Справа № 521/5991/25
Номер провадження:1-кс/521/1537/25

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
17 квітня 2025 року м. Одеса
18.03.2025 надійшов рапорт від оперуповноваженого ОВ ДУ «ОСІ» капітана внутрішньої служби про те, що в ході обшуку в шкарпетці на правій нозі було виявлено згорток зеленого кольору з речовиною білого кольору невідомого походження. На що ОСОБА_5 повідомив, що придбав у ув`язненого на прізвисько « ОСОБА_6 », який утримується в камерному приміщенні №116. При перевірці даної події, встановлено, що ув`язнений на прізвисько « ОСОБА_6 » є ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який може бути причетний до збуту наркотичних засобів.
Крім того, встановлено, що 18.03.2025 під час позапланового обшуку, здійсненого оперуповноваженими ДУ «ОСІ», у ОСОБА_5 вилучено мобільний термінал марки «Samsung», блакитного кольору, ІМЕІ встановити не вдалось.
18.03.2025 ОСОБА_5 . надав письмове пояснення, у якому зазначив, що останній місяць ув`язнений до ДУ «ОСІ». Перебуваючи у державній установі йому стало відомо, що інший ув`язнений на прізвисько « ОСОБА_6 » займається збутом наркотичних засобів, а саме «метадону». Декілька днів ОСОБА_5 намагався замовити наркотичний засіб, але останній не мав можливості йому продати. 18.03.2025 ОСОБА_5 замовив в ув`язненого на прізвисько « ОСОБА_6 » даний засіб для власного вживання, масою 0,25 г. У зв`язку з чим, ОСОБА_5 попросив свого знайомого, який перебуває за межами ДУ «ОСІ», переказати грошові кошти у розмірі 500 гривень за допомогою терміналу на банківську картку, надану ув`язненим на прізвисько « ОСОБА_6 ». Після чого, ОСОБА_5 отримав замовлений згорток з речовиною. Далі, при перевірці оперуповноваженими його камерного приміщення, у шкарпетці, одягненій на його праву ногу виявлено зазначений згорток.
11.04.2025 на підставі запиту дізнавача від 07.04.2025 № 60.1/СД-876 було отримано від працівників ДУ «ОСІ» мобільний термінал марки «Samsung» блакитного кольору, ІМЕІ1 не встановлено який попередньо ними вилучений у ОСОБА_5
11.04.2025 при огляді мобільного терміналу було встановлено марку «Samsung» модель «Galaxy А30», блакитного кольору, ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 , у якому міститься сім-карта оператора «Київстар» НОМЕР_3 . При перевірці наявної у ньому інформації, встановлено додаток «Telegram» у якому виявлено листування з абонентом під назвою «1к» з приводу замовлення у останнього наркотичного засобу.
Постановою слідчого від 11.04.2025 року вилучене майно визнано речовим доказом у кримінальному провадженні.
Підставою для накладення арешту на майно, відповідно до ч.2 ст.170 КПК України є збереження речових доказів.
Враховуючи викладене, вбачається необхідність у накладенні арешту на майно, а саме: мобільний телефон марки «Samsung» моделі «Galaxy А30», блакитного кольору, ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 , сім-карту оператора «Київстар» НОМЕР_3 , які є предметом скоєння кримінального проступку, з позбавленням права відчуження, розпорядження та користування вказаним майном.
Дізнавач ОСОБА_3 надала до суду заяву, відповідно до змісту якої просила здійснити розгляд клопотання за її відсутності, зазначивши, що власника майна повідомлено про розгляд клопотання про арешт майна. Крім того, зазначила, що у клопотанні про арешт помилково вказано дату «07.04.2025» та вихідний номер «№60.1/СД-876» направленого запиту, на підставі якого витребувано мобільний телефон (термінал) ОСОБА_5 , у зв`язку з чим, правильну дату та вихідний номер слід вважати «26.03.2025 №60.1/СД-776». 11.04.2025 працівники ДУ «ОСІ», виконуючи запит від 26.03.2025 за №60.1/СД - 776, передали дізнавачу термінал мобільного зв`язку марки «Samsung», блакитного кольору, ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 , з сім-картою НОМЕР_3 , який попередньо був вилучений ними у ув`язненого ОСОБА_5 , з 18.03.2025 та до 11.04.2025 перебував в ДУ «ОСІ» на зберіганні.
Власник майна ОСОБА_5 надав до суду заяву, відповідно до змісту якої просив розгляд клопотання здійснити за його відсутності, клопотання підтримав, щодо задоволення клопотання слідчого не заперечував.
Дослідивши матеріали справи, суть клопотання, суд приходить до висновку, що клопотання слідчого підлягає задоволенню.
Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Відповідно до п. п. 1, 3 ч. 2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; є предметом кримінального правопорушення.
Відповідно до ч.5 ст.102 КВК України засуджені, їхні речі і одяг, а також приміщення та територія колоній підлягають обшуку і огляду. Особистий обшук проводиться особами однієї статі із засудженими. Порядок проведення обшуків і оглядів визначається нормативно-правовими актами Міністерства юстиції України.
Згідно з вимогами п.1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів. За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п.1 ч.2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.
Відповідно до ч.1 ст 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу).
На підставі викладеного та враховуючи, що дізнавач своєчасно звернувся до слідчого судді із клопотанням про арешт тимчасово вилученого майна під час обшуку, який проведено відповідно до вимог ч.5 ст.102 КВК України, та не застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна може у подальшому перешкодити кримінальному провадженню, у зв`язку з чим, слідчий суддя, враховуючи можливість використання його як доказу у даному кримінальному провадженні, наслідки арешту майна, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення клопотання дізнавача.
Відповідно до п.4 ч.5 ст.173 КПК України у разі задоволення клопотання слідчий суддя постановляє ухвалу, в якій зазначає заборону, обмеження розпоряджатися або користуватися майном у разі їх передбачення та вказівку на таке майно. Отже, наведеною вимогою законодавства передбачено зазначення в ухвалі слідчого судді лише заборони та обмеження щодо розпорядження або користування майном, тому слідчий суддя із врахуванням вимог клопотання дізнавача про арешт майна із забороною користування, розпорядження та відчуження, приходить до висновку про зазначення в ухвалі слідчого судді заборони користування та розпорядження майном.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 170-173 КПК України, слідчий суддя-
П О С Т А Н О В И В :
Клопотання дізнавача задовольнити.
Накласти арешт на майно, яке 18.03.2025 було вилучено працівниками ДУ «ОСІ» в ув`язненого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в ході особистого обшуку, а саме:
- мобільний телефон марки «Samsung» моделі «Galaxy А30», блакитного кольору, ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 , сім-карту оператора «Київстар» НОМЕР_3
Заборонити розпоряджатись та користуватись зазначеним майном до прийняття рішення по кримінальному провадженню.
Виконання ухвали про арешт майна негайно доручити слідчому та прокурору.
Ухвала слідчого судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Апеляційна скарга, на ухвалу слідчого судді, може бути подана, безпосередньо до суду апеляційної інстанції, протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1