ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/821/19/25 Справа № 697/2696/24 Категорія: ст. 183 КПК УкраїниГоловуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 січня 2025 року Черкаський апеляційний суд в складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

підозрюваної ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси в режимі відеоконференції апеляційну скаргу ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 18 грудня 2024 року у кримінальному провадженні № 0000355, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 16.11.2024, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, уродженки м. Канева Черкаської області, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , незаміжньої, непрацюючої, раніше судимої, яка підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, -

в с т а н о в и в:

Старший слідчий СВ відділу поліції № 1 Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_9 звернулася до слідчого судді з клопотанням, погодженим прокурором Канівського відділу Смілянської окружної прокуратури ОСОБА_6 ,про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 , підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Просила слідчого суддю застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваної ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , терміном на 60 діб.

Ухвалою слідчого судді Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 18 грудня 2024 року клопотання слідчого задоволено та застосовано до підозрюваної запобіжний захід у вигляді тримання під вартою терміном на 60 днів, тобто до 13 лютого 2025 року включно.

Термін тримання під вартою ОСОБА_8 рахувати з моменту її фактичного затримання, тобто з 16.12.2024.

Визначено підозрюваній розмір застави: 40 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 121120,00 грн, у разі внесення якої, покладено на підозрювану відповідні обов`язки, визначені п. 5 ст. 194 КПК України.

Слідчий суддя при розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу підозрюваній врахував, що у кримінальному провадженні наявні вагомі докази, на підставі яких дійшов висновку про обґрунтовану підозру ОСОБА_8 у вчиненні даного кримінального правопорушення.

Ризик переховування від органів досудового розслідування та суду, на думку слідчого судді, є обґрунтований, оскільки у підозрюваної відсутні стійкі соціальні зв`язки, вона незаміжня, не має на утриманні малолітніх та неповнолітніх дітей чи інших осіб, розуміючи тяжкість покарання, що загрожує їй у разі визнання винною у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення, може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, з метою ухилення від кримінальної відповідальності.

Вважає, що ризик незаконного впливу на свідків є також обґрунтованим, оскільки підозрювана ОСОБА_8 знає місце мешкання свідків та будучи на волі може здійснювати тиск на них, з метою зміни показань, наданих під час досудового розслідування.

Слідчий суддя також врахував, що ОСОБА_8 , маючи у відповідності до ст. 89 КК України не зняту та не погашену в установленому законом порядку судимість, підозрюється в умисному тяжкому злочині, вчиненому під час звільнення від відбуття покарання з іспитовим строком, у зв`язку з чим неможливо запобігти ризику вчинення інших кримінальних правопорушень та застосування до підозрюваної запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, чи інших більш м`яких запобіжних заходів, не буде слугувати достатньою гарантією належного виконання підозрюваною процесуальних обов`язків.

З метою забезпечення належної поведінки підозрюваної, запобігання та мінімізації вищевказаних ризиків, слідчий суддя вважав за необхідне застосувати щодо підозрюваної на даному початковому етапі досудового розслідування запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.

У відповідності до вимог ст. 183 КПК України, слідчий суддя визначив підозрюваній розмір застави в сумі, що становить 40 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 121120,00 грн, та вважав, що така сума застави буде достатньою для забезпечення її належної поведінки.

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді, ОСОБА_8 подала апеляційну скаргу в якій просить змінити запобіжний захід з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт або зменшити визначений розмір застави.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що після смерті батька у мами стався інсульт, після чого вона немає змоги за собою доглядати. Рідних та близьких, окрім підозрюваної, поруч з мамою немає.

Вказує, що визначений слідчим суддею розмір застави для неї є надмірний.

Заслухавши доповідь головуючого судді, пояснення підозрюваної та її захисника, прокурора, перевіривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали провадження, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Згідно з вимогами ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції, переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Розглядаючи питання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, слідчий суддя для прийняття законного й обґрунтованого рішення відповідно до ст. ст. 178, 199 КПК України та практики ЄСПЛ, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки. При цьому наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Відповідно до вимог ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству.

Крім того, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, суд повинен врахувати обставини, передбачені ст.178 КПК України, зокрема, тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа та дані, які її характеризують і можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Згідно з ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Пунктом 5 ч. 2 ст. 183 КПК України визначено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, зокрема окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставин, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчий суддя зобов`язаний постановити ухвалу про відмову у застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.

При цьому наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин.

За змістом ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Як вбачається з представлених в апеляційний суд матеріалів, слідчим відділенням відділу поліції № 1 Черкаського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 40000355 від 16.11.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, за фактом незаконного збуту наркотичного засобу.

За даними матеріалів досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_8 , будучи раніше неодноразово судимою, маючи у відповідності до ст. 89 КК України не зняту та не погашену в установленому законом порядку судимість, на шлях виправлення та перевиховання не стала та, будучи особою, яка раніше вчиняла кримінальні правопорушення, передбачені ст. ст. 185, 308, 309, 357 КК України, знову вчинила новий злочини.

Так, ОСОБА_8 , будучи особою, яка перебуває на обліку у лікаря нарколога, як наркозалежна, та знаходячись на замісній терапії, 15.12.2024 отримала у медичному центрі ТОВ «Медикал Рехаб», проспект Голосіївський, буд. 90, м. Київ, таблетки, які містять в своєму складі наркотичний засіб «Метадон», всупереч ЗУ «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» та ЗУ «Про заходи протидії незаконного обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними», 16.12.2024 близько 13 години, знаходячись у 4-ому під`їзді буд. АДРЕСА_2 , переслідуючи мету незаконного збуту наркотичного засобу, умисно збула 2 пігулки, що згідно з висновком експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів № СЕ-19/124-24/17896-НЗПРАП від 17.12.2024 містить у своєму складі наркотичний засіб, обіг якого обмежено - метадон, масою 0,045 г, шляхом продажу за грошові кошти в сумі 200 грн громадянину ОСОБА_10 , якому було доручено проведення оперативної закупки наркотичного засобу.

16.12.2024 ОСОБА_8 затримано в порядку ст. 208 КПК України.

17.12.2024 ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Причетність ОСОБА_8 до вчинення інкримінованого кримінального правопорушення підтверджується наступними доказами: даними протоколу огляду покупця та вручення грошей від 16.12.2024, даними протоколів видачі предметів від 16.12.2024, даними протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 16.12.2024, даними протоколу допиту підозрюваної ОСОБА_8 від 16.12.2024, даними протоколу обшуку від 16.12.2024, даними висновку експерта № СЕ-19/124-24/17896-НЗПРАП від 17.12.2024, даними протоколу допиту свідкаОСОБА_11 від 17.12.2024, даними протоколу допиту свідка ОСОБА_12 від 17.12.2024, даними протоколу допиту свідкаОСОБА_10 від 17.12.2024 та іншими матеріалами кримінального провадження.

За наслідками розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя дійшов висновку про обґрунтованість підозри ОСОБА_8 у вчиненні даного кримінального правопорушення.

Також слідчий суддя прийшов до висновку, що існують ризики передбачені п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема можливість переховування підозрюваної від органів досудового розслідування та суду, можливість незаконного впливу на свідків у кримінальному провадженні, а також вчинення інших кримінальних правопорушень.

Слідчий суддя врахував, що ОСОБА_8 , маючи у відповідності до ст. 89 КК України не зняту та не погашену в установленому законом порядку судимість, підозрюється в умисному тяжкому злочині, вчиненому під час звільнення від відбуття покарання з іспитовим строком.

Також слідчий суддя зважив на те, що ОСОБА_8 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, що згідно з ст. 12 КК України є тяжким злочином, покарання за яке передбачено у вигляді позбавлення волі на строк від шести до десяти років з конфіскацією майна, що є суттєвим елементом при оцінюванні наведених ризиків, зокрема щодо переховування, тиску на свідків, вчинення інших кримінальних правопорушень тощо.

З такими висновками слідчого судді повністю погоджується й апеляційний суд з огляду на конкретні обставини кримінального провадження, на тяжкість покарання, яке загрожує підозрюваній у разі визнання її винною у вчиненні даного кримінального правопорушення, на характер та досить високий ступінь суспільної небезпечності самого злочину.

Доводи підозрюваної в апеляційній скарзі про зміну запобіжного заходу чи зменшення розміру застави, перевірилися колегією суддів, проте не знайшли свого підтвердження.

Колегія суддів враховує наявність достатніх підстав вважати, що ризики, на які вказує старший слідчий у клопотанні, існують та підтверджуються матеріалами провадження.

На переконання апеляційного суду запобігти ризикам, передбаченим п. 1, п. 3, п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України у даному кримінальному провадженні, можливо шляхом застосування до ОСОБА_8 обраного слідчим суддею запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою із визначенням підозрюваній застави в розмірі 40 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 121120,00 грн.

При розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу, слід врахувати позицію Європейського суду з прав людини з приводу того, що серйозність пред`явленого обвинувачення і ризик втечі може бути аргументом при обранні запобіжного заходу і відповідно до п. 3 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод тримання під вартою може бути виправданим тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості переважає принцип поваги до свободи особистості.

Також ЄСПЛ неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням конкретних обставин. Тримання особи під вартою може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; підвищена суспільна небезпечність інкримінованого обвинуваченому злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; ризик переховування від суду; можливість вчинення іншого правопорушення особою; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством (п. 79 рішення ЄСПЛ у справі «Харченко проти України» від 10.02.2011, рішення «Лабіта проти Італії» від 06.04.2000, рішення «Летельє проти Франції» від 26.06.1991).

Так, ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів.

Таким чином, слідчий суддя обґрунтовано дійшов висновку про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки саме такий запобіжний захід, на думку колегії суддів, спроможний забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного під час досудового розслідування.

На підставі вимог ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Розмір застави, згідно з ч. 4 ст. 182 КПК України, визначається судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Відповідно до ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави, зокрема, щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, визначається у межах - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Слідчий суддя визначив підозрюваній розмір застави в сумі, що становить 40 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 121120,00 грн та вважав, що така сума застави буде достатньою для забезпечення її належної поведінки.

З таким висновком погоджується і колегія суддів, та вважає, що вказаний розмір застави є відповідним і достатнім у даному кримінальному провадженні, оскільки, виходячи з практики Європейського суду з прав людини, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

Підстав для зміни запобіжного заходу на більш м`який та підстав для зменшення розміру застави, колегія суддів не вбачає.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвалу слідчого судді суд апеляційної інстанції має право залишити ухвалу без змін.

З урахуванням викладеного, ухвала слідчого судді першої інстанції є законною, обґрунтованою та вмотивованою, а тому колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги ОСОБА_8 .

Керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 404, 407, 419, 422 КПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 18 грудня 2024 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий ОСОБА_2

Судді: ОСОБА_3

ОСОБА_4