В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа № 348/2868/24

Провадження № 1-кп/348/154/25

31 березня 2025 року Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області в складі судді ОСОБА_1 за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Надвірна Івано-Франківської області, кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000169 про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Брно Чеської Республіки, громадянина України, з неповною загальною середньою освітою, неодруженого, який не працює та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого вироком Надвірнянського районного суду від 10.03.2023 за ч.4 ст.185 КК України до покарання у виді 240 годин громадських робіт, яке відбув повністю,

у вчиненні злочину передбаченого ст.126-1 КК України,

прокурор ОСОБА_4 ,

захисник ОСОБА_5

потерпіла ОСОБА_6 ,

встановив:

ОСОБА_7 умисно систематично (15.07.2024, 30.07.2024, 06.09.2024 та 02.10.2024) вчиняв психологічне насильство та 20.08.2024 - фізичне насильство щодо своєї бабусі ОСОБА_6 , що проявляється у словесних образах потерпілої нецензурними словами, та завданні декількох ударів рукою по обличчю та грудній клітці, внаслідок яких потерпілій були завдані легкі тілесні ушкодження. Це призвело до психологічних страждань, а також погіршення якості життя потерпілої ОСОБА_6 , а саме: посилення негативних переживань та емоційної напруженості, втраті позитивних емоцій, погіршення психо-емоційного стану та стану здоров`я. Таким чином, ОСОБА_7 вчинив злочин, передбачений ст.126-1 КК України - домашнє насильство, тобто умисне систематичне вчинення фізичного та психологічного насильства щодо особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах, що призвело до фізичних та психологічних страждань і погіршення якості життя потерпілої особи.

У ході судового розгляду обвинувачений вину у вчиненні інкримінованого йому злочину визнав, пояснив, що у нього з потерпілою час від часу виникають конфлікти, у ході яких він нецензурно висловлюється до потерпії, ображає її та погрожує їй. До 16 років обвинувачений проживав разом з потерпілою. Потім вони з потерпілою почали проживати окремо, їхні будинки розташовані на відстані 100 м. Потерпілій не подобається компанія обвинуваченого і вона проганяє його друзів. Щодо подій 20.08.2024 пояснив, що штовхнув потерпілу під час конфлікту, щоб вона вийшла з його будинку. Обвинувачений зазначав, що про вчинене шкодує, у ході судового розгляду попросив вибачення у потерпілої.

Потерпіла ОСОБА_6 доводиться обвинуваченому бабусею по лінії батька. Мати обвинуваченого зловживала алкогольними напоями та залишила обвинуваченого у віці 5 років. Потерпіла забрала обвинуваченого проживати до себе і доглядала за ним. Поки обвинувачений був меншим, то слухав потерпілу. Коли виріс - зв`язався з поганою компанією і почав зловживати алкоголем. Закінчив тільки 9 класів. Потерпіла думала, що обвинувачений виправиться, але навпаки він почав робити шкоду вдома. Сварки з потерпілою обвинувачений вчиняє систематично, б`є її. Потерпіла боїться обвинуваченого. Одного разу він задушив її курей, через те, що хотів придбати алкоголь, а потерпіла довго несла гроші. Іншого разу розбив у будинку потерпілої вікно. Коли обвинувачений не в настрої, то б`є потерпілу, вона змушена втікати з дому. Поліція приїздить не завжди на виклики. Впливу на обвинуваченого ніхто не має. Потерпіла не вірить, що обвинувачений щирий коли вибачаєтсья, просила суд вжити заходів, щоб обвинувачений більше ніколи не завдавав їй болю.

В ході судового розгляду були досліджені докази, що характеризують особу обвинуваченого: вимога про наявність судимостей, відповідно до якої обвинувачений за вироком від 10.03.2023 відбув покарання та знятий з обліку 15.08.2023; характеристика з місця проживання від 29.08.2024 №2/1-1376/02-64, відповідно до якої обвинувачений за час проживання зарекомендував себе задовільно; довідка про склад сім`ї від 29.08.2024 №2/1-1375/02-64, відповідно до якої обвинувачений зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , до складу його сім`ї входить батько ОСОБА_8 ; довідки від 29.08.2024, відповідно до яких ОСОБА_7 перебуває на обліку в наркологічному кабінеті з 20.01.2023 не перебуває на обліку у лікаря-психіатра.

Суд з`ясував, що обставини справи ніким із учасників судового провадження не оспорюються і кожен з них правильно розуміє зміст цих обставин. Суд також впевнився у добровільності їх позиції та роз`яснив їм процесуальні наслідки зазначених дій, передбачені ч.2 ст.394 КПК України. З урахуванням думки всіх учасників процесу, на підставі ч.3 ст.349 КПК Українисудом було визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих обставин, які ніким не оспорюються і судовий розгляд було обмежено допитом обвинуваченого, потерпілої та дослідженням доказів, для встановлення обставин, які впливають на призначення покарання, а саме: документів, що стосуються особи обвинуваченого.

Враховуючи викладене, суд, допитавши обвинуваченого, потерпілу, дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, приходить до висновку, що винуватість ОСОБА_9 у вчиненні злочину доведена і його дії правильно кваліфіковані за ст. 126-1 КК України, як домашнє насильство, тобто умисне систематичне вчинення фізичного та психологічного насильства щодо особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах, що призвело до фізичних та психологічних страждань і погіршення якості життя потерпілої особи.

Диспозицією статті 126-1 КК України прямо визначено коло осіб, які можуть бути потерпілими від злочину і якщо особа не входить у коло цих осіб, дії обвинуваченого не підлягають кваліфікації за ст.126-1 КК України, а можуть бути кваліфіковані за іншими статтями КК України. Так, наявність спеціальної категорії потерпілих осіб від злочину, передбаченого ст.126-1 КК України відрязняє даний склад злочину від таких суміжних складів кримінальних правопорушень як кримінальний проступок, передбачений ст.125 КК України чи ст.126 КК України. Також слід зауважити, що за вчинення злочину, передбаченого ст.126-1 КК України законодавець передбачив більш суворий вид та розмір покарання ніж за вчинення суміжних кримінальних правопорушень. Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого, відповідно до обвинувального акту, є вчинення кримінального правопорушення щодо особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах. Однак, оскільки ця обставина, вже передбачена диспозицією ст.126-1 КК України як обов`язкова ознака об`єктивної сторони складу злочину, суд не може повторно враховувати таку обставину як обставину, яка обтяжує покарання обвинуваченого.

Крім цього, у обвинувальному акті зазначена обставина, яка пом`якшує покатання - щире каяття. Однак незважаючи на те, що обвинувачений вибачився перед потерпілою, він своєю поведінкою, манерою спілкування з потерпілою у ході судового розгляду, та ставленням до вчиненого не показав суду, що усвідомив суспільну небезпеку вчинених ним дій та готовність утриматися від вчинення таких дій у майбутньому.

Згідно з досудовою доповіддю обвинуваченого характеризують за місця проживання негативно, він поводив та поводить себе у селі несхвально, характер має неврівноважений, агресивний, громадський порядок порушував і порушує надалі, скарги на його поведінку надходили до органу місцевого самоврядування. Обвинувачений постійно конфліктує з бабусею та тіткою, які проживають поруч, вимагає від них грошей, здійснює над ними фізичне та психологічне насильство. Згідно з витягом оцінки ризиків, у обвинуваченого високий ризик вчинення повторного кримінального правопорушення та високий ризик небезпеки, яку він становить для суспільства, у тому числі для окремих осіб, а також середній ризик завдання шкоди здоров`ю та життю, тому орган пробації вважає, що виправлення обвинуваченого без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк можливе за умови інтенсивного нагляду. Крім того, уповноважений орган з питань пробації пропонує, якщо суд дійде висновку про можливість звільнення обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням, окрім обов`язків, визначених ч.1 ст.76 КК України, додатково покласти на обвинуваченого обов`язки відповідно до ч.3 ст.76 КК України, а саме: не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; працевлаштуватися або за направленням уповноваженого органу з питань пробації звернутися до органів державної служби зайнятості для реєстрації як безробітного та працевлаштуватися, якщо йому буде запропоновано відповідну посаду (роботу); виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою «Подолання домашнього насильства».

При призначенні покарання обвинуваченому слід суворо дотримуватися принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, маючи на увазі, що метою покарання засудженого є його виправлення, виховання та соціальна реабілітація, запобігання вчиненню нових злочинів.

Згідно зі статтями 50, 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, що є необхідним і достатнім для її виправлення та запобігання вчиненню нових злочинів. Виходячи з принципів співмірності й індивідуалізації, це покарання за своїм видом та розміром має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. При виборі заходу примусу мають значення й повинні братися до уваги обставини, що його пом`якшують і обтяжують.

Норми зазначеного Кодексу наділяють суд правом вибору у визначених законом межах заходу примусу певного виду і розміру. Названа функція суду за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки передбачає вибір однієї з альтернативних форм реалізації кримінальної відповідальності і потребує взяття до уваги й оцінки відповідно до визначених законом орієнтирів усіх конкретних обставин справи, без урахування яких обрана міра покарання не може вважатися справедливою. Справедливість покарання має визначатися з урахуванням інтересів усіх суб`єктів кримінально-правових відносин, а також інших осіб з погляду підвищення рівня їх безпеки шляхом запобігання вчиненню нових злочинів і надання підстав правомірно очікувати відповідну протиправному діянню реакцію держави, що є важливим чинником юридичної захищеності людини.

При призначенні ОСОБА_10 покарання, суд враховує тяжкість вчиненого злочину (нетяжкий злочин), обставини вчинення злочину, дані про особу обвинуваченого, який раніше судимий, характеризується негативно, його вік, сімейний стан, його стан здоров`я, відсутність обставин, які пом`якшують покарання та обставину, яка обтяжує покарання - вчинення кримінального правопорушення щодо особи похилого віку.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що ОСОБА_11 слід визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ст.126-1 КК України та призначити йому покарання у межах санкції статті у виді пробаційного нагляду. Враховуючи показання потерпілої, характеристику обвинуваченого, викладену у досудовій доповіді, суд доходить висновку, що при призначенні ОСОБА_10 покарання на нього крім обов`язків, передбачених ч.2 ст.59-1 КК України слід також покласти обов`яки, передбачені ч.3 ст.59-1 КК України, а саме: дотримуватися встановлених судом вимог щодо обмеження спілкування з потрепілої та пересування; виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою, яку рекомендує орган пробації.

На виконання вимог ст.374 КПК України визначити, що строк відбування покарання слід обчислювати з дня постановки обвинуваченого на облік уповноваженим органом з питань пробації.

Керуючись ст. 370, 374 КПК України, суд,

у х в а л и в:

ОСОБА_12 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ст.126-1 КК України та призначити йому покарання у виді пробаційного нагляду на строк 2 (два) роки.

На підставі ч. 2, 3 ст. 59-1 КК України покласти на ОСОБА_12 такі обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;

- виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою «Подолання домашнього насильства»;

- дотримуватися встановлених судом вимог щодо:

1) заборони спілкування з потерпілою ОСОБА_6 ;

2) заборони наближатися на відстань ближче ніж 50 м до потерпілої ОСОБА_6 та до місця проживання потерпілої за адресою: АДРЕСА_1 .

Строк відбування покарання ОСОБА_13 у виді пробаційного нагляду обчислювати з дня постановки на облік уповноваженим органом з питань пробації.

Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги до Івано-Франківського апеляційного суду через Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду першої інстанції не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1