Справа № 346/6760/24
Провадження № 11-сс/4808/14/25
Категорія ст.303 КПК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 березня 2025 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Івано-Франківського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_3 ,

суддів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_6 ,

прокурора ОСОБА_7 ,

скаржника ОСОБА_8 ,

представника адвоката ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 31 грудня 2024 року,

в с т а н о в и л а :

Ухвалою слідчого судді Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 31 грудня 2024 року відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_8 про скасування постанови слідчого СВ Коломийського РВП ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_10 від 26.12.2024 року про закриття кримінального провадження №0000844, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_8 просив скасувати ухвалу слідчого судді Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 31 грудня 2024 року.

Вважає, що судове рішення є незаконним, не обґрунтованим, винесено без повного та об`єктивного дослідження матеріалів кримінального провадження.

Зокрема, посилається на те, що в кримінальному провадженні не проведено всіх необхідних слідчих (розшукових) дій, а слідчий суддя не перевірив доводи його скарги та ухвалив рішення без дослідження та вивчення матеріалів кримінального провадження.

Зазначає, що відомості до ЄРДР за ч.4 ст. 185 КК України були внесені на підставі його заяви про таємне викрадення 02.12.2024 року ОСОБА_11 майна та грошових коштів з його будинку за адресою: АДРЕСА_1 . Разом з тим, слідчий однобічно дослідив обставини провадження, виклав в постанові пояснення тільки однієї сторони ( ОСОБА_12 та її подруги) про те, що він, нібито, подарував ОСОБА_13 мобільний телефон, незважаючи на те, що у своїх свідченнях він стверджував протилежне. Слідчий не з`ясував яким чином і коли ОСОБА_14 ввела свої дані до його телефону. Водночас, в постанові слідчого не наведено жодних доводів щодо викрадення коштів з його будинку ОСОБА_15 , а лиш зазначено, що ним подавалась заява про викрадення коштів. Вказане залишилось поза увагою і слідчого судді.

Не погоджується з твердженнями слідчого судді про те, що в його скарзі не зазначено, які саме слідчі та процесуальні дії не було проведено в даному кримінальному провадженні, які клопотання слідчим не задоволені, а також про те, що відсутній факт звернення зі скаргою до слідчого судді про незадоволення клопотань. Стверджує, що в своїй скарзі він наводив які слідчі дії повинен провести слідчий, щоб виконати вимоги ст.2, ч.2 ст.9 КПК України. Крім того, слідчим суддею ОСОБА_1 20.12.2024 року в даному провадженні було скасовано постанову слідчого про відмову у задоволенні його клопотання.

Під час апеляційного розгляду:

- ОСОБА_8 та його представник адвокат ОСОБА_9 підтримали доводи апеляційної скарги та просили її задовольнити;

- прокурор заперечив доводи апеляційної скарги, просив ухвалу слідчого судді залишити без змін.

Заслухавши доповідь судді, доводи учасників кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до матеріалів кримінального провадження №0000844, відомості до ЄРДР були внесені 11.12.2024 року на підставі ухвали слідчого судді Коломийського міськрайонного суду від 09.12.2024 року про зобов`язання внести відомості до ЄРДР про кримінальне правопорушення за заявою ОСОБА_8 .

Зокрема, ОСОБА_8 у своїй заяві від 04.12.2024 року повідомляв про те, що ОСОБА_16 02.12.2024 року таємно викрала із його будинку, що за адресою: АДРЕСА_1 мобільний телефон марки «Iphone 14 pro max» вартістю 36800 грн., грошові кошти, а саме: 53000 грн., 3845 доларів США та 2000 Євро. Просив внести відомості до ЄРДР про кримінальне правопорушення, вчинене ОСОБА_16 , за ч. 4 ст. 185 КК України.

Постановою слідчого СВ Коломийського РВП ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_10 від 26 грудня 2024 року кримінальне провадження №0000844 від 11.12.2024 року закрито у зв`язку з відсутністю складу кримінальних правопорушень.

ОСОБА_8 оскаржив до суду постанову слідчого про закриття кримінального провадження.

Слідчий суддя, відмовляючи у задоволенні скарги ОСОБА_8 , виходив з того, що слідчим при закритті кримінального провадження дотримано вимог закону щодо всебічного, повного і неупереджено дослідження обставин кримінального провадження та оцінки всіх зібраних та перевірених доказів, а постанова слідчого є мотивованою.

Однак, колегія суддів не може погодитись з такими висновками слідчого судді, оскільки встановлені під час апеляційного перегляду обставини свідчать про неповноту досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні, що залишилось поза увагою слідчого судді.

Згідно зі ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 9 КПК України під час кримінального провадження слідчий зобов`язаний всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законного та неупередженого рішення.

Відповідно до п.2 ч.5 ст.110 КПК України в постанові про закриття кримінального провадження необхідно вказувати зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу.

Згідно положень ст. 94 КПК України слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.

Слідчий суддя, на якого КПК України покладено обов`язок здійснювати судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час досудового розслідування, зобов`язаний перевірити законність прийнятої слідчим постанови про закриття кримінального провадження, та чи дотримано слідчим вимоги щодо всебічного, повного, об`єктивного дослідження всіх обставин справи та належної оцінки доказів.

У п. 42 рішення Європейського суду з прав людини від 13.01.2011 року у справі "Михалкова та інші проти України" розтлумачено, що за статтею 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод держава зобов`язана "гарантувати кожному, хто перебуває під її юрисдикцією, права і свободи, визначені у Конвенції", що також опосередковано вимагає наявності будь-якої форми ефективного розслідування. Розслідування має бути ретельним, безстороннім і сумлінним. Розслідування повинне забезпечити встановлення винних осіб та їх покарання. Органи державної влади повинні вжити всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, показань очевидців, доказів експертиз. Будь-які недоліки у розслідуванні, які підривають його здатність встановити відповідальну особу, створюють ризик недодержання такого стандарту.

Постанова про закриття кримінального провадження від 26 грудня 2024 року містить істотні суперечності, оскільки висновки в мотивувальній частині не узгоджуються з її резолютивною частиною.

Так, в мотивувальній частині оскаржуваної постанови зазначено, що факт крадіжки мобільного телефону марки «Iphone 14 pro max» та камери «Go Pro» не знайшов свого підтвердження, окрім того потерпілим були надані неправдиві покази та те, що для отримання грошових коштів ОСОБА_8 сказав ОСОБА_17 закласти його камеру «Go Pro» до ломбарду та перед тим сам же звертався до ломбардного відділення з приводу закладання цієї ж камери та свого мобільного телефону, є достатні підстави вважати що факту викрадення грошових коштів не було, оскільки останній міг повідомити ОСОБА_11 про необхідність взяти грошові кошти та здійснити переказ йому, проте він повідомив їй, щоб остання здала його камеру до ломбарду.

Таким чином, слідчий допустив істотні суперечності у підставах закриття кримінального провадження, оскільки встановивши відсутність події кримінального правопорушення, в подальшому закрив провадження у зв`язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо встановлена відсутність події кримінального правопорушення, а згідно з п. 2 ч. 1 ст.284 КПК України якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.

Колегія суддів зауважує, що у разі закриття кримінального провадження за відсутністю складу кримінального правопорушення, орган досудового розслідування, повинен зазначити які саме дії вчинила особа стосовно якої закривається кримінальне провадження та належним чином обґрунтувати свої висновки про відсутність у вказаних діях певної ознаки, яка дозволяє кваліфікувати їх як конкретне кримінальне правопорушення.

Крім того, під час апеляційного розгляду ОСОБА_8 зауважив, що підтвердженням того, що ОСОБА_11 викрала з його помешкання грошові кошти, є відеозапис з камери спостереження, встановленої на будинку. Зокрема, стверджує, що на відеозаписі зафіксовано, як ОСОБА_11 зайшла в його будинок, коли він був відсутній вдома, після чого ним виявлено відсутність грошових коштів. При цьому, вказаний відеозапис було знищено ОСОБА_11 , проте він зберігся у його сестри. Вважає, що вказані обставини свідчать про вчинення ОСОБА_11 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, тобто таємного викрадення його грошових коштів.

Орган досудового розслідування не перевірив вищевказані доводи скаржника та не встановив фактичні обставини, які мають істотне значення для вирішення питання про закриття провадження та не вказав чи дійсно мала місце подія злочину.

Слідчий суддя при розгляді скарги ОСОБА_8 та винесенні оскаржуваної ухвали не звернув уваги на вказані обставини та порушення вимог кримінального процесуального закону, належної оцінки їм не надав, лише формально вказав, що слідчим детально проаналізовані усі докази, проведено необхідні процесуальні дії та зроблено обґрунтований висновок за їх результатами,у зв`язку з чим передчасно прийняв рішення про відмову у задоволенні скарги.

Усунути вказані істотні порушення можливо лише шляхом скасування постанови про закриття кримінального провадження та належного виконання слідчим вимог кримінального процесуального закону щодо проведення повного та об`єктивного з`ясування усіх обставин провадження.

Враховуючи наведене, ухвала слідчого судді про відмову у задоволенні скарги ОСОБА_8 та постанова слідчого про закриття кримінального провадження підлягають скасуванню.

Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_8 задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 31 грудня 2024 року скасувати та постановити нову ухвалу.

Скаргу ОСОБА_8 на постанову про закриття кримінального провадження задовольнити.

Скасувати постанову слідчого СВ Коломийського РВП ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_10 від 26.12.2024 року про закриття кримінального провадження №0000844.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_3

Судді: ОСОБА_4

ОСОБА_5