ВИРОК

іменем України

23 квітня 2025 року місто Сколе

Сколівський районний суд Львівської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

найменування кримінального провадження:

кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000315 від 07.12.2024 року;

відомості про особу обвинуваченого, що мають значення для справи:

обвинувачений ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , житель с. Верхня Рожанка Стрийського району Львівської області, зареєстрований по АДРЕСА_1 , громадянин України, з середньою освітою, одружений, депутатом та/чи адвокатом/нотаріусом не являється, встановленими законодавством України пільгами не користується, на диспансерних обліках у лікарів нарколога та психіатра КНП Сколівської міської ради «Сколівська центральна лікарня» не перебуває, військовослужбовець військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України, у званні солдат, раніше не судимий;

Закон України про кримінальну відповідальність, що передбачає кримінальне правопорушення, у вчиненні котрого обвинувачується особа: ч. 1 ст. 121 КК України;

сторони кримінального провадження та інші учасники судового провадження:

з боку сторони обвинувачення прокурор Львівської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_4 та потерпіла ОСОБА_5 ; з боку сторони захисту обвинувачений ОСОБА_3 та його захисник адвокат ОСОБА_6 ;

розглянувши обвинувальний акт у даному кримінальному провадженні у відкритому судовому засіданні у залі судових засідань приміщення суду, що по вул. Д. Галицького, 8, за участі вищевказаних сторін кримінального провадження та інших учасників судового провадження, -

в с т а н о в и в:

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним.

Обвинувачений ОСОБА_3 , якого 06.06.2024 року на підставі Указу Президента України від 24.02.2022 року за № 65/2022 «Про загальну мобілізацію» та Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» було призвано на військову службу за мобілізацією й направлено для її проходження до військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України, будучи військовослужбовцем, у званні солдат, всупереч вимогам статей 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та статей 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, згідно з котрими він зобов`язаний неухильно дотримуватись Конституції та Законів України, сумлінно й чесно виконувати військовий обов`язок, бути дисциплінованим, поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків, 06.12.2024 року близько 20:25 год., перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння за місцем їх з дружиною ОСОБА_5 спільного проживання, що по АДРЕСА_1 , під час конфлікту з останньою, на ґрунті раптово виниклих ревнощів, розуміючи небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх наслідки та бажаючи їх настання, з метою завдання тілесних ушкоджень, наніс їй один удар ножем в область живота, чим спричинив їй тілесні ушкодження у вигляді пошкодженої тонкої, товстої кишки та брижі. У результаті таких своїх протиправних умисних дій, обвинувачений ОСОБА_3 спричинив потерпілій ОСОБА_5 тяжкі тілесні ушкодження, небезпечні для життя у момент заподіяння.

Позиції обвинуваченого та потерпілої щодо пред`явленого обвинувачення.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 , після роз`яснення йому змісту ч. 3 ст. 349 КПК України та переконання суду у відсутності сумнівів щодо добровільності його позиції, вину визнав повністю та підтвердив наведені в обвинувальному акті обставини. Зокрема вказав, що дійсно він, будучи військовослужбовцем та перебуваючи за погодженням з командуванням військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України в увільненні вдома для вирішення невідкладних особистих питань, 06.12.2024 року разом із своєю дружиною ОСОБА_5 при святі вживали спиртні напої, від чого він сильно сп`янів й у цей час між ними, вочевидь, виник конфлікт, під час котрого він одним із трьох ножів, що перебували в кухні житлового будинку, наніс дружині ОСОБА_5 один удар в область живота, від чого в неї почалася кровотеча з рани. Тоді він, усвідомлюючи, що натворив, почав надавати дружині ОСОБА_5 невідкладну допомогу з метою зупинити кровотечу, а також викликав на місце карету швидкої медичної допомоги й працівників поліції. На даний час він розуміє значення своїх дій, щиро кається, обіцяє виправитись як і не вживати більше спиртних напоїв, а тому при обранні йому міри покарання покладається на думку суду, однак просить його суворо не карати, зокрема не позбавляти його волі, а обмежитись іспитовим строком, під час котрого передати його під нагляд командування військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України.

У судовому засіданні потерпіла ОСОБА_5 повністю підтвердила наведені в обвинувальному акті відносно її чоловіка ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 121 КК України обставини, а також заподіяння ввечері 06.12.2024 року останнім їй одним ударом кухонного ножа тілесних ушкоджень у вигляді пошкодження тонкої, товстої кишки та брижі. Проте, станом на сьогодні, вона пробачила чоловікові ОСОБА_3 , описану в обвинувальному акті щодо останнього подію списує на перебування ним у стані сильного алкогольного сп`яніння, а тому просила його суворо не карати, зокрема не позбавляти його волі, так як він міг би повернутися на військову службу, бути корисним, а вона мала б можливість отримувати від нього кошти у вигляді його заробітної плати, що для неї було б більш необхідним та своєрідною компенсацією за скоєне відносно неї.

Визначений обсяг доказів, котрі підлягають дослідженню, та встановлений порядок їх дослідження.

Після роз`яснення обвинуваченому ОСОБА_3 суті обвинувачення, який винним себе у скоєнні пред`явленого йому обвинувачення за ч. 1 ст. 121 КК України визнав повністю, суд визначив обсяг доказів, котрі будуть досліджуватися, та встановив порядок їх обмеженого дослідження, визначений ч. 3 ст. 349 КПК України, оскільки присутні у залі судових засідань сторони кримінального провадження та інші учасники судового провадження проти цього не заперечували, а обставини вчинення інкримінованого обвинуваченому ОСОБА_3 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, ніким не оспорюються.

Стаття (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні котрого визнається обвинувачений.

Суд вважає, що у діях обвинуваченого ОСОБА_3 наявний склад кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, і суд також вважає, що дії зазначеного обвинуваченого вірно кваліфіковані за вказаною статтею чинного на час його скоєння КК України, як умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.

Обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Пом`якшуючою вину обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення обставиною, передбаченою у ст. 66 КК України, при обранні йому міри покарання суд вбачає щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обтяжуючою вину обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення обставиною, передбаченою у ст. 67 КК України, при обранні йому міри покарання суд вбачає вчинення кримінального правопорушення у стані алкогольного сп`яніння.

Мотиви призначення покарання.

При визначенні міри покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення та сукупність усіх обставин, що його характеризують, зокрема умисну форму вини та мотиви кримінального правопорушення, спосіб вчинення кримінального правопорушення, а також особу зазначеного обвинуваченого. Так, обвинувачений ОСОБА_3 свою провину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав повністю, покаявся у скоєному, він позитивно характеризується за місцем проживання, є діючим військовослужбовцем, на диспансерних обліках у лікарів нарколога та психіатра КНП Сколівської міської ради «Сколівська центральна лікарня» не перебуває, він раніше до кримінальної відповідальності не притягався.

З урахуванням наведених обставин, а також позиції потерпілої ОСОБА_5 , яка просила суд обвинуваченого ОСОБА_3 суворо не карати, суд, під час вирішення питання про обрання міри покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , виходячи з положень ст. 65 КК України, вважає за доцільне призначити його у межах, установлених санкцією ч. 1 ст. 121 КК України, - у вигляді позбавлення волі на мінімально визначений санкцією вказаної статті строк 5 років, погодившись таким чином з позицією сторони обвинувачення у цьому кримінальному провадженні.

Підстав для застосування положень статей 69 та/чи 75 КК України при призначенні обвинуваченому ОСОБА_3 покарання суд не вбачає.

З огляду на вказане, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_3 кримінального правопорушення, сукупність встановлених даних про його особу, міру покарання у вигляді позбавлення волі на строк 5 років, суд вважає такою, що відповідає призначеному покаранню, є необхідною і достатньою для виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Вирішення інших питань, необхідних при ухваленні вироку.

Обвинуваченому ОСОБА_3 належить залишити раніше застосований щодо нього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у ДУ «Львівська установа виконання покарань (№ 19)» Міністерства юстиції України до вступу даного вироку в законну силу.

Цивільний позов у даному судовому провадженні потерпілою ОСОБА_5 до обвинуваченого ОСОБА_3 про відшкодування майнової та/чи моральної шкоди, заподіяних внаслідок кримінального правопорушення, не пред`являвся.

Судові витрати на залучення експертів та інші витрати, у даному кримінальному провадженні відсутні.

Суд, у відповідності до ст. 100 КПК України, вважає за необхідне вирішити долю речових доказів, а саме: зрізів нігтьових пластин з обох рук та змивів з обох рук обвинуваченого ОСОБА_3 ; зразків крові обвинуваченого ОСОБА_3 та потерпілої ОСОБА_5 ; блузи синього кольору, у котру була одягнена потерпіла ОСОБА_5 , із слідами речовини бурого кольору; трьох фрагментів ганчірки із слідами речовини бурого кольору; ножа з руків`ям коричневого кольору; саморобного ножа з дерев`яним руків`ям; ножа з руків`ям білого кольору із зеленими вставками; двох вирізів з простирадла із слідами речовини бурого кольору; змиву з лінолеуму біля пральної машинки, змиву з керамічної плитки та змиву з лінолеуму; штанів чорного кольору та светра сірого кольору, у котрі був одягнутий обвинувачений ОСОБА_3 , - у спосіб їх знищення.

При цьому, щодо частини вказаних речових доказів слід попередньо скасувати арешт, котрий був накладений ухвалою слідчої судді Сколівського районного суду Львівської області від 10.12.2024 року у справі за єдиним унікальним номером 453/2059/24, номер провадження 1-кс/453/469/24.

Керуючись статтями 2, 7, 100, 349, 351, 353, 358, 368-371, 373-374, 376, 392-395 КПК України, суд, -

у х в а л и в:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, і призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

Рішення щодо запобіжного заходу та початку строку відбування призначеного покарання.

Засудженому ОСОБА_3 залишити раніше застосований щодо нього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у Державній установі «Львівська установа виконання покарань (№ 19)» Міністерства юстиції України до вступу даного вироку в законну силу.

Строк відбування призначеного покарання засудженому ОСОБА_3 рахувати з часу та дати його затримання, тобто з 07:50 год. 07.12.2024 року.

Рішення щодо речових доказів і документів, а також заходів забезпечення кримінального провадження.

Арешт, накладений на підставі ухвали слідчої судді Сколівського районного суду Львівської області від 10.12.2024 року у справі за єдиним унікальним номером 453/2059/24, номер провадження 1-кс/453/469/24, на визнані у даному кримінальному провадженні речовими доказами блузу синього кольору, у котру була одягнена ОСОБА_5 , із слідами речовини бурого кольору, ніж з руків`ям коричневого кольору, саморобний ніж з дерев`яним руків`ям, ніж з руків`ям білого кольору із зеленими вставками, штани чорного кольору та светр сірого кольору, у котрі був одягнутий ОСОБА_3 , - скасувати.

Визнані у даному кримінальному провадженні речовими доказами блузу синього кольору, у котру була одягнена ОСОБА_5 , із слідами речовини бурого кольору, три фрагменти ганчірки із слідами речовини бурого кольору, ніж з руків`ям коричневого кольору, саморобний ніж з дерев`яним руків`ям, ніж з руків`ям білого кольору із зеленими вставками, два вирізи з простирадла із слідами речовини бурого кольору, змив з лінолеуму біля пральної машинки, змив з керамічної плитки та змив з лінолеуму, штани чорного кольору та светр сірого кольору, у котрі був одягнутий ОСОБА_3 , - знищити.

Строк і порядок набрання вироком законної сили та його оскарження.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений протягом тридцяти днів з моменту його проголошення до Львівського апеляційного суду через Сколівський районний суд Львівської області

Поряд з цим, вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, котрі ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження котрих було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України.

Порядок отримання копії вироку.

Копію вироку негайно, після його проголошення, вручити засудженому ОСОБА_3 та прокурору Львівської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_4 , а потерпілій ОСОБА_5 , на її відповідне прохання про це.

Вирок проголошено у повному обсязі прилюдно 23 квітня 2025 року, негайно після виходу суду з нарадчої кімнати.

Суддя ОСОБА_7