Справа № 504/4618/24
Номер провадження 1-кс/504/79/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.02.2025 рокус-ще Доброслав

Комінтернівський районний суд Одеської області у складі:

слідчого судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши в судовому засіданні селищі Доброслав Одеської області клопотання т.в.о. заступника начальника СВ відділення поліції №3 Одеського районного управління поліції №2 Головного управління Національної поліції в Одеській області капітана поліції ОСОБА_3 , про арешт майна по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000014 від 06.06.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України,-

встановив:

До слідчого судді Комінтернівського районного суду Одеської області надійшло клопотання т.в.о. заступника начальника СВ відділення поліції №3 Одеського районного управління поліції №2 Головного управління Національної поліції в Одеській області капітана поліції ОСОБА_3 погоджене прокурором Доброславської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_4 про арешт майна, а саме:

- мобільний телефон марки «Xiaomi Redmi Note 13», imei 1: НОМЕР_1 , imei 2: НОМЕР_2 , в корпусі зеленого кольору та чохлі чорного кольору, із сім-картою мобільного оператора № НОМЕР_3 , із забороною будь - якій особі розпоряджатися будь - яким чином цим майном та використовувати його для запобігання його зникнення, пошкодження або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Обґрунтовуючи клопотання слідчий зазначив, слідчим відділенням відділення поліції №3 ОРУП №2 Головного управління Національної поліції в Одеській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 06.06.2024 за №0000014 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України...

Досудовим розслідуванням встановлено, що так, у травні 2024 року, більш точну дата та час досудовим розслідуванням не встановлено, до ОСОБА_5 звернувся його знайомий ОСОБА_6 і повідомив, що має потребу виїхати за кордон України для вирішення особистих питань, але він є військовослужбовцем, перебуває на обліку у Балтському РТЦКтаСП і тому без дозволу вказаного РТЦК та СП не може цього зробити.

При цьому у ОСОБА_5 виник злочинний умисел, спрямований на одержання неправомірної вигоди для себе за свій вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави, поєднане з вимаганням такої вигоди, а саме: ОСОБА_5 вирішив встановити процедуру, яка дозволяє військовому знятися з військового обліку і без дозволу РТЦК та СП виїхати за межі території України, вплинути на осіб, які приймають необхідні для цього рішення та отримати за це від ОСОБА_7 , неправомірну вигоду під погрозою порушення його прав.

У ході подальших зустрічей і розмов з ОСОБА_6 , ОСОБА_5 вирішив задля досягнення злочинного результату залучити до вчинення кримінального правопорушення свого знайомого ОСОБА_8 , який також мав необхідні особисті зв`язки з такими особами.

У невстановленому в ході досудового розслідування місці, дату та час, ОСОБА_5 повідомив ОСОБА_8 про свій злочинний умисел, запропонувавши вчинити злочин разом і отримав на це згоду останнього.

У подальшому вони визначилися з процедурою за якою планували забезпечити зняття ОСОБА_6 з військового обліку, визначивши коло осіб, які прийматимуть необхідні для цього рішення і на яких впливатимуть для цього, а також визначили суму неправомірної вигоди у розмірі 17 000 доларів США, яку вимагатимуть з ОСОБА_6 ..

Реалізуючи свій злочинний умисел, у період з травня 2024 року по 31.10.2024 року ОСОБА_5 і ОСОБА_8 зустрічалися, спілкувалися в телефонному режимі з ОСОБА_6 , повідомляли, що впливатимуть на осіб, які прийматимуть рішення для зняття останнього з військового обліку, вимагаючи у нього неправомірну вигоду в сумі 17000 доларів США, та погрожуючи, що у разі його відмови передати їм вказану суму порушити його права.

Завершуючи реалізацію свого злочинного умислу, 31.10.2024 року близько 14:00 год. ОСОБА_8 зустрівся з ОСОБА_6 на території медичного центру за адресою: м. Одеса, вул. Розкидайлівська, 69/71 та, діючи у змові з ОСОБА_5 і з єдиним умислом, шляхом вимагання одержав від ОСОБА_6 неправомірну вигоду у розмірі 17000 доларів США, що за курсом НБУ на 31.10.2024 року становить 701743 грн. (17000 доларів США х 41,279 грн.) за влив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави.

Так, 22.01.2025 року в період часу з 09:10 год. до 10:3 8 год. на підставі ухвали слідчого судді Комінтернівського районного суду Одеської області проведено обшук житлової квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , за фактичним місцем проживання підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в одній із кімнат виявлено та вилучено мобільний телефон марки «Хіаоті» Redmi Note 13, imei 1: НОМЕР_1 , imei 2: НОМЕР_2 , в корпусі зеленого кольору та чохлі чорного кольору, із сім-картою мобільного оператора № НОМЕР_3 .

Метою накладення арешту на вказане майно є запобігання можливості його пошкодження, втрати, а також приховування чи відчуження.

Враховуючи те, що вилучений предмет (мобільний телефон) містить сліди вчинення кримінального правопорушення та визнаний речовим доказом у кримінальному провадженні, у органу досудового розслідування виникла необхідність у накладенні на нього арешту з тимчасовим позбавлення за ухвалою слідчого судді права на відчуження, розпорядження та користування цим майном.

22.01.2025 року вищевказані предмети були визнані речовими доказами та долучені до матеріалів кримінального провадження.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Враховуючи те, що вилучені предмети містять на собі сліди вчинення кримінального правопорушення та визнані речовими доказами у кримінальному провадженні, у органу досудового розслідування виникла необхідність у накладенні на нього арешту з тимчасовим позбавлення за ухвалою слідчого судді права на відчуження, розпорядження та користування цим майном.

Таким чином, на переконання слідчого, є підстави вважати, що вищевказані речі, є доказом кримінального правопорушення, що обґрунтовує застосування заходу забезпечення кримінального провадження арешту майна з метою, передбаченою п. п. 1, 4 ч. 2 ст. 170 КПК України, забезпечення збереження речового доказу.

Слідчий суддя, дослідивши надані документи та матеріали, дійшов висновку про наявність підстав для задоволення клопотання з огляду на таке.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

В п. 1 ч. 2, 3 ст. 170 КПК України зазначено, що арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів та, в цьому випадку, накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно із ч.1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Слідчий суддя вважає, що вказане майно може мати доказове значення для кримінального провадження і підпадає під ознаки, вказані в ст.98 КПК України, а тому на нього може бути накладено арешт, відповідно до ст.170 КПК України для запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження з метою забезпечення його збереження як речового доказу.

За таких обставин, слідчий суддя вважає за можливе задовольнити клопотання слідчого та накласти арешт на вказане у клопотанні майно з позбавленням права відчуження, розпорядження та користування майном.

Керуючись ст. 132, 167, 168, 170, 172, 173, 175 КПК України, слідчий суддя,

УХВАЛИВ :

Клопотання т.в.о. заступника начальника СВ відділення поліції №3 Одеського районного управління поліції №2 Головного управління Національної поліції в Одеській області капітана поліції ОСОБА_3 , про арешт майна по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000014 від 06.06.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України задовольнити.

Накласти арешт, на майно вилучене 22.01.2025 року в період часу з 09:10 год. до 10:3 8 год. в ході проведення обшуку житлової квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , за фактичним місцем проживання підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме - мобільний телефон марки «Хіаоті» Redmi Note 13, imei 1: НОМЕР_1 , imei 2: НОМЕР_2 , в корпусі зеленого кольору та чохлі чорного кольору, із сім-картою мобільного оператора № НОМЕР_3 , із забороною будь - якій особі розпоряджатися будь - яким чином цим майном та використовувати його для запобігання його зникнення, пошкодження або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню..

З метою запобігання його зникнення, пошкодження або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню заборонити будь - яким особам розпоряджатися будь - яким чином цим майном та використовувати його.

Виконання ухвали про арешт майна негайно доручити слідчому та прокурору.

Ухвала слідчого судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Апеляційна скарга, на ухвалу слідчого судді, може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1