ІЛЛІНЕЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 131/466/25
Провадження № 1-кс/131/87/2025
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"31" березня 2025 р. м. Іллінці

Слідчий суддя Іллінецького районного суду Вінницької області ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

особи, яка подала скаргу, - ОСОБА_3 ,

слідчого слідчого СВ Відділення поліції №3 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань №3 в м.Іллінці Вінницької області скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого СВ Відділення поліції №3 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_4 від 12 листопада 2024 року про закриття кримінального провадження, відомості по якому внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 17 жовтня 2024 року за №0000158 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України,

В С Т А Н О В И В:

21 березня 2025 року ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Іллінецького районного суду Вінницької області із скаргою на постанову слідчого СВ Відділення поліції №3 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_4 від 12 листопада 2024 року про закриття кримінального провадження, відомості по якому внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 17 жовтня 2024 року за №0000158 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України.

В обґрунтування доводів скарги вказано, що 17.10.2024 року, після оскарження бездіяльності правоохоронних органів щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, на підставі ухвали слідчого судді Іллінецького районного суду Вінницькї області від 16.10.2024 року внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000158 за правовою кваліфікацією кримінального правопорушення - ч.2 ст. 190 КК України.

Проведення досудового розслідування даного кримінального провадження доручено слідчому СВ Відділення поліції №3 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області капітану поліції ОСОБА_4

12.11.2024 року останнім прийнято рішення про закриття кримінального провадження №0000158 від 17.10.2024 року. Про рішення слідчого про закриття кримінального провадження ОСОБА_3 дізналася лише 19.03.2025 року, в ході розгляду іншої справи в суді, а 21.03.2025 року слідчий вручив йому копію оскаржуваної постанови.

Дане рішення дізнавача на його думку прийнято передчасно, без належного дослідження обставин кримінального правопорушення, аналізу та оцінки зібраних доказів у кримінальному провадженні. Зокрема, скаржник зазначає, що слідчим не проведено усіх необхідних слідчих та процесуальних дій, не взято до уваги його пояснення та фото земельних ділянок.

Згідно поданої скарги, заявник ОСОБА_3 просить:

- поновити строк на оскарження постанови про закриття кримінального провадження від 12 листопада 2024 року, який, як зазначає, пропущений з поважної причини, оскільки копію оскаржуваної постанови отримав 21.03.2025 року;

- скасувати постанову слідчого СВ Відділення поліції №3 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_4 від 12 листопада 2024 року про закриття кримінального провадження, відомості по якому внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 17 жовтня 2024 року за №0000158 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України.

В судовому засіданні керівник ОСОБА_3 підтримав вимоги скарги.

Слідчий СВ Відділення поліції №3 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області капітан поліції ОСОБА_4 в судовому засіданні вказав, що досудове розслідування проведено повно, всі доводи заяви про кримінальне правопорушення перевірені і об`єктивно за наслідками якого прийнято оскаржувану постанову про закриття кримінального провадження, яка, на його думку, відповідає вимогам КПК України, а тому просив в задоволенні скарги відмовити.

Заслухавши особу, яка подала скаргу, слідчого, дослідивши матеріали скарги та кримінального провадження, слідчий суддя прийшов до висновку, що скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, згідно пункту 3 частини 1 статті 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

З матеріалів кримінального провадження №0000158 вбачається, що ОСОБА_3 є заявником у даному провадженні і, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України, як заявник має право оскаржити рішення слідчого про закриття кримінального провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 304 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Як вказує ОСОБА_3 , 21 березня 2025 року ним отримано копію оскаржуваної постанови про закриття кримінального провадження та цього ж дня подано скаргу, тобто скаргу подано в межах строку, визначеного ч.1 ст.304 КПК України. Вказана обставина не спростована та визнається слідчим. Тому, вважаю, що строк на оскарження постанови не пропущено.

Згідно частини другої статті 9 КПК України, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Практика Європейського Суду з Прав Людини щодо проведення ефективного офіційного розслідування кримінальних справ є сталою та вказує на те, що згідно з мінімальними критеріями ефективності, які Суд визначив у своїй практиці, таке розслідування має бути незалежним, безстороннім і підлягати громадському контролю, а компетентні органи повинні діяти зі зразковою ретельністю та оперативністю. Розслідування має бути ретельним. Це означає, що органи влади завжди повинні добросовісно намагатись з`ясувати, що трапилось, і не покладатися на поспішні та необґрунтовані висновки для закриття кримінальної справи або використовувати такі висновки як підставу для своїх рішень. Вони повинні вживати усіх розумних і доступних їм заходів для забезпечення збирання доказів, що стосуються події, включаючи, зокрема, показання свідків та висновки судових експертиз тощо. Будь-який недолік розслідування, який підриває його здатність встановлення причини або винних осіб, створюватиме небезпеку недотримання цього стандарту (рішення у справі «Мута проти України», «Карабет та інші проти України»).

В частині першій статті 92 КПК України визначено, що обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого.

Відповідно до частини першої, другої статті 93 КПК України, збирання доказів здійснюється сторонами кримінального провадження, потерпілим, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у порядку, передбаченому цим Кодексом. Сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

Однак, в порушення вимог діючого законодавства, слідчий не провів усіх необхідних слідчих дій з метою всебічного, повного і неупередженого дослідження обставин кримінального провадження.

Так, встановлено, що Слідчим відділенням Відділення поліції №3 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області здійснювалось досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості по якому внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 17 жовтня 2024 року за №0000158 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України.

Згідно постанови слідчого СВ Відділення поліції №3 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_4 від 12 листопада 2024 року, кримінальне провадження, відомості по якому внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 17 жовтня 2024 року за №0000158 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України, закрито на підставі п.1 ч.1 ст.284 КПК України, у зв`язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення.

Статтею 284 КПК України чітко визначено підстави для закриття кримінального провадження.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 284 КПК України, кримінальне провадження закривається в разі, якщо встановлена відсутність події кримінального правопорушення.

Закриття кримінального провадження є формою закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження, а тому рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження та оцінки слідчим всіх зібраних доказів, які стосуються цього провадження в сукупності.

Постанова слідчого, дізнавача, прокурора про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема в ній має бути викладено суть обставин, та відповіді на всі питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу (ст. 110 КПК України).

Дослідивши зміст оскаржуваної постанови, встановлено відсутність у тексті мотивувальної частини такої постанови даних про проведення ряду слідчих дій, спрямованих на перевірку доводів викладених у заяві про кримінальне правопорушення та вжиття будь-яких заходів, спрямованих на повне та всебічне встановлення обставин кримінального провадження.

При цьому, слідчий своє рішення не мотивував та не навів у постанові доводи на обґрунтування свого висновку про необхідність закриття кримінального провадження.

З огляду на викладене, слід дійти висновку, що слідчий без проведення необхідного обсягу слідчих дій, оцінки доказів та їх перевірки, зробив передчасний висновок про наявність підстав для закриття кримінального провадження.

Так, постановляючи оскаржуване рішення, слідчий послався на те, що під час досудового розслідування вказаного кримінального правопорушення з метою встановлення всіх обставин вчиненого правопорушення допитано в якості потерпілого допитаний ОСОБА_5 , а також допитано в якості свідка ОСОБА_6 , який в 2002-2023 роках працював на посаді сільського голови Сабарівської сільської ради Оратівського району Вінницької області, отримано витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, згідно якого у ОСОБА_5 ву власності будь яких об`єктів нерухомого майна немає, враховуючи що в ході досудового розслідування факту вчинення шахрайських дій сліжбовими особами Сабарівської сільської ради відносно ОСОБА_5 встановлено не було, тому відсутня подія кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України, в зв`язку із чим зазначене кримінальне провадження дізнавачем закрито на підставі п.1 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку із відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення.

Однак, в процесі проведення досудового розслідування слідчим не були належним чином досліджені всі обставини кримінального провадження та не зібрані докази відповідно до ст. 93 КПК України, на підставі яких слідчий мав би встановити наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Крім того, слідчим не було проведено ряд необхідних слідчих дій, спрямованих на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів по факту внесеного до ЄРДР кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України, а саме: не встановлені та не допитані інші можливі свідки даної події, при проведенні досудового розслідування слідчим не встановлено повно та об`єктивно обставини кримінального правопорушення, вказані ОСОБА_3 в заяві про вчинення кримінального правопорушення, не надано обґрунтовану юридичну оцінку встановленим обставинам; не проведено в достатньому для встановлення об`єктивної істини обсязі необхідні слідчі дії, результатом чого буде прийняття законного та обґрунтоване рішення, а тому проведене досудове розслідування не можна вважати повним та всебічним, а оскаржувану постанову законною та обґрунтованою.

Так, слідчим було допитано в якості потерпілого ОСОБА_5 , а також допитано в якості свідка ОСОБА_6 , при цьому, слідчим не здійснено слідчим шляхом перевірку їх показів. Зокрема: не встановлено майно (в даному випадку земельні ділянки), яке перебуває у власності/ користуванні потерпілого ОСОБА_5 ; не визначено коло осіб, які на думку заявника, вчинили дане кримінальне правопорушення; не встановлено, чи приймав потерпілий ОСОБА_5 безпосередню участь у передачі майнових благ винним особам та чи були його дії добровільними, що є обов`язковими ознаками шахрайства.

Будь-яких інших слідчих/процесуальних дій на перевірку викладених у заяві про кримінальне правопорушення обставин здійснено не було. Матеріали кримінального провадження, не містить будь яких відомостей про проведенні слідчі (розшукові) та процесуальні дії, що в у своїй сукупності слугували підставою для закриття кримінального провадження №0000158, у зв`язку з відсутністю події кримінального правопорушення.

Крім того, зауважую, що постановляючи оскаржувану постанову, слідчий в мотивувальній частині вказує на відсутність події кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України, а в резлолютивній частині зазначає, що кримінальне провадження закривається у зв`язку із відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення, хоча вказані обставини є самостійними та окремими підставами, відповідно до ч.1 ст.284 КПК України, для закриття кримінального провадження, що вказує на невмотивованість оскаржуваної постанови.

Тобто, з оскаржуваної постанови слідує, що вона не містить достатніх відомостей, які б свідчили про те, що вимоги КПК України було виконано належним чином та надано необхідну правову оцінку усім обставинам в сукупності, що свідчить про те, що встановлена на даний час органом досудового розслідування сукупність доказів, якою обґрунтовуються зроблені ним висновки, не може вважатися такою, що не залишає місце сумнівам, а наявність останніх (сумнівів) не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (Рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту» (Рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року, (ч. 2 ст. 8, ч. 5 ст. 9 КПК України).

Наведене вказує про те, що слідчий не провівши увесь необхідний обсяг слідчих та процесуальних дій у кримінальному провадженні, не з`ясувавши в повному обсязі усі фактичні обставини, передчасно закрив кримінальне провадження №0000158.

Відповідно до ст. 25 КПК України прокурор, слідчий зобов`язані в межах своєї компетенції розпочати досудове розслідування в кожному випадку безпосереднього виявлення ознак кримінального правопорушення або в разі надходження заяви про вчинення кримінального правопорушення, а також вжити всіх передбачених законом заходів для встановлення події кримінального правопорушення та особи, яка його вчинила.

Згідно з положеннями п. 4 ч. 1 ст. 91 КПК України, у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, зокрема, обставини, які є підставою закриття кримінального провадження.

Закриття кримінального провадження є одним із способів його остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів (ст. 2, ст. 284 КПК України), проте, з урахуванням вищевикладеного встановлено, що слідчий, приймаючи рішення, зробив висновки щодо обставин, що обумовлюють закриття провадження у справі, передчасно, без перевірки всіх обставин.

Враховуючи вищевикладене, слідчим суддею встановлено, що висновки слідчого про закриття кримінального провадження ґрунтуються на неповному та поверхневому досудовому розслідуванні, а постанова про закриття кримінального провадження винесено передчасно, при винесенні оскаржуваної постанови слідчим, в порушення вимог ч.2 ст. 9 КПК України, не надано належної правової оцінки обставинам кримінального правопорушення, не обгрунтовано про відсутність необхідності проведення інших слідчих дій та прийнято рішення про закриття кримінального провадження за відсутності події кримінального правопорушення.

На підставі викладеного, вважаю, що доводи, на які посилається ОСОБА_3 в скарзі є обґрунтованими, тому постанова слідчого про закриття кримінального провадження від 12 листопада 2024 року підлягає скасуванню, а скарга - задоволенню.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307,309 КПК України, слідчий суддя-

П О С Т А Н О В И В:

Скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого СВ Відділення поліції №3 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_4 від 12 листопада 2024 року про закриття кримінального провадження, відомості по якому внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 17 жовтня 2024 року за №0000158 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України, - задовольнити.

Скасувати постанову слідчого СВ Відділення поліції №3 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_4 від 12 листопада 2024 року про закриття кримінального провадження, відомості по якому внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 17 жовтня 2024 року за №0000158 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України.

Матеріали кримінального провадження, відомості по якому внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 17 жовтня 2024 року за №0000158 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України, повернути СВ Відділення поліції №3 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області - для продовження досудового розслідування.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя Іллінецького районного суду Вінницької області ОСОБА_7