У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 квітня 2025 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі колегії суддів:

головуючого судді- ОСОБА_1 ,

суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

прокурора- ОСОБА_5 ,

потерпілого - ОСОБА_6 ,

обвинуваченого - ОСОБА_7 ,

захисника - ОСОБА_8 ,

розглянувши у судовому засіданні в м. Кривому Розі кримінальне провадження внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0001163 від 02.08.2024 року щодо ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 15 п.11 ч. 2 ст. 115 КК України,-

ВСТАНОВИЛА:

Прокурор в судовому засіданні надав письмове клопотання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_7 на 60 діб, без визначення розміру застави.

В обґрунтування свого клопотання прокурор зазначив наступне, ОСОБА_7 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 15 п.11 ч. 2 ст. 115 КК України, вчиненого за наступних обставин.

Приблизно з вересня 2022 року (точної дати досудовим розслідуванням не встановлено) між мешканцем смт. Широке (нині селище) Криворізького району (колишній Широківський район) Дніпропетровської області ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6 14.06.1984 року, виникли конфліктні ситуації, на ґрунті ревнощів з боку ОСОБА_7 до ОСОБА_6 , через спілкування ОСОБА_6 з його дружиною ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_2 , які тривали періодично до грудня 2022 року.

З того часу, ОСОБА_7 усвідомлював те, що його дружина ОСОБА_9 , підтримує відносини з ОСОБА_6 , побоюючись втратити спільно набуте у шлюбі майно, у випадку якщо його дружина може з ним розлучитись та піти до ОСОБА_6 , у ОСОБА_7 , не пізніше 03.06.2024 року виник злочинний умисел, спрямований на вчинення умисного вбивства, тобто умисного протиправного заподіяння смерті іншій людині, а саме, коханця його дружини ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_3 .

При цьому, ОСОБА_7 , не бажаючи бути викритим працівниками правоохоронних органів, вирішив організувати вчинення умисного вбивства ОСОБА_6 на замовлення, тобто безпосереднє виконання вбивства останнього покласти на іншу особу, та розпочала підготовку, шляхом підшукування виконавця вбивства за грошову винагороду.

В результаті пошуку ОСОБА_7 віднайшов ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_4 , якому ОСОБА_7 03.06.2024 року під час особистого спілкування знаходячись в приміщенні ТРК «Сонячна Галерея» по площі 30-річчя Перемоги 1 в Саксаганському районі м. Кривий Ріг, Дніпропетровської області, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер вчинюваного ним діяння, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків та бажаючи настання таких, з мотивів ревнощів, запропонував ОСОБА_10 за грошову оплату у розмірі 15 000 доларів США вчинити умисне вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, а саме ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_3 , показавши ОСОБА_10 фотознімок ОСОБА_6 , надавши інформацію про можливе місце перебування ОСОБА_6 , і надавши завдаток у розмірі 4000 доларів США, попередивши про заходи конспірації, мінімізації зустрічей з метою не викриття правоохоронними органами його намірів.

В свою чергу ОСОБА_10 , будучи військовослужбовцем ЗСУ, проходячи службу поза межами м. Кривий Ріг, переконавшись у реальності злочинних намірів ОСОБА_7 та, з метою попередження вчинення особливо тяжкого злочину, повідомив співробітників СУ ГУНП у Дніпропетровській області щодо намірів ОСОБА_7 і з метою перевірки яких, погодився виступити в ролі виконавця вбивства.

В подальшому, 08.08.2024 року приблизно о 17 годині 00 хвилин, ОСОБА_10 , попередньо узгодивши зустріч з ОСОБА_7 , зустрілися на території селища Широке (колишнього смт) Криворізького району (колишній Широківський район), Дніпропетровської області, а саме неподалік від автостанції зазначеного населеного пункту по вул. Соборності, де ОСОБА_7 в черговий раз підтвердив свій злочинний намір, спрямований на вчинення умисного вбивства іншої людини, надавши ще раз ОСОБА_10 фотознімок ОСОБА_6 , на власному мобільному телефоні для ознайомлення, передав ще частину грошових коштів у сумі 41 000 гривень, а також обумовив умови зустрічі з ОСОБА_10 після вчинення ним умисного вбивства ОСОБА_6 , зокрема способу телефонного дзвінка, місця зустрічі та передачі решти грошових коштів у сумі 10 000 доларів США за виконане ОСОБА_10 умисне вбивство, чим остаточно підтвердив свій злочинний намір, направлений на організацію вбивства, вчиненого на замовлення.

Після передачі 41000 гривень, ОСОБА_7 добровільно не відмовився від своїх злочинних намірів, тому з метою запобігання вбивства ОСОБА_6 і припинення злочинної діяльності ОСОБА_7 , було проведено імітування обстановки злочину, з використанням імітаційних засобів, які створили в останнього уяву про вчинення реального злочину, а саме: імітацію вбивства з виготовленням фотознімків зі слідами насильницької смерті, публікації в засобах масової інформації щодо зникнення безвісти ОСОБА_6 для подальшої демонстрації їх ОСОБА_7 .

Після проведення імітації обстановки злочину, 15.08.2024 ОСОБА_10 , відповідно до попередніх домовленостей, приблизно о 15 годин 25 хвилин, приїхав на територію селища Широке (колишнього смт) Криворізького району (колишній Широківський район), Дніпропетровської області де здійснив телефонний виклик на мобільний телефон ОСОБА_7 , як про те наголошував останній під час зустрічі 08.08.2024 року. Приблизно о 15:55 годин, ОСОБА_7 приїхав на зустріч до ОСОБА_10 , до вищевказаного місця де ОСОБА_10 , на імітаційному мобільному телефоні показав ОСОБА_7 фотознімки, на яких зображений нібито вбитий ОСОБА_6 , з метою підтвердження виконання її замовлення на умисне протиправне заподіяння смерті останньому.

ОСОБА_7 , будучи впевненою у вбивстві ОСОБА_6 , знаходячись разом із ОСОБА_10 , перебуваючи по вул. Соборності в селищі Широке Криворізького району, Дніпропетровської області, передав ОСОБА_10 грошові кошти в сумі 10 000 (десять) доларів США, після чого був затриманий працівниками поліції.

15.08.2024 року о 15 годин 58 хвилин, ОСОБА_7 затримано в порядку ст.208 КПК України.

15.08.2024 року ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Широке, Широківського району, Дніпропетровської області, українця, громадянина України, фізичну особу-підприємця, одруженого, на утриманні малолітніх, неповнолітніх дітей та осіб похилого віку не має, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, ч.2 ст.15 п.11 ч.2 ст.115 КК України за ознаками закінченого замаху на умисне вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, вчинене на замовлення, якщо особа виконала усі дії, які вважала необхідними для доведення кримінального правопорушення до кінця, але кримінальне правопорушення не було закінчено з причин, які не залежали від її волі.

16.08.2024 року слідчим суддею Індустріального районного суду м. Кривого Рогу до підозрюваного ОСОБА_7 , застосовано винятковий запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави, строком до 13 жовтня 2024 включно, який продовжувався, останній раз до 14.12.2024 року.

Підставою застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_7 є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ним вказаного кримінального правопорушення, що підтверджується наступними зібраними під час досудового розслідування доказами:

протоколом проведеного НСРД, а саме: аудіо,-відеоконтроль особи, контроль за вчиненням злочину;

показаннями свідка ОСОБА_10 ;

показаннями потерпілого ОСОБА_6 ;

протоколом огляду та вручення імітаційного засобу ОСОБА_10 ;

протоколом огляду під час якого вилучено у ОСОБА_10 грошові кошти у сумі 41 000 гривень та протоколом огляду під час якого було вилучено у ОСОБА_10 10 000 доларів США та імітаційний засіб мобільний телефон;

протоколом огляду імітаційного засобу мобільного телефону;

протоколом огляду інтернет сайту.

Обґрунтованість підозри пред`явленої ОСОБА_7 , була предметом розгляду клопотання слідчого погодженого з прокурором про застосування відносно останнього запобіжного заходу, про що слідчим суддею Індустріального районного суду м. Кривого Рогу, постановлено відповідну ухвалу (справа 202/10022/24 провадження № 1-кс/202/5623/24 від 16.08.2024).

У розумінні положень, що наведені у чисельних рішеннях Європейського Суду з прав людини ("Нечипорук, Йонкало проти України" N 42310/04 від 21 квітня 2011 року, "Фокс, Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства" N N 12244/86,12245/86, 12383/86 від 30 серпня 1990 року, "Мюррей проти Сполученого Королівства" N 14310/88 від 28 жовтня 1994 року та ін.), термін "обґрунтована підозра" означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Мета затримання полягає в сприянні розслідуванню злочину через підтвердження або спростування підозр, які стали підставою для затримання. "Для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 &aps; 1 (c), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту, ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання" (справа "Чеботарь проти Молдови" №35615/06 від 13 листопада 2007 року).

На теперішній час виникла необхідність у продовженні строку тримання під вартою відносно обвинуваченого, у зв`язку з тим, що ризики, які мали місце під час обрання відносно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу не зменшились.

На думку сторони обвинувачення, підставою для продовження строку відносно обвинуваченого ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, передбачених п. п. 1,2,3,5 ч. 1 ст. 177 КПК України:

1.переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, - в обґрунтування неможливості запобігання вказаному ризику для обвинуваченого ОСОБА_7 слід зазначити, що останній підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 п.11 ч.2 ст. 115 КК України КК України, який відповідно до ст. 12 КК України є особливо тяжким кримінальним правопорушенням та у разі визнання судом винним останнього у вчиненні вказаного кримінального правопорушення, ОСОБА_7 , може понести покарання, пов`язане з позбавленням волі на строк від 10 до 15 років або довічне позбавлення. У зв`язку з вищевикладеним, а також той факт що на території України діє правовий режим воєнного стану, ОСОБА_7 розуміючи вказані обставини, може переховуватись від органу досудового розслідування та/або суду з метою уникнення в подальшому кримінальної відповідальності та покарання.

Крім того, аналізом матеріалів негласних слідчих (розшукових) дій можна зробити висновок, що ОСОБА_7 діє використовуючи методи конспірації своїх дій, місця перебування, на зустрічі приїздить без мобільного телефону, що у своїй сукупності дає підстави вважати, що перебуваючи на волі під тиском невідворотності покарання, маючи конфлікт із дружиною, доньку, яка мешкає за кордоном, маючи навики конспірації ОСОБА_7 може вчинити активні дії, направлені на переховування від органів досудового розслідування та суду.

2. знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, - в обґрунтування неможливості запобігання вказаному ризику для підозрюваного ОСОБА_7 , слід зазначити, що останній як встановлено під час досудового розслідування, під час особистих зустрічей демонстрував фотознімок ОСОБА_6 , який був на його мобільному телефоні, який так і не знайдено під час проведення обшуку за місцем мешкання ОСОБА_7 у зв`язку з тим, що останній з метою вчинення кримінального правопорушення, вів себе конспіративно та приховав перед останньою зустріччю з ОСОБА_10 , тому ОСОБА_7 , розуміючи вказані обставини та у разі застосування до останньої більш м`якого запобіжного заходу, матиме реальну можливість знищити, сховати або спотворити свій мобільний телефон, який має істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення з метою уникнення кримінальної відповідальності за кримінальне правопорушення в якому він підозрюється;

3.незаконно впливати на свідка, потерпілого у цьому ж кримінальному провадженні, - в обґрунтування неможливості запобігання вказаному ризику для підозрюваного ОСОБА_7 , слід зазначити, що останній, може здійснювати незаконний вплив на свідка ОСОБА_10 та потерпілого ОСОБА_6 , які допитані у кримінальному провадженні, з метою зміни ними раніше наданих показань. Саме вказані обставини вказують на те, що у разі застосування до ОСОБА_7 , більш м`якого запобіжного заходу, останній зможе здійснювати незаконний вплив на свідка ОСОБА_10 та потерпілого ОСОБА_6 , анкетні дані яких йому достовірно відомі.

4.продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, - в обґрунтування неможливості запобігання вказаному ризику для обвинуваченого ОСОБА_7 , слід зазначити, що останній досить тривалий час та до моменту протиправної діяльності, організовував замах на умисне вбивство вчинене на замовлення ОСОБА_6 , однак з причин, які не залежали від його волі не довів кримінальне правопорушення до кінця, що вказує на прямий умисел в його діях, тому ОСОБА_7 може продовжити кримінальне правопорушення з метою доведення до кінця.

ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, пов`язаного життям особи, тому зважаючи на суспільний інтерес, який з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи підозрюваного, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, що відповідає правовим позиціям, враховуючи, необхідно застосувати відносно підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки застосування більш м`яких запобіжних заходів не буде достатнім для запобігання вказаним вище ризикам, що узгоджується з вимогами вказаних вище норм закону і правовими позиціями Європейського суду з прав людини.

Отже, зважаючи на суспільний інтерес, який з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи підозрюваного, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, що відповідає правовим позиціям, викладеним в п. 35 рішення ЄСПЛ «Летельє проти Франції», необхідно застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_7 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки застосування більш м`яких запобіжних заходів не буде достатнім для забезпечення визначених вище ризиків, що узгоджується з вимогами вказаних вище норм закону і правовими позиціями ЄСПЛ.

Репутація підозрюваного ОСОБА_7 , його майновий стан, ризик продовження протиправної поведінки, вказують на те, що більш м`які запобіжні заходи не зможуть запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Враховуючи вищевикладене, та зважаючи на наявність вказаних ризиків, застосування більш м`яких запобіжних заходів відносно обвинуваченого ОСОБА_7 , окрім як тримання під вартою, не надасть в повній мірі органу досудового розслідування виконати завдання кримінального провадження та не забезпечить нормальну процесуальну поведінку підозрюваного.

Беручи до уваги вищезазначене, враховуючи неможливість запобігання вищезазначених ризиків, а також неможливістю застосування більш м`яких запобіжних заходів

Прокурор в судовому засіданні підтримав заявлене клопотання в повному обсязі, посилаючись на письмові пояснення.

Обвинувачений ОСОБА_7 в судовому засіданні заперечував проти продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, просив обрати йому більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, посилаючись на погіршений стан здоров`я.

Захисник ОСОБА_8 в судовому засіданні заперечував проти клопотання прокурора, зазначивши, що ризики втратили актуальність, просив застосувати більш м`який запобіжний захід в виді домашнього арешту або визначити розмір застави.

Потерпілий ОСОБА_6 в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання прокурора.

Вислухавши думки сторін кримінального провадження, дослідивши обвинувальний акт, колегія суддів приходить до висновку про необхідність та доцільність продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_7 строком на 60 діб, виходячи з такого.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.331 КПК України, під час судового розгляду, суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

У відповідності до положень ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно зі ст.178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний в сукупності оцінити тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі, дані про особу обвинуваченого, його репутацію, міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців.

Відповідно до ст.29 Конституції України, ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше, як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Європейський суд з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії» закріпив, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Також Європейський суд з прав людини в рішенні «Летельє проти Франції» від 26.06.1991 року зазначив, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.

Так, ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні умисного особливо тяжкого злочину проти життя та здоров`я особи, передбаченого ч.2 ст. 15 п.11 ч. 2 ст. 115 КК України, за яке законом передбачено покарання у виді позбавлення волі строком від 10 до 15 років або довічним позбавленням волі.

Колегією суддів встановлені обставини, наявність яких може свідчити про ризики, передбачені п.п.1, 2, 3,5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме спроби ОСОБА_7 переховуватися від суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати свідків та продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

На думку колегії суддів, ОСОБА_7 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, оскільки останній обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого умисного та насильницького злочину проти життя особи, і в разі доведення вини ОСОБА_7 у скоєнні даного кримінального правопорушення, загрожує міра покарання у вигляді позбавлення волі строком від 10 до 15 років. Також враховуючи, той факт, що ОСОБА_7 має конфлікт із дружиною, може переховуватись від суду з метою уникнення в подальшому кримінальної відповідальності та покарання

Ризик знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, підтверджується тим, що ОСОБА_7 під час особистих зустрічей демонстрував фотознімок ОСОБА_6 , який був на його мобільному телефоні, який так і не знайдено під час проведення обшуку за місцем мешкання обвинуваченого, у зв`язку з тим, що ОСОБА_7 з метою вчинення кримінального правопорушення, вів себе конспіративно, тому розуміючи вказані обставини та у разі застосування до нього більш м`якого запобіжного заходу, матиме реальну можливість знищити, сховати або спотворити свій мобільний телефон, який має істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.

Ризик незаконно впливати на свідка, у цьому ж кримінальному провадженні, підтверджується тим, що ОСОБА_7 може здійснювати незаконний вплив на свідка ОСОБА_10 , який допитаний у кримінальному провадженні, з метою зміни ним раніше наданих показань. Саме вказані обставини вказують на те, що у разі застосування до ОСОБА_7 , більш м`якого запобіжного заходу, останній зможе здійснювати незаконний вплив на свідка.

Ризик продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється ОСОБА_7 , підтверджується тим, що останній досить тривалий час та до моменту протиправної діяльності, організовував замах на умисне вбивство вчинене на замовлення ОСОБА_6 , однак з причин, які не залежали від його волі не довів кримінальне правопорушення до кінця, що вказує на прямий умисел в його діях, тому ОСОБА_7 може продовжити кримінальне правопорушення з метою доведення до кінця.

Вказані вище обставини, на думку колегії суддів, в сукупності, беззаперечно свідчать про те, що ОСОБА_7 може переховуватися від суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідка та продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, що вказує на необхідність продовження обраного щодо нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, що забезпечить належну процесуальну поведінку останнього.

Згідно п.1 ч.4 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені ст. 177 та 178 КПК України, має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

Керуючись ст.ст.110, 176-178, 183, 184, 331, 369, 371 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою щодо ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 задовольнити.

Продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком на 60 днів, тобто до 15 червня 2025 року.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3