Житомирський апеляційний суд
Справа №279/352/25 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Номер провадження №11-сс/4805/96/25
Категорія ст.422 КПК Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2025 року Житомирський апеляційний суд в складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю: секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

підозрюваної ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду в м.Житомирі матеріали судового провадження №279/352/25 за апеляційною скаргою прокурора Коростенської окружної прокуратури ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 16.01.2025,

в с т а н о в и в:

Зазначеною ухвалою відмовлено в задоволенні клопотання слідчого Коростенського РУП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_9 про обрання запобіжного заходу підозрюваної ОСОБА_8 у виді тримання під вартою.

Застосовано до підозрюваної ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту з носінням електронних засобів контролю строком до 15.03.2025 року.

Заборонено ОСОБА_8 залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 .

Зобов`язано ОСОБА_8 прибувати за кожною вимогою слідчого, прокурора, суду, не відлучатись з місця проживання без дозволу слідчого, прокурора, суду, утримуватись від спілкування з потерпілим та свідками стосовно інкримінованого правопорушення, та носити електронний засіб контролю.

В апеляційній скарзі прокурор ОСОБА_6 просить скасувати ухвалу слідчого судді, як незаконну, та постановити нову, якою задовольнити клопотання слідчого СВ Коростенського ВП в Житомирській області ОСОБА_9 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_8 . При цьому, звертає увагу на тяжкість інкримінованого правопорушення підозрюваній, що може останню спонукати переховуватися від органу досудового розслідування та суду. Крім того, підозрювана ОСОБА_8 , з метою уникнення кримінальної відповідальності, перешкоджанню всебічного, повного та неупередженого встановлення обставин вчиненого злочину, може вчиняти спроби протиправного впливу на учасників кримінального провадження будь-яким шляхом для зміни (відмови) від показів останніх, так як всі свідки проживають у одному селі, та вона проживає в одному приміщенні з потерпілим. Крім того, враховуючи те, що підозрювана не має місця реєстрації та обравши більш м`який запобіжний захід може повернутись до місця свого спільного проживання з потерпілим ОСОБА_10 та очевидцем свідком ОСОБА_11 може впливати на останніх для зміни (відмови) від показів останніх. Також, оскільки кримінальне провадження перебуває на стадії досудового розслідування, яка потребує з`ясування обставин вчинення злочину шляхом, зокрема, проведення допитів свідків, вказаний ризик має високий ступінь імовірності. В свою чергу, наявність ризику вчинити інше кримінальне правопорушення підтверджується тим, що підозрювана ОСОБА_8 07.05.2024 була засуджена Народицьким районним судом за ч.2 ст.125 КК України за злочин пов`язаний з домашнім насильством відносно її чоловіка та знову вчинила новий умисний злочини, пов`язаний з домашнім насильством відносно свого чоловіка судимість за який, наразі, не погашена. Вважає, що перебуваючи на волі ОСОБА_8 матиме можливість ухилитись від органів досудового розслідування та суду та вчинити інші кримінальні правопорушення.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення прокурора на підтримку апеляційної скарги, доводи підозрюваної ОСОБА_8 та його захисника адвоката ОСОБА_7 в заперечення апеляційної скарги прокурора, перевіривши матеріали судового провадження, а також ухвалу слідчого судді в межах, передбачених ст.404 КПК України, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Так, згідно ст.2 КПК України, завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ч.6 ст.22 КПК України суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків. В ході судового провадження сторона обвинувачення зобов`язана доводити реальність ризиків, що виправдовують обмеження свободи, в іншому випадку суд вправі обрати підозрюваній менш суворий запобіжний захід.

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, в порядку Глави 18 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для застосування такого запобіжного заходу, або відмови у його задоволенні.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно з ч.1 ст.176 КПК України запобіжними заходами є: особисте зобов`язання; особиста порука; застава; домашній арешт; тримання під вартою.

Статтею 177 КПК України визначено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Слідчий суддя, суд, при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту для прийняття законного і обґрунтованого рішення, згідно із ст.178 КПК України та зважаючи на практику Європейського суду з прав людини, повинен врахувати тяжкість покарання, яке загрожує підозрюваній особі у разі визнання її винною у вчиненні кримінального правопорушення, та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Відповідно до ч.4 ст.194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні.

Апеляційний суд вважає, що слідчий суддя, відмовляючи у застосуванні щодо ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосувавши запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, з покладанням відповідних обов`язків, дотримався вказаних вимог кримінально-процесуального закону.

Як убачається з матеріалів провадження №279/352/25, в провадженні Коростенського РУП ГУНП в Житомирській області перебуває кримінальне провадження №0000053 від 14.01.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України.

Згідно змісту клопотання досудовим розслідуванням встановлено, що 14.01.2025 близько 17 години ОСОБА_8 , знаходячись за місцем свого проживання, що за адресою: АДРЕСА_1 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин вступила у конфлікт зі своїм чоловіком ОСОБА_10 під час якого у ОСОБА_8 , виник умисел на заподіяння тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_10 .

Так, ОСОБА_8 , перебуваючи в приміщенні кухні за вищевказаною адресою, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на умисне нанесення тяжких тілесних ушкоджень своєму чоловіку, ігноруючи загальноприйняті сімейні цінності та норми моралі, взяла в праву руку кухонний ніж та клинком ножа зі значною силою прикладення, лезом ножа, нанесла ОСОБА_10 удар в місце розташування життєво-важливих органів, а саме в праву половину грудної клітини ОСОБА_10 , заподіявши останньому тілесні ушкодження у вигляді: колото-різаної рани правої половини грудної клітини у ділянці 7-го міжребер`я, проникаючої у праву плевральну порожнину та через купол діафрагми - у черевну порожнину; ушкодження діафрагмальної поверхні правої долі печінки; правобічний пневмо-гемоторакс; при наявності внутрішньочеревної крововтрати, які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень.

14.01.2025 у рамках даного кримінального провадження, у порядку ст.208 КПК України, ОСОБА_8 було затримано.

15.01.2025 ОСОБА_8 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України.

Слідчий Коростенського РУП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_9 звернувся до відповідного слідчого судді з клопотанням про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_8 . За результатами розгляду цього клопотання, слідчим суддею постановлено оскаржуване рішення.

При вирішенні вказаного клопотання, слідчим суддею встановлено, що докази, надані слідчим, свідчать про існування обґрунтованої підозри в даному кримінальному провадженні, яка дає підстави вважати, що підозрювана ОСОБА_8 може бути причетна до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України.

Наявні у провадженні докази, також на думку апеляційного суду, вказують на обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_8 інкримінованого кримінального правопорушення, у об`ємі, як того вимагає закон, на момент вирішення питання про застосування запобіжного заходу, виходячи із критеріїв «розумної підозри», тобто наявності фактів і іншої інформації, яка могла б переконати об`єктивного спостерігача в тому, що ОСОБА_8 могла вчинити вище зазначене кримінальне правопорушення.

Апеляційний суд вважає, що при застосуванні запобіжного заходу, відповідно до ст.178 КПК України, слідчим суддею враховано тяжкість інкримінованого кримінального правопорушення, фактичні обставини його вчинення, суспільну небезпечність, тощо.

Як вважає апеляційний суд, в даному випадку, слідчим суддею правильно встановлено, що прокурором не доведено необхідність застосування до підозрюваної ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти наявним ризикам.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод при вирішенні питання щодо застосування запобіжного заходу суд має врахувати вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, відомості про особу підозрюваного, міцність соціальних зв`язків, наявність постійного місця проживання, обставини досудового розслідування.

При цьому, не залишено поза увагою слідчого судді і дані характеризуючі особу підозрюваної, зокрема, те, що остання має місце проживання, не працевлаштована, одружена, має трьох неповнолітніх дітей, двоє з яких проживають з підозрюваною і потребують постійного догляду (наявні сталі соціальні зв`язки), відповідно вік, стан здоров`я, як і стадію досудового розслідування.

Враховано і ті обставини, що підозрювана дала показання по суті вчиненого кримінального правопорушення, відразу після його вчинення місце події не залишила, а викликала «швидку» медичну допомогу.

Також, на момент судового розгляду слідчим суддею, що підтверджено і в суді апеляційної інстанції, повідомлень про здійснення будь-якого впливу з боку підозрюваної ОСОБА_8 на відповідних учасників кримінального провадження не надходило, доказів на спростування цього стороною обвинувачення не надано. Крім того, прокурором підтверджено той факт, що здобуті речові докази вже знаходяться у володінні органу досудового розслідування.

Крім того, апеляційний суд в частині апеляційних посилань прокурора на наявність вироку Народицького районного суду Житомирської області від 07.05.2024 відносно підозрюваної ОСОБА_8 за ч.2 ст.125 КК України, вважає їх в даному випадку безпідставними, оскільки покарання призначене цим вироком - штраф у розмірі 850 грн, був сплачений 29.07.2024, таким чином, покарання призначене цим вироком є відбутим підозрюваною, та остання вважається раніше не судимою.

В свою чергу, частиною 1 ст.181 КПК України визначено, що домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Відповідно до ч.2 ст.181 КПК України домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

На думку суду апеляційної інстанції, слідчий суддя, дав належну оцінку усім доводам викладених в клопотанні про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та правильно прийшов до висновку про те, що запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту є достатнім для забезпечення виконання підозрюваною покладених на неї процесуальних обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України.

Одночасно апеляційний суд звертає увагу, що сам по собі факт наявності підозри у вчиненні кримінального правопорушення та ймовірність призначення суворого покарання, за відсутності доказів, що застосування більш м`яких запобіжних заходів ОСОБА_8 є недостатніми для запобігання ризикам, передбачених ст.177 КПК України, не свідчить про неефективність запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту.

З огляду на об`єктивно існуючі обставини справи (провадження), цілодобовий домашній арешт буде достатнім для запобігання ризикам, про які зазначають слідчий, прокурор та забезпечить виконання підозрюваною покладених процесуальних обов`язків.

У зв`язку з наведеним, апеляційний суд погоджується з висновками слідчого судді про можливість застосування до підозрюваної запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту з покладанням обов`язків визначених ст.194 КПК України, оскільки встановлені судом обставини достатньо переконливо підтверджують достатність такого виду забезпечення кримінального провадження, який на цьому етапі кримінального провадження є найбільш дієвим для підозрюваного.

На момент апеляційної перевірки матеріалів провадження, вказаний запобіжний захід є необхідним у зазначеному кримінальному провадженні, буде достатнім стримуючим засобом, який здатен забезпечити гарантії належної процесуальної поведінки підозрюваної та достатні гарантії її явки в суд (орган досудового слідства), забезпечить швидке та повне проведення досудового розслідування, а також виконання підозрюваним процесуальних обов`язків.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді постановити законне та обґрунтоване рішення, апеляційним судом не встановлено.

За таких обставин, апеляційний суд приходить до висновку, що ухвала слідчого судді є законною і обґрунтованою, підстав для її скасування з мотивів, викладених в апеляційній скарзі прокурора, не вбачається.

Керуючись ст.ст.404, 407, 422 КПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 16.01.2025, якою застосовано щодо підозрюваної ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту із забороною цілодобово залишати житло, з покладанням відповідних процесуальних обов`язків, до 15.03.2025, - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді :