхав на мопеді без сторонньої допомоги;

- показаннями свідка ОСОБА_17 , який показав суду, що 05.11.2023 року перебував із ОСОБА_7 біля магазину ПП Сагань. Коли до магазину на мотоциклі приїхав ОСОБА_6 між ним і ОСОБА_7 виник конфлікт, під час якого вони «боролись». Бачив, як ОСОБА_7 наніс один удар долонею у область обличчя ОСОБА_18 . Усієї події не бачив. Чому падав ОСОБА_18 не пам`ятає. Коли ОСОБА_18 був на землі, ОСОБА_7 намагався йому допомогти. Під час досудового розслідування показував як усе відбувалось на місці події;

- показаннями свідка ОСОБА_10 , який показав суду, що 05.11.2023 року він разом іх ОСОБА_6 приїхали до магазину ПП ОСОБА_9 . У цей час перебували в стані алкогольного сп`яніння. Коли ОСОБА_10 вийшов із магазину, то між ОСОБА_6 і ОСОБА_7 був словесний конфлікт. У цей час ОСОБА_7 сидів біля магазину, а ОСОБА_6 ногою штовхнув його у область грудей і розпочалась бійка. ОСОБА_10 розборонив їх і пішов назад до магазину, коли вийшов із магазину ОСОБА_6 лежав на землі без свідомості. Після того, як потерпілий прийшов до тями, то поїхав на мотоциклі додому. На наступний день ОСОБА_10 говорив із ОСОБА_6 по телефону та останній жалівся на болі в щоці (челюсті);

- рапортами інспектора чергового Полтавсько РУП ГУНП в Полтавській області та пом.чергового ВП № 2 ГУНП в Полтавській області, зі змісту яких установлено, що 10.11.2023 року ОСОБА_6 звернувся до медичного закладу з отриманими травмами, діагноз: двобічний перелом нижньої щелепи зі зміщенням. У закладі охорони здоров`я повідомив, що отримав травму 05.11.2023 року від ОСОБА_19 через конфлікт, який виник між ними (том 1 а.с. 91-92, 93).

- протоколом огляду місця події від 16.01.2024 року з фото таблицею до нього, зі змісту яких встановлено, що ОСОБА_7 наніс удари ОСОБА_6 біля магазину «Продуктовий магазин» за адресою: м. Кобеляки вул. Олеся Гончара, навпроти будинку № 44 Полтавської області (том 1 а.с. 97-100);

- висновком експерта № 36, зі змісту якого встановлено, що при судово- медичній експертизі ОСОБА_6 виявлені такі тілесні ушкодження: ангулярний перелом нижньої щелепи зліва та в ділянці 43-44 зі зміщенням, хронічний остеомієліт н/щелепи в підборідній ділянці справа, стан після МОС. Виявлені тілесні ушкодження виникли від дії тупого предмету при обставинах, на які вказує підекспертний і відносяться до ушкоджень середнього ступеня тяжкості, що спричинили тривалий розлад здоров`я. Виявлені тілесні ушкодження могли виникнути при обставинах та в термін, на який вказує підекспертний (05.11.2023 року в результаті побиття знайомим біля магазину в м. Кобеляки). При судово- медичній експертизі встановлено, що ОСОБА_6 нанесено не менше 2 ударів. Виявлені тілесні ушкодження не могли виникнути при падінні з висоти власного зросту. Виявлені тілесні ушкодження виникли при дії тупого предмету, можливо кулака. ОСОБА_6 не міг отримати тілесні ушкодження унаслідок самоушкод- ження ( том 1 а.с.103-106);

- висновком експерта № 39, зі змісту якого встановлено, що заподіяння тілесних ушкоджень, виявлених у ОСОБА_6 згідно висновку № 36 від 24.01.2024 можливе за обставин, указаних ним під час слідчого експерименту від 16.01.2024 року ( том 1 а.с.113);

- висновком експерта № 40, зі змісту якого встановлено, що заподіяння тілесних ушкоджень, виявлених у ОСОБА_6 згідно висновку № 36 від 24.01.2024 можливе за обставин, указаних свідком ОСОБА_12 під час слідчого експерименту від 25.01.2024 року ( том 1 а.с.124);

- висновком експерта № 41, зі змісту якого встановлено, що заподіяння тілесних ушкоджень, виявлених у ОСОБА_6 згідно висновку № 36 від 24.01.2024 можливе за обставин, указаних свідком ОСОБА_15 під час слідчого експерименту від 25.01.2024 року ( том 1 а.с.135);

- висновком експерта № 56, зі змісту якого встановлено, що заподіяння тілесних ушкоджень, виявлених у ОСОБА_6 згідно висновку № 36 від 24.01.2024 можливе за обставин, указаних свідком ОСОБА_17 під час слідчого експерименту від 28.01.2024 року ( том 1 а.с.153);

- висновком експерта № 55, зі змісту якого встановлено, що заподіяння тілесних ушкоджень, виявлених у ОСОБА_6 згідно висновку № 36 від 24.01.2024 можливе за обставин, указаних свідком ОСОБА_16 під час слідчого експерименту від 30.01.2024 року ( том 1 а.с.160);

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 16.01.2024 року. Під час огляду потерпілим ОСОБА_6 наданих йому фотознімків, на фото № 3 він впізнав особу, яка 05.11.2023 року біля магазину по вулиці Олеся Гончара в м. Кобеляки наносила йому тілесні ушкодження ОСОБА_7 ( том 1 а.с.114-117);

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 25.01.2024 року. Під час огляду свідком ОСОБА_12 наданих йому фотознімків, на фото № 1 він впізнав особу, яка наносила тілесні ушкодження ОСОБА_6 ОСОБА_7 ( том 1 а.с.125-128);

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 25.01.2024 року. Під час огляду свідком ОСОБА_15 наданих їй фотознімків, на фото № 1 вона впізнала особу, яка наносила тілесні ушкодження ОСОБА_6 ОСОБА_7 ( том 1 а.с.136-139);

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 25.01.2024 року. Під час огляду свідком ОСОБА_10 наданих йому фотознімків, на фото № 1 він впізнав особу, яка наносила тілесні ушкодження ОСОБА_6 ОСОБА_7 ( том 1 а.с.140-142);

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 25.01.2024 року. Під час огляду свідком ОСОБА_11 наданих йому фотознімків, на фото № 1 він впізнав особу, яка наносила тілесні ушкодження ОСОБА_6 ОСОБА_7 ( том 1 а.с.143-146);

- протоколом проведення слідчого експерименту від 16.01.2024 року з фото таблицями до нього. Під час слідчого експерименту потерпілий ОСОБА_6 зазначив, що 05.11.2023 року перебував біля магазину по вулиця Олеся Гончара в м. Кобеляки. В цей час між ним і ОСОБА_7 виник конфлікт, під час якого останній наніс йому декілька ударів кулаком у область обличчя кулаком, у результаті чого він втратив свідомість. Під час слідчого експерименту ОСОБА_6 показав як саме ОСОБА_7 наніс йому один удар долонею лівої руки в область обличчя (нижньої частини правої сторони щелепи) та два удари правою долонею зігнутою у кулак в область обличчя (нижньої частини лівої сторони щелепи) (том 1 а.с.107-111);

- протоколом проведення слідчого експерименту з ОСОБА_7 із фото таблицями до нього. Під час слідчого експерименту ОСОБА_7 добровільно показав, як 05.11.2023 року він наніс один удар (ляпас) лівою долонею в ліву область обличчя ОСОБА_6 , у результаті чого останній упав ( том 1 а.с.161-167). Зазначене підтверджує, що між ОСОБА_7 і ОСОБА_6 дійсно був конлфікт і не лише в словесному виразі;

- протоколом проведення слідчого експерименту від 25.01.2024 року з фото таблицями до нього. Під час слідчого експерименту свідок ОСОБА_12 показав як 05.11.2023 року під час конфлікту між ОСОБА_6 і ОСОБА_7 , останній наніс потерпілому тілесні ушкодження (долонею правою руки два удари в область обличчя ОСОБА_6 ; лівою рукою, зігнутою у кулак у праву частину обличчя), у результаті чого ОСОБА_6 упав ( том 1 а.с.118-122);

- протоколом проведення слідчого експерименту від 25.01.2024 року з фото таблицями до нього. Під час слідчого експерименту свідок ОСОБА_15 розповіла, що 05.11.2023 року між ОСОБА_6 і ОСОБА_7 біля магизу по вулиці Олеся Гончара в м. Кобеляки Полтавської області виник конфлікт. Під час слідчого експерименту ОСОБА_15 добровільно показала, як ОСОБА_7 наніс ОСОБА_20 тілесні ушкодження (два удари (один за одним) долонею правою руки в область обличчя ОСОБА_6 , а також один удар правою рукою, зігнутою у кулак у ліву частину обличчя ( том 1 а.с.129-133);

- протоколом проведення слідчого експерименту від 29.01.2024 року з фото таблицями до нього. Під час слідчого експерименту свідок ОСОБА_17 показав як 05.11.2023 року під час конфлікту між ОСОБА_6 і ОСОБА_7 , останній наніс потерпілому тілесні ушкодження (долонею правої руки один удар по лівій частині обличчя) ОСОБА_6 , після чого останній упав ( том 1 а.с.147-151);

- протоколом проведення слідчого експерименту від 30.01.2024 року з фото таблицями до нього. Під час слідчого експерименту свідок ОСОБА_16 показала як 05.11.2023 року під час конфлікту між ОСОБА_6 і ОСОБА_7 , останній наніс потерпілому тілесні ушкодження (долонею лівої руки в область обличчя) ( том 1 а.с.154-158);

- медичними картами стаціонарного хворого № 35535 та № 40319 ( ОСОБА_6 ), зі змісту яких установлено, що останній 10 листопада 2023 року госпіталізований до КП «Полтавська обласна клінічна лікарня імені М. В. Скліфосовського Полтавської обласної ради». Діагноз при госпіталізації ангулярний перелом н/щелепи зліва зі зміщенням, направлений на госпіталізацію і з призначенням оперативного лікування (МОС під загальним знеболенням). Виписаний із медичного закладу 29.11.2023 року. 15.12.2023 року ОСОБА_6 знову госпіталізований до медичного закладу з діагнозом: хронічний остсомієліт н/щелепи в підборідній ділянці справа. Стан після МОС. Виписаний 22.12.23 (том 1 а.с.178-251);

Таким чином, з урахування викладеного вище, у відповідності до вимог статтей 85 та 86 КПК України, суд вважає перелічені вище докази, які досліджені в судовому засіданні належними, допустимими, достовірними, і в сукупності достатніми для належної правової оцінки дій обвинуваченого та визнання його винуватості у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України.

Кваліфікація дій ОСОБА_7 за ч.1 ст.122 КК України визначена вірно, оскільки він умисно наніс потерпілому тілесні ушкодження середньої тяжкості, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 цього Кодексу.

Підстав для зміни правової кваліфікації на ст. 128 КПК України, як про це прохав захисник обвинуваченого ОСОБА_7 відсутні так як судом установлено, що дії обвинуваченого були умисними та він неодноразово наніс удари ОСОБА_6 .

Суд вважає, що надані в судовому засіданні показання обвинуваченим ОСОБА_7 , а також слідчий експеримент за його участю від 12.02.2024 року ( том 1 а.с.161-167) є неповними. Так, ОСОБА_7 зазначає, що він наніс один удар (ляпас) лівою долонею в ліву область обличчя ОСОБА_6 , у результаті чого останній упав.

Однак, згідно висновку експерта № 75 встановлено, що заподіяння тілесних ушкоджень, виявлених у ОСОБА_6 згідно висновку № 36 від 24.01.2024 не можливе за обставин, указаних ОСОБА_7 під час слідчого експерименту від 12.02.2024 року, так як від ляпаса долонею перелом щелепи не можливий ( том 1 а.с.169).

Крім цього, допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_12 , ОСОБА_15 хоча і не зазначили під час їх допиту в судовому засіданні про точну кількість ударів, нанесених обвинуваченим потерпілому, однак пояснили, що точно не пам`ятають події оскільки пройшов значний проміжок часу. При цьому підтвердили, що під час слідчих експериментів, проведених за їх участю добровільно показали як саме відбувались події, коли та як ОСОБА_7 наніс ОСОБА_6 тілесні ушкодження (за даними слідчих експериментів ударів у область обличчя було три: два ляпаси і один кулаком).

Про таку ж кількість ударів руками повідомив і потерпілий.

Згідно висновків експертів, отримані ОСОБА_6 тілесні ушкодження відповідають даним, отриманим під час слідчих експериментів.

Свідки ОСОБА_17 , ОСОБА_10 і ОСОБА_16 , які показали суду та під час слідчих експериментів про меншу кількість ударів, у судовому засіданні показали, що бачили сутичку (бійку) між потерпілим і обвинуваченим не повністю.

Відповідно до змісту ст. 50, 65 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

При визначенні виду та міри покарання обвинуваченому, виходячи з вимог закону про достатність покарання для виправлення ОСОБА_7 , запобігання скоєнню нових кримінальних правопорушень, суд враховує ступінь тяжкості скоєного ним злочину, обставини, за яких вони були вчинені та особу обвинуваченого.

Обставин, які пом`якшують і які обтяжують покарання ОСОБА_7 судом не встановлено.

Разом із тим, суд враховує обставини, за яких було вчинене кримінальне правопорушення і поведінку під час події потерпілого. Так, судом установлено, що ОСОБА_6 на місці події перебував у стані алкогольного сп`яніння. Свідок ОСОБА_16 суду показала, що ОСОБА_6 образливо чіплявся до неї (до того ж вона перебувала на останньому триместрі вагітності) та саме після того, як ОСОБА_7 намагався її захистити між ними виник конфлікт. Про висловлювання нецензурною лексикою у сторону ОСОБА_7 ОСОБА_6 повідомив також свідок ОСОБА_12 . На місці події ОСОБА_7 намагався допомогти ОСОБА_20 .

При призначенні покарання обвинуваченому суд, керуючись вимогами ст. 65 КК України, враховує, що ОСОБА_7 раніше не притягувався до кримінальної відповідальності. На обліку в лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває. За відомостями виконавчого комітету Кобеляцької міської ради Полтавського району Полтавської області за місцем проживання скарги та інші компрометуючі матеріали на ОСОБА_7 відсутні.

Також суд враховує, що ОСОБА_7 вину визнає частково. Не заперечує, що дійсно між ним і потерпілим виникла бійка, однак не вірить у те, що тілесні ушкодження могли бути заподіяні в результаті саме його удару, при цьому шкодує про вчинене, готовий нести за це відповідальність і відшкодувати заподіяну матеріальну шкоду в повному обсязі та частково моральну.

Крім цього суд враховує те, що ОСОБА_7 учинив кримінальне правопорушення, яке законом віднесене до не тяжкого.

Так, відповідно до ст.3 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

ОСОБА_7 учинив умисний злочин. Кожна людина повинна передбачати наслідки своїх протиправних дій.

Призначаючи покарання, суд також враховує думку потерпілого ОСОБА_21 , який у судовому засіданні вважав, що до обвинуваченого не доцільно застосовувати покарання у виді позбавлення волі.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових кримінальних правопорушень призначити ОСОБА_22 покарання у виді позбавлення волі на строк два роки, уважаючи таке покарання достатнім для його виправлення і попередження учинення нових кримінальних правопорушень.

З урахуванням установлених судом обставин, характеристики обвинуваченого: одружений, має на утриманні малолітню дитину, раніше не судимий, а також його ставлення до вчиненого кримінального правопорушення, обставин, за яких злочин буі вчинений, бажання відшкодувати заподіяну шкоду, думку потерпілого, суд вважає за можливе звільнити ОСОБА_7 від відбування покарання із випробуванням. Крім цього, на ОСОБА_7 необхідно покласти обов`язки, передбачені ч.1 та п.2 ч.3 ст. 76 КК України.

Речові докази в справі відсутні.

Розглянувши поданий потерпілим ОСОБА_6 цивільний позов, суд дійшов до таких висновків.

21 березня 2024 року ОСОБА_6 подав до суду позовну заяву ( том 1 а.с.29-36), в якій зазначив, що в результаті вчинення злочину ОСОБА_7 заподіяв йому матеріальну та моральну шкоду.

На підставі зазначеного прохає стягнути з ОСОБА_7 матеріальну шкоду в розмірі 45716,82 грн витрати на лікування.

На підтвердження понесених витрат ОСОБА_6 надав суду квитанції, які досліджені в судовому засіданні.

Також позивач у позовній заяві зазначає, що ОСОБА_7 заподіяв йому моральну шкоду. В результаті протиправних дій ОСОБА_6 зазнав фізичного болю і страждань у зв`язку з ушкодженням здоров`я; душевних страждань, які позивач зазнав у зв`язку з протиправною (злочинню) поведінкою щодо нього самого. Також позивач зазначив, що під час лікування перебував у тяжкому психологічному стані. ОСОБА_7 здійснив напад на нього зненацька, наніс безпідставні тілесні ушкодження у присутності громадян. Після вчиненого ОСОБА_7 навіть не вибачився. У результаті отриманих травм ОСОБА_6 не міг нормально говорити та приймати їжу, не міг продовжувати активне громадське життя, оскільки були порушені його нормальні життєві зв`язки. Заподіяну моральну шкоду ОСОБА_6 оцінює в 300000 грн і прохає стягнути зазначений розмір із ОСОБА_7 .

У судовому засіданні ОСОБА_6 підтримав позовну заяву та прохав її задовольнити повністю. Також зазначив, що моральну шкоду він оцінив у 300000 грн, оскільки внаслідок отриманих травм він не спав, не міг повноцінного харчуватись, не мав можливості працювати й отримувати заробіток. Матеріальна шкода, яку він прохає стягнути заявлена з урахуванням доказів, які він має. Однак не всі витрати він може підтвердити. В подальшому він повинен бути понести витрати по корекції обличчя (вирівнювання зубів), а тому він порахував витрати, які він повинен буде понести в майбутньому, та вважає обгрунтованою моральну шкоду в розмірі 300 000 грн.

ОСОБА_7 у судовому засіданні позов визнав частково. Не заперечував проти повного задоволення позову в частині матеріальної шкоди. Разом із тим, позов у частині відшкодування моральної шкоди визнав частково, в розмірі 20000 грн, зазначивши, що розмір моральної шкоди, яку прохає стягнути ОСОБА_6 є завищеним.

Відповідно до положень ч.5 ст.128 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

При вирішенні питання щодо поданого ОСОБА_6 позову, суд виходить з того, що відповідно до ст. 23 Цивільного кодексу України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав, в тому числі, моральна шкода полягає у: фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої або членів її сім`ї; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі, гідності та ділової репутації особи.

Частиною першою статті 1167 Цивільного кодексу України визначено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Відшкодування моральної (немайнової) шкоди служить виключно меті захисту особистих немайнових прав, які є абсолютними, право особи на відшкодування моральної шкоди виникає за умов порушення права цієї особи, наявності такої шкоди та причинного зв`язку між порушенням та моральною шкодою.

У відповідності з ч. 4 ст. 23 ЦК України, моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

Однак, при цьому моральна шкода полягає у відновленні порушених прав особи, яка її зазнала та не може бути способом її збагачення.

Судом установлено, що дійсно, в результаті протиправних дій ОСОБА_7 ОСОБА_6 заподіяна моральна шкода.

Дослідивши наданий суду позов, заслухавши учасників судового розгляду, з урахуванням встановлених судом обставин, суд вважає, що визначений потерпілим розмір моральної шкоди в сумі 300000 грн. не відповідає характеру та обсягу страждань, яких зазнав ОСОБА_6 , характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення), стану здоров`я потерпілого, часу та зусиль, необхідних для відновлення попереднього стану.

Так, суд дійсно вважає, що в результаті протиправних дій ОСОБА_7 . ОСОБА_6 тривалий час відчував болісні відчуття (стаціонарне лікування тривало 26 днів), крім цього, лікування відбувалось не лише в закладі охорони здоров`я. За час лікування прийом їжі ОСОБА_6 був ускладеним. Звичний спосіб життя ОСОБА_6 порушений на тривалий час.

Однак суд не приймає до уваги посилання потерпілого на те, що в подальшому він повинен буде понести витрати по корекції обличчя (вирівнювання зубів), оскільки відшкодування моральної шкоди не може бути способом компенсувати матеріальні витрати, які понесені, чи будуть понесені особою, але які не можуть бути підтверджені належними доказами. Доказів необхідності подальшої реабілітації чи інших призначень і рекомендацій лікарів ОСОБА_6 не надав. Із моменту події минуло більше року.

Також суд враховує обставини вчинення кримінального правопорушення: поведінку як обвинуваченого так і потерпілого. Крім обставин, які суд враховував при призначенні покарання ОСОБА_7 (причина виникнення конфлікту між сторонами) суд приймає до уваги схильність ОСОБА_6 до перебільшень. Так, під час судового розгляду він повідомляв, що конфлікт почався після того, як він втрутився у суперечку власника магазину ОСОБА_11 і ОСОБА_7 . Однак такі пояснення не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду. Судом установлено, що конфлікт розпочався після зауваження на неналежну поведінку ОСОБА_6 . ОСОБА_11 приїхав до магазину після телефонного дзвінка ОСОБА_15 , яка повідомила про конлфікт між ОСОБА_7 і ОСОБА_6 . Також потерпілий повідомив суду, що ОСОБА_7 наніс удари «з-під тишка», а коли він упав, то розбив голову та в нього була велика кровотеча; після того, як потерпілий лежав на землі обвинувачений наніс удар ногою у бік. Але зазначене повністю спростоване в судовому засіданні показаннями свідків, які не повідомляли суд про кровотечу в потерпілого. При цьому зазначили, що для того, щоб він прийшов до тями, на нього виливали воду. Крім цього, зі скаргами на травми голови потерпілий не звертався, під час судово-медичних експертиз подібних травм не виявлено.

Також суд враховує поведінку сторін після події. Так, потерпілий ОСОБА_23 у судовому засіданні повідомив, що обвинувачений заборонив свідкам на місці події викликати швидку та поліцію, однак зазначене також спростоване в судовому засіданні. Допитані в судовому засіданні свідки повідомили, що пропонували ОСОБА_6 викликати швидку для надання медичної допомоги, але він відмовився, а після цього поїхав на мотоциклі в невідомому напрямку.

При цьому, судом установлено, що ОСОБА_6 прохав ОСОБА_7 допомогти з витратами на лікування, однак останній допомоги не надав.

З урахуванням викладеного, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, суд вважає, що позов ОСОБА_6 про відшкодування моральної шкоди необхідно задовольнити частково та стягнути з обвинуваченого на користь потерпілого у відшкодування моральної шкоди 25 000 грн, вважаючи такий розмір достатнім для відновлення порушеного права потерпілого.

Цивільний позов у частині відшкодування матеріальної шкоди необхідно задовольнити повністю, як такий, що знайшов своє підтвердження під час судового розгляду та визнаний відповідачем.

Крім цього, прокурором Кобеляцького відділу Решетилівської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Полтавської обласної ради до ОСОБА_7 подану позов про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого від злочину. Ціна позову 50858,64 грн.

У позовній заяві позивач зазначив, що ОСОБА_6 перебував на стаціонарному лікуванні у відділенні щелепно-лицевої хірургії з 10.11.2023 по 29.11.2023 та з 15.12.2023 року по 22.12.2023 рік з діагнозом: ангулярний перелом нижньої щелепи зліва та в ділянці 43-43 зі зміщенням. Вартість лікування у період із 10.11.2023 по 29.11.2023 рік (19 л/днів), із урахуванням вартості використаних медикаментів та виробів медичного призначення становить 31713,18 грн. Вартість лікування у період з 15.12.2023 року по 22.12 2023 рік (7 л/днів) з урахуванням вартості використаних медикаментів та виробів медичного призначення склала 19145,46 грн. Із урахуванням зазначеного, прохав стягнути з ОСОБА_7 50858,64 грн витрат на лікування ОСОБА_6 .

Судом установлено, що дійсно 10 листопада 2023 року ОСОБА_6 госпіталізований до КП «Полтавська обласна клінічна лікарня імені М. В. Скліфосовського Полтавської обласної ради». Діагноз при госпіталізації акулярний перелом н/щелепи зліва зі зміщенням, направлений на госпіталізацію і з призначенням оперативного лікування ( МОС під загальним знеболенням). Виписаний із медичного закладу 29.11.2023 року. 15.12.2023 року ОСОБА_6 знову госпіталізований до медичного закладу з діагнозом: хронічний остсомієліт н/щелепи в підборідній ділянці справа. Стан після МОС. Виписаний 22.12.23. Зазначене підтверджується наданими суду медичними картами стаціонарного хворого № 35535 та № 40319 ( том 1 а.с.178-251).

Загальна вартість лікування ОСОБА_6 в КП «Полтавська обласна клінічна лікарня ім. М. В. Скліфосовського Полтавської обласної ради» за період із 10.11.2023 року по 29.11.2023 рік та з 15.12.2023 року по 22.12.2023 рік склала 50858,64 грн ( том 2 а.с.2-3).

Відповідач, ОСОБА_7 у судовому засіданні позов визнав повністю.

Згідно зі ст.1206 ЦК України, особа, яка вчинила злочин, зобов`язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров`я на лікування потерпілого від злочину. Якщо лікування проводилося закладом охорони здоров`я, що є у державній власності або територіальної громади, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету.

Відповідно до п.3 постанови Пленуму Верховного суду України від 07.07.1995 №11 «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину, та судових витрат» питання про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого вирішується згідно з "Порядком обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання", затвердженим постановою Кабінету Міністрів України №545 від 16 липня 1993 року.

Пунктом 3 та 4 Порядку передбачено, що сума коштів, яка підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров`я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, виходячи з кількості ліжко-днів, проведених ним в стаціонарі, та вартості витрат на його лікування в день. Кількість ліжко-днів визначається на підставі медичної картки стаціонарного хворого (форма 003/у) або інших документів, які підтверджують дату госпіталізації та виписки хворого із стаціонара лікувального закладу.

Визначення суми витрат на лікування потерпілого за один ліжко-день провадиться виходячи з фактичної кількості ліжко-днів і загальної суми фактичних витрат за місяць (в якому проводилось лікування) на утримання лікувального закладу, за винятком витрат на капітальні вкладення, капітальний ремонт і придбання інвентаря та обладнання.

Визначена сума коштів на лікування потерпілого стягується судом з обвинуваченого або фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, при ухваленні вироку за позовом закладу охорони здоров`я або прокурора.

Судом установлено, що відповідачем ( ОСОБА_7 ) у результаті вчинення кримінального правопорушення заподіяно шкоду, внаслідок чого лікувальним закладом проведено лікування потерпілої особи ОСОБА_6 .

Вказане відповідно до наведених вище норм є підставою для відшкодування витрат закладу охорони здоров`я на лікування потерпілої від злочину особи. Розмір таких витрат знайшов своєї підтвердження у судовому засіданні та визнаний відповідачем.

Із урахуванням викладеного, позов прокурора необхідно задовольнити.

Доказів про понесення витрат на залучення експертів судом не встановлено.

Захід забезпечення кримінального провадження (запобіжний захід) ОСОБА_7 не обирався.

Керуючись статтями 2, 7, 368, 371, 374, 395 КПК України суд

У Х В А Л И В :

ОСОБА_7 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням іспитовим строком 1 (один) рік.

Відповідно до ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_7 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу пробації, повідомляти вказаний орган про зміну місця проживання, роботи, навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Стягнути з ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь держави в особі Полтавської обласної ради та Департаменту охорони здоров`я Полтавської обласної військової адміністрації витрати на стаціонарне лікування ОСОБА_6 , в сумі 50858,64 (п`ятдесят тисяч вісімсот п`ятдесят вісім гривень шістдесят чотири копійки) гривень.

Стягнути з ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 45716,82 (сорок п`ять тисяч сімсот шістнадцять гривень вісімдесят дві копійки) гривень у відшкодування заподіяної матеріальної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 25000 (двадцять п`ять тисяч) гривень у відшкодування заподіяної моральної шкоди шкоди.

Вирок може бути оскаржений до Полтавського апеляційного суду через Кобеляцький районний суд Полтавської області протягом тридцяти днів з дня його оголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його оголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Інші учасники мають право отримати копію вироку в суді.

Суддя