Справа № 953/3206/25
н/п 1-кс/953/2929/25
"16" квітня 2025 р. Київський районний суд м. Харкова у складі:
слідчого судді - ОСОБА_1 ,
при секретарі - ОСОБА_2 ,
14 квітня 2025 року о 11 год. 22 хв. до Київського районного суду м. Харкова надійшло вказане клопотання прокурора ОСОБА_3 , в якому він просить накласти арешт на вилучене в ході проведення обшуку від 04.04.2025., будинку АДРЕСА_1 , з метою запобігання можливості їх приховування, пошкодження, знищення, використання, передачі та відчуження, а саме: полімерний пакет з речовиною рослинного походження зеленого кольору у висушеному та подрібненому стані; металеве сито із залишками речовини рослинного походження зеленого кольору; мобільний телефон марки «Redmi» моделі «6А», imei: НОМЕР_1 , imei2: НОМЕР_2 , з сім-картою оператора мобільного зв`язку з номером: НОМЕР_3 ; 2 (два) паперові згортки з речовиною рослинного походження зеленого кольору у висушеному та подрібненому стані; 3 (три) флакони з насінням; речовина рослинного походження у висушеному стані; визначивши місцем їх зберігання камеру зберігання речових доказів Харківського РУП №1 ГУНП в Харківській області за адресою: м. Харків, вул. Алчевських, 49.
В обгрунтування клопотання прокурор посилається на те, що 04.04.2025 в період часу з 06:40 год. по 08:20 год. на підставі ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Харкова ОСОБА_4 , слідчим СВ ХРУП № 1 ГУНП в Харківській області проведено обшук в приміщенні квартири АДРЕСА_2 , за місцем мешкання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в ході якого виявлено та вилучено предмети та речі, перелічені в прохальній частині клопотання.
ОСОБА_5 , пояснив, що дану речовину рослинного походження зберігав з метою подальшого збуту, а саме відправлення за допомогою оператора поштового зв`язку ТОВ «Нова пошта».
04.04.2025 вищевказані вилучені речі постановою слідчого Харківського РУП № 1 ГУНП в Харківській області визнано речовими доказами по дійсному кримінальному провадженню, а також у подальшому при проведенні досудового розслідування необхідні стороні обвинувачення для проведення ряду процесуальних та слідчих (розшукових) дій, та запобігання можливості їх приховування, пошкодження, знищення, використання, передачі та відчуження, тому на них у органу досудового розслідування виникла необхідність накласти арешт з метою їх збереження відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України.
Прокурор в судове засідання не з`явився, повідомлений належним чином та своєчасно, до матеріалів клопотання долучено заяву про розгляд клопотання за його відсутності, та просив його задовольнити.
Представник власника майна та власник майна в судове засідання не з`явились, повідомлялись у встановленому законом порядку, причину неявки суду не повідомили, клопотань про відкладення судового розгляду до суду не надходило.
04.04.2025 на підставі ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 02.04.2025 слідчим було проведено обшук та вилучено майно, яке зазначене в протоколі обшуку, та в прохальній частині клопотання прокурора про арешт майна.
04.04.2024 ОСОБА_5 оголошено підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 307 КК України.
Відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 171 КПК України, з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором.
В зв`язку з вищевикладеним, прокурором було підготовлено клопотання про арешт майна, яке 05.04.2025 направлено на адресу Київського р/с м. Харкова для подальшого розгляду, однак ухвалою слідчого судді від 08.04.2025 клопотання було повернуто прокурору, та встановлено строк в 72 год. для усунення недоліків, яка була отримана прокурором 11.04.2025 о 16.00 год. Після усунення недоліків прокурором повторно 14.04.2025 о 11:22 год. подано клопотання про арешт майна.
Таким чином, згідно зі ч. 3 ст. 172 КПК України, передбачений законом строк в сімдесят дві години для усунення недоліків не порушено.
Відповідно до положень ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину… Завданням арешту майна є запобігання можливості приховування, знищення, використання, перетворення, пресування та відчуження майна. З метою забезпечення схоронності речових доказів, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.
При тому, ст. 98 КПК України визначає, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Відповідно ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини 2 статті 170 цього Кодексу).
Слідчий суддя приходить до висновку про наявність підстав для задоволення клопотання прокурора та накладення арешту на вказане в клопотанні майно, оскільки прокурор довів наявність достатніх підстав вважати, що вказані речі та майно є речовими доказами та зберегли на собі сліди вчинення злочину.
Майно, на яке спрямоване кримінальне правопорушення підлягає арешту незалежно від того, хто є його власником, де знаходиться і незалежно від того, чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування запобіжного заходу, а саме: запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховування) на певне майно, що перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.
Застосування заходу забезпечення у вигляді арешту майна у вказаний спосіб відповідає належній правовій процедурі та завданням кримінального провадження.
Незастосування арешту може призвести до наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, зокрема псуванню, зникненню, знищенню, передачі майна, яке є речовим доказом та може бути використане як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.
Слідчий суддя на цій стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті і не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких є накладення арешту на майно.
Доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна, ані власником майна, ані заінтересованими особами за їх наявності не надано та слідчим суддею не встановлено.
У подальшому, за наявністю певних процесуальних підстав та фактичних обставин, що можуть бути встановлені під час досудового розслідування, власник майна має право звернутися із клопотанням про скасування цього арешту згідно положень ст. 174 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 170 173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя, -
Накласти арешт на майно, вилучене в ході обшуку проведеного 04.04.2025 за адресою: АДРЕСА_1 , з метою запобігання можливості його приховування, пошкодження, знищення, використання, передачі та відчуження, а саме на: полімерний пакет з речовиною рослинного походження зеленого кольору у висушеному та подрібненому стані; металеве сито із залишками речовини рослинного походження зеленого кольору; мобільний телефон марки «Redmi» моделі «6А», imei: НОМЕР_1 , imei2: НОМЕР_2 , з сім-картою оператора мобільного зв`язку з номером: НОМЕР_3 ; 2 (два) паперові згортки з речовиною рослинного походження зеленого кольору у висушеному та подрібненому стані; 3 (три) флакони з насінням; речовина рослинного походження у висушеному стані, - до скасування арешту майна у встановленому нормами КПК України порядку.
Визначити місцем зберігання арештованого майна: камеру зберігання речових доказів Харківського районного управління поліції №1 ГУНП в Харківській області за адресою: м. Харків, вул. Алчевських, 49.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а особами, відсутніми при оголошенні в той же строк з моменту отримання її копії.

Слідчий суддя - ОСОБА_1