Справа № 128/426/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2025 року місто Вінниця

Вінницький районний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судових засідань ОСОБА_2 ,

розглянувши в порядку спрощеного провадження без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження кримінальне провадження, відомості по якому 29.01.2025 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000012 по обвинуваченню

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Старе Шарне Народицького району Житомирської області, громадянина України, маючого неповну середню освіту, непрацюючого, інваліда 1 групи, неодруженого, зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_3 , в силу віку та життєвого досвіду достовірно знаючи про підстави набуття спеціального статусу щодо підтвердження права на керування транспортними засобами, а також порядок видачі посвідчення водія, діючи з прямим умислом, спрямованим на скоєння кримінального проступку щодо використання завідомо підробленого документа, у жовтні 2024 року (точного часу органом досудового розслідування не встановлено) придбав у невстановленої досудовим розслідуванням особи, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, посвідчення водія з серійним номером НОМЕР_1 , на ім`я ОСОБА_3 від 26.10.2024, видане ТСЦ 4641, на категорію «В».

Отримавши посвідчення водія, всупереч встановленому законом порядку, ОСОБА_3 , 29.01.2025 біля 10-00 год., рухаючись за кермом автомобіля марки «BMW-3181», д.н.з. НОМЕР_2 , автомобільною дорогою «М-21», сполученням «Виступовичі Могилів-Подільський», по вул. Барське шосе в с-щі Березина Вінницького району Вінницької області, проїжджаючи стаціонарний блок пост, був зупинений працівниками СРПП ВП №3 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області у складі екіпажу «Жарт-301», до складу якого входили інспектор СРПП ВП №3 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_4 та поліцейський СРПП ВП №3 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_5 , які згідно розстановки сил та засобів СРПП ВП №3 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області, перебували у зоні оперативного реагування, а саме на території обслуговування ВП №3 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області в с-щі Березина Вінницького району Вінницької області, для нагляду за безпекою дорожнього руху.

На вимогу працівників поліції, відповідно до ст. 32 Закону України «Про Національну поліцію», пред`явити посвідчення водія, на підставі якого ОСОБА_3 здійснював рух на вказаному транспортному засобі, останній, достовірно знаючи про те що спеціальні іспити щодо отримання посвідчення водія він не складав та усвідомлюючи, що право на керування даним транспортним засобом у встановленому законом порядку не набув, а також будучи обізнаним, що наявне у нього посвідчення водія є підробленим, бажаючи набути певних суб`єктивних прав, діючи з прямим умислом та спеціальною метою використання підробленого документа, надав на виконання законної вимоги для перевірки інспектору СРПП ВП №3 ВРУП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_5 посвідчення водія з серійним номером НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_3 від 26.10.2024, видане ТСЦ 4641, на категорію «В», тим самим використав завідомо підроблений документ.

Відповідно до висновку судової технічної експертизи документів, бланк посвідчення водія з серійним номером НОМЕР_1 , яке видане на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , видане 26.10.2024 ТСЦ 4641, не відповідає встановленим зразкам аналогічних бланків посвідчень водія, що перебувають в офіційному обігу на території України.

У бланку посвідчення водія з серійним номером НОМЕР_1 , яке заповнено на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , видане 26.10.2024 ТСЦ 4641, штрихи фонових зображень (захисної сітки, мікротексту), бланкового тексту, штрихи серії, номеру та вихідних даних підприємства-виробника, нанесено способом термосублімаційного друку.

Відповідно до ч. 2 ст. 381 КПК України суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта.

Від прокурора надійшло клопотання, в якому він просить розглянути кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України у спрощеному порядку без проведення судового розгляду у судовому засіданні, враховуючи те, що ОСОБА_3 беззаперечно визнає свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згоден із розглядом обвинувального акта за його відсутності, відповідно до ч. 1 ст. 302, ст.ст. 381-382 КПК України.

Обвинувачений ОСОБА_3 , який був представлений захисником ОСОБА_6 , надав письмову заяву, в якій зазначає, що свою винуватість у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, беззаперечно визнає в повному обсязі, вважає, що досудовим розслідуванням обставини вчинення кримінального правопорушення встановлені в повному обсязі. Також, у вказаній заяві зазначив, що йому роз`яснено та зрозуміло зміст встановлених досудовим розслідуванням обставин, а також про його обізнаність у тому, що у разі надання згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному порядку він буде позбавлений права оскаржувати вирок в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Крім того, в заяві ОСОБА_3 вказав, що його згода на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні без його участі є добровільною.

Враховуючи викладене, те, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, заяву ОСОБА_3 , в якій він зазначає, що не оспорює встановлені під час досудового розслідування обставини і згоден на розгляд обвинувального акта у спрощеному порядку без його участі, відсутність сумнівів в добровільності такої позиції обвинуваченого, з урахуванням заяви та клопотання інших учасників судового провадження, суд дійшов висновку, що обвинувальний акт має бути розглянутий в порядку, визначеному статтями 381-382 КПК України.

Наведене положення відповідає практиці Європейського суду з прав людини, і не може автоматично вважатись порушенням п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

При цьому, у відповідності до ч. 4 ст. 107 КПК України в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

У відповідності до ч. 2 ст. 382 КПК України у вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Як вже судом зазначено вище, із заяви ОСОБА_3 випливає, що останній не заперечує фактичних обставин і визнає винуватість у вчиненні інкримінованого йому діяння.

Крім того, стороною обвинувачення до обвинувального акта подано матеріали кримінального провадження, у яких на підтвердження винуватості ОСОБА_3 наявні й інші докази, які досліджені судом, а саме:

- витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000012 від 29.01.2025 за правовою кваліфікацією за ч. 4 ст. 358 КК України, відповідно до якого 29.01.2025 до ЧЧ ВП №3 ВРУП ГУНП у Вінницькій області надійшло повідомлення, що екіпажем «Жарт-301» під час нагляду задорожнім рухом в с-щі Березина, на стаціонарному блок посту, А/Д «М-21», за порушення ПДР зупинено транспортний засіб марки «BMW-3181», д.н.з. НОМЕР_2 , під керванням водія ОСОБА_3 , який під час перевірки документів, надав посвідчення водія серії НОМЕР_1 , що видане ТСЦ 4641 від 26.10.2024, з ознаками підробки;

- протокол огляду місця події від 29.01.2025 із фототаблицею, відповідно до якого було оглянуто узбіччя автомобільної дороги «М-21», сполученням «Виступович Могилів-Подільський» в с-щі Березине Вінницького району Вінницької області, вул. Барське шосе, на стаціонарному блок посту, зафіксовано розташування транспортного засобу марки «BMW-3181», д.н.з. НОМЕР_2 , водія даного транспортного засобу ОСОБА_3 , який на вимогу працівника патрульної поліції пред`явив посвідчення водія серії НОМЕР_1 , видане ТСЦ 461 від 26.10.2024. Зазначене посвідчення водія було вилучено;

- постанова від 29.01.2025, відповідно до якої посвідчення водія серії НОМЕР_1 видане ТСЦ 4641 від 26.10.2024 на ім`я ОСОБА_3 визнано речовим доказом у кримінальному провадженні;

- ухвала слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 31.01.2025(справа №127/3486/25), якою накладено арешт на посвідчення водія серії НОМЕР_1 видане ТСЦ 4641 від 26.10.2024 на ім`я ОСОБА_3 ;

- висновок експерта №СЕ-19/102-25/2526-ДД від 31.01.2025, відповідно до якого бланк посвідчення водія з серійним номером НОМЕР_1 , яке заповнене на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , видане 26.10.2024 ТСЦ 4641, не відповідає встановленим зразкам аналогічних бланків посвідчень водія, що перебувають в офіційному обігу на території України. У бланку посвідчення водія з серійним номером НОМЕР_1 , яке заповнене на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , видане 26.10.2024 ТСЦ 4641, штрихи фонових зображень (захисної сітки, мікротексту) бланкового тексту, штрихи серії, номеру бланку та вихідних даних підприємства-виробника нанесено способом термосублімаційного друку. У бланку посвідчення водія з серійним номером НОМЕР_1 , яке заповнено на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , видане 26.10.2024 ТСЦ 4641, ознак внесення змін (підчистки, додруковування, травління, змивання) не виявлено;

- лист ТСЦ 0541 згідно до якого в Єдиному державному реєстрі МВС інформація щодо видачі посвідчення водія серії НОМЕР_1 відсутня; гр. ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , посвідчення водія не отримував;

- протоколи допиту свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_8 від 30.01.2025, відповідно до яких свідки повідомили, що 29.01.2025 вони були залучені в якості понятих під час проведення огляду місця події, в ході якого у ОСОБА_3 було виявлено та вилучено посвідчення водія серії НОМЕР_1 від 26.10.2024, виданого на його ім`я, з ознаками підробки;

- протокол допиту свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_5 від 06.02.2025, відповідно до якого свідки повідомили, що 29.01.2025 ними, під час патрулювання в складі екіпажу «Жарт-301», біля 09-30 год. під час несення служби на стаціонарному блок посту по вул. Барське шосе в с-щі Березине Вінницького району Вінницької області, було зупинено автомобіль марки «BMW-3181», д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_3 , яким на вимогу працівників поліції було пред`явлено посвідчення водія серії НОМЕР_1 від 26.10.2024, видане на його ім`я, з ознаками підробки. Окрім того, ОСОБА_3 під час спілкування повідомив, що вказане посвідчення водія він в жовтні 2024 року придбав у невідомої особи за кошти в сумі 5000 грн.;

- повідомлення про підозру від 06.02.2025, відповідно до якого ОСОБА_3 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України використання завідомо підробленого документа;

- протокол допиту підозрюваного від 07.02.2025, відповідно до якого ОСОБА_3 розповів про обставини вчинення ним кримінального правопорушення. Зокрема, що в жовтні 2024 року у нього виникла необхідність у придбані посвідчення водія з відкритою категорією «В», для подальшого його використання. З цією метою він почав переглядати в мережі Інтренет оголошення, щоб знайти осіб, які б могли за винагороду виготовити посвідчення водія. Цього ж місяця в соціальній мережі «Facebook» він знайшов оголошення, в якому пропонувалося придбати посвідчення водія за 5000 грн. Після чого він зателефонував за вказаним в оголошенні номером телефону та домовився з невідомою особою про умови купівлі-продажу посвідчення водія. За цими умовами він мав надати невідомій особі копію свого паспорта громадянина України, РНОКПП, фотокартку із своїм зображенням та в подальшому при отриманні на пошті посвідчення водія розрахуватися. А невідома особа мала виготовити посвідчення водія на його ім`я на протязі кількох тижнів. Цього ж місяця йому на телефон надійшло повідомлення про те, що у відділення №1 «Нової пошти», що в с-щі Браїлів Жмеринського району Вінницької області, вул. Монастирська, 11-А, на нього чекає пошта. Прийшовши до відділення «Нова пошта» за вказаною адресою, він отримав пакунок, в якому знаходився документ, а саме посвідчення водія серії НОМЕР_3 від 26.10.2024 виданого ТСЦ 4641 із відкритою категорією «В», на ім`я ОСОБА_3 , за що він сплатив 5000 грн.. В подальшому, 29.01.2025 біля 09-30 год. він рухався за кермом автомобіля «BMW-3181», д.н.з. НОМЕР_2 , по автодорозі «Виступовичі Могилів-Подільський» в с-щі Березина Вінницького району Вінницької області, вул. Барське шосе, та біля стаціонарного блок посту його було запинено працівниками поліції. На прохання працівників поліції він для перевірки пред`явив посвідчення водія серії НОМЕР_1 на його ім`я. При цьому, він знав, що наявне у нього посвідчення водія є підробленим. Під час перевірки документів, працівники поліції виявили, що надане ним для перевірки посвідчення водія містить ознаки підробки та викликали слідчо-оперативну групу, якою було вилучено вказане посвідчення водія. Також зазначив, що він неофіційно працює на одному із підприємств в м. Вінниці та, відповідно, має певний дохід. У зв`язку із цим просив призначити йому покарання у виді штрафу. Окрім того, зазначив, що вину у вчиненому кримінальному правопорушенні визнає повністю.

Таким чином, суд, вивчивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали досудового розслідування, вважає, доведеною винуватість ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, а саме використання завідомо підробленого документа.

Частиною 1 ст. 50 КК України визначено, що покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого.

Відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 відповідно до ст. 65 КК України суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

До обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , відповідно до ст. 66 КК України, суд відносить щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Щодо особи обвинуваченого ОСОБА_3 , судом встановлено наступне.

Обвинувачений ОСОБА_3 на час вчинення кримінального правопорушення був повнолітнім; раніше не судимий; на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває; за місцем реєстрації та проживання характеризується задовільно, скарг відносно ОСОБА_3 . Браїлівського старостинського округу не надходило; не одружений; є інвалідом першої групи.

При призначенні покарання суд, відповідно до вимог ст. ст. 50, 65-67 Кримінального кодексу України щодо загальних засад призначення покарання, враховує ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_3 кримінального правопорушення, яке, згідно ст. 12 КК України, є кримінальним проступком, характер вчиненого кримінального проступку, та особу обвинуваченого, а саме те, що обвинувачений щиро розкаявся у вчиненому, обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого, поведінку обвинуваченого до та після вчинення кримінального правопорушення.

Суд зазначає, що згідно положень частини 2 статті 50 Кримінального кодексу України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Частинами 1 та 2 статті 65 Кримінального кодексу України, зокрема встановлено, що суд при призначенні покарання повинен врахувати ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинений злочин призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

Дискреційні повноваження суду визнаються і Європейським судом з прав людини (зокрема справа «Довженко проти України»), який в своїх рішеннях зазначає лише про необхідність визначення законності, обсягу, способів і меж застосування свободи оцінювання представниками судових органів, виходячи із відповідності таких повноважень суду принципу верховенства права. Це забезпечується, зокрема відповідним обґрунтуванням обраного рішення в процесуальному документі суду тощо.

Таким чином, суд використовує повноваження, надані йому державою, обирати між альтернативами при призначенні покарання, кожна з яких є законною, застосовує принцип індивідуалізації покарання - конкретизація виду і розміру міри державного примусу, який суд призначає особі, що вчинила злочин, залежно від особливостей цього злочину і його суб`єкта, та вважає, що обране покарання є достатнім для того, щоб засуджений довів своє виправлення.

З урахуванням наведеного, суд, керуючись принципами гуманності, необхідності і достатності покарання для виправлення обвинуваченого, вважає за можливе призначити обвинуваченому ОСОБА_3 покарання, що буде необхідним та достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень у виді штрафу, в межах санкції інкримінуємої частини статті КК України.

Визначене покарання, на думку суду, є необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_3 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, виходячи із принципу індивідуалізації покарання та дискреційних повноважень суду.

На підставі ст. 124 КПК України слід стягнути з обвинуваченого ОСОБА_3 на користь держави документально підтверджені процесуальні витрати в сумі 1989,75 грн. за проведення експертизи №СЕ-19/102-25/2526-ДД від 31.01.2025.

Речовий доказ посвідчення водія серії НОМЕР_4 , яке долучено до матеріалів кримінального провадження, згідно вимог ст. 100 КПК України, слід залишити при матеріалах кримінального провадження.

Заходи забезпечення кримінального провадження, застосовані ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 31.01.2025 - скасувати.

Цивільний позов не заявлявся.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався.

Відповідно до ст. 65 КК України, керуючись ст.ст. 100, 124, 368, 370, 371, 373, 374, 381, 381 КПК України, суд

у х в а л и в:

Визнати винуватим ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі п`ятидесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 не обирався.

Скасувати заходи забезпечення кримінального провадження застосовані ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 31.01.2025 про накладення арешту на тимчасово вилучене майно, а саме посвідчення водія серії НОМЕР_1 , яке видане 26.10.2025 ТСЦ 4641.

Речовий доказ - посвідчення водія серії НОМЕР_1 , яке видане 26.10.2025 ТСЦ 4641 на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яке долучено до матеріалів кримінального провадження залишити при матеріалах кримінального провадження.

Стягнути із ОСОБА_3 на користь держави витрати за проведення судової технічної експертизи документів №СЕ-19/102-25/2526-ДД від 31.01.2025 в сумі 1989 (одна тисяча дев`ятсот вісімдесят дев`ять) гривень 75 копійок.

У відповідності до частини 1 статті 394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок може бути оскаржений шляхом подання суду апеляційної скарги до Вінницького апеляційного суду через Вінницький районний суд Вінницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку за результатами розгляду обвинувального акту щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надсилається учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_1