ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
1-кс/646/2987/2024 Доповідач - ОСОБА_2
Апеляційне провадження № 11-сс/818/59/25
Категорія: у порядку КПК України
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 січня 2025 року Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

головуючого - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря - ОСОБА_5 ,

заявника - ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду в м. Харкові апеляційну скаргу ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Червонозаводського районного суду м. Харкова від 05 грудня 2024 року про відмову у задоволенні скарги ОСОБА_6 на постанову слідчого від 29 червня 2017 року про закриття кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0000485 від 26 травня 2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статі 367 КК України,

в с т а н о в и в:

Ухвалою слідчого судді Червонозаводського районного суду м. Харкова від 05.12.2024 у задоволенні скарги ОСОБА_6 на поставу від 29.06.2017 про закриття кримінального провадження № 0000485 - відмовлено.

Не погодившись з вказаною ухвалою, ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову ухвалу, якою скасувати постанову старшого слідчого Другого СВ СУ прокуратури Харківської області - ОСОБА_7 від 29 червня 2017 року про закриття кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0000485 від 26 травня 2017 року.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги ОСОБА_6 посилається на неповноту судового розгляду та невідповідність ухвали слідчого судді фактичним обставинам кримінального провадження.

Зазначає, що звертаючись зі скаргою до слідчого судді, він зазначав, що у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000485 від 26 травня 2017 року слідчим не допитано його та інших перелічених у заяві про злочин осіб. Також під час досудового розслідування не було належним чином перевірено всіх його доводів, викладених в заяві від 31.03.2017.

Звертає увагу, що слідчий суддя належним чином не дослідив матеріали кримінального провадження.

Посилається на невідповідність оскаржуваної постанови слідчого про закриття кримінального провадження, вимогам статті 110 КПК України, яку вважає незаконною та необґрунтованою.

У постанові слідчим не зазначено на підставі яких саме проведених слідчих та процесуальних дій або наявних доказів у справі, він дійшов висновку про необхідність закриття кримінального провадження на підставі пункту 2 частини 1 статті 284 КПК України.

ОСОБА_6 вважає, що досудове розслідування кримінального провадження внесеного до ЄРДР за № 0000485 від 26 травня 2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статі 367 КК України, проведено не в повному обсязі, не було вчинено всіх необхідних та достатніх заходів щодо всебічного, повного і неупередженого дослідження кримінального провадження, не виконано усі можливі слідчі та розшукові дії, не проаналізовано зібрані матеріали, не надано належної правової оцінки зібраним доказам, як наслідок прийнято незаконне процесуальне рішення про закриття кримінального провадження.

Повідомлені належним чином про час та місце розгляду апеляційної скарги, прокурор не прибув, подав заяву про розгляд апеляційної скарги ОСОБА_6 за відсутністю прокурора та зазначив, що підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

Відповідно до вимог частини 4 статті 405 КПК України дані обставини не є перешкодою для апеляційного розгляду.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення ОСОБА_6 , який апеляційну скаргу підтримав та просив її задовольнити, дослідивши матеріали судового та кримінального провадження, перевіривши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до наступного висновку.

Відмовляючи в задоволенні скарги ОСОБА_6 про скасування постанови старшого слідчого Другого СВ СУ прокуратури Харківської області - ОСОБА_7 від 29 червня 2017 року про закриття кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0000485 від 26 травня 2017 року, слідчий суддя погодився з висновком та підставами закриття кримінального провадження, з огляду на те, що в ході досудового слідства слідчим на виконання частини 2 статті 9 КПК України при закритті кримінального провадження повно і неупереджено досліджені всі обставини кримінального провадження, проведені всі необхідні першочергові дії, наданий аналіз тих обставин, на які посилається заявник, надано їм належну правову оцінку.

З таким висновком слідчого судді, суд апеляційної інстанції не погоджується, з огляду на таке.

Статтею 55 Конституції України гарантовано кожному право на оскарження до суду будь-яких рішень, дій чи бездіяльності органів влади, посадових і службових осіб.

Відповідно до частини 1 статті 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Відповідно до положень частини 2 статті 9 КПК України під час кримінального провадження слідчий зобов`язаний всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законного та неупередженого рішення.

Закриття кримінального провадження є формою закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження, а тому прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин кримінального провадження, безпосереднього дослідження та оцінки слідчим доказів, які стосується цього провадження у сукупності.

Крім того, постанова слідчого про закриття кримінального провадження згідно з положеннями статті 110 КПК України має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам справи.

Під слідчою (розшуковою) дією, відповідно до вимог, зазначених в статті 223 КПК України, слід розуміти передбачений Кримінальним процесуальним кодексом захід, який застосовується компетентними особами для збирання, дослідження, оцінки та використання доказів під час конкретного кримінального провадження. Вони мають пізнавальний і водночас процесуальний характер та розшукову спрямованість, сутність якої полягає у намаганні процесуальної особи розшукати й належним чином зафіксувати у відповідних процесуальних джерелах фактичні дані, що мають значення для кримінального провадження.

Не менш важливою метою слідчих (розшукових) дій є перевірка раніше отриманих у кримінальному провадженні доказів або інших встановлених фактів.

Дізнання чи досудове розслідування в усякому разі визнаються однобічними і неповними, в разі, якщо не були допитані певні особи, не були витребувані і досліджені документи, речові та інші докази для підтвердження чи спростування обставин, які мають істотне значення для правильного вирішення справи або, якщо необхідність дослідження тієї чи іншої обставини випливає з нових даних, встановлених при розгляді справи в суді .

При цьому слід врахувати, що доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому КПК порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню (частина перша статті 84 КПК).

Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів (частина друга статті 84 КПК).

Чинним КПК України встановлений процесуальний порядок, форма та певна послідовність дій при прийнятті кримінальних процесуальних рішень і здійснення кримінальних процесуальних дій.

Законодавцем у статті 91 КПК України викладено перелік обставин, що відносяться до предмета доказування у кримінальному провадженні, як сукупності фактів і обставин об`єктивної дійсності, що мають матеріально-правове, цивільно-правове, кримінальне процесуальне значення та є необхідними і достатніми фактичними обставинами для вирішення кримінального провадження по суті.

Аналіз змісту зазначеної статті вказує на те, що в ній йдеться про обставини, які вказують на наявність або відсутність у досліджуваному діянні складу злочину, що впливають на визначення міри покарання чи звільнення від кримінальної відповідальності або є підставами для закриття кримінального провадження.

Після виконання вимог статті 91 КПК України щодо встановлення обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, досудове розслідування визнається закінченим, тобто, якщо немає необхідності у проведенні ще будь-яких слідчих (розшукових) дій або негласних слідчих (розшукових) дій, спрямованих на збирання, перевірку та оцінку доказів, коли жодна з версій, які виникли, не залишилась неперевіреною.

Разом з тим, суд апеляційної інстанції враховує, що слідчий, відповідно вимог частини 5 статті 40 КПК України, здійснюючи свої повноваження, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється, а положення глави 19 КПК України, визначають форму та регламентують порядок проведення досудового слідства і не встановлюють переліку процесуальних та слідчих дій, які обов`язково належить здійснити під час досудового розслідування для його закінчення, але, вони повинні бути достатніми для прийняття вмотивованого рішення, яке буде відповідати вимогам статей 110, 284 КПК України.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що 31.03.2017, ОСОБА_6 подав заяву про триваюче кримінальне правопорушення за участю правоохоронних органів.

На підставі ухвали слідчого судді Червонозаводського районного суду м. Харкова від 23.05.2017 внесені до ЄРДР за № 0000485 від 26 травня 2017 року відомості за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статі 367 КК України.

Під час проведення вказаного досудового розслідування, слідчим було проведено: 07.06.2017 допит свідка ОСОБА_8 та 29.06.2017 опитано, в порядку частини 11 статті 232 КПК України ОСОБА_9 , у якості свідка.

Закриваючи кримінальне провадження, слідчий виходив з того, що під час досудового розслідування кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0000485 від 26.05.2017 не доведено, що діями ОСОБА_10 та ОСОБА_9 завдано істотної шкоди інтересам ОСОБА_6 , державним чи громадським інтересам, або інтересам окремих юридичних осіб, у зв`язку з чим відсутній склад кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 367 КК України.

Постановою слідчого старшого слідчого Другого СВ СУ прокуратури Харківської області - ОСОБА_7 від 29 червня 2017 року кримінальне провадження № 0000485, внесене до ЄРДР 26.05.2017 за частиною 1 статті 367 КК України - закрито на підставі пункту 2 частини 1 статті 284 КПК України, у зв`язку з відсутністю в діях колишнього прокурора Холодногірського відділу Харківської місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_10 та слідчої СВ Холодногірського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_9 складу кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 367 КК України.

Як убачається зі змісту зазначеної постанови про закриття кримінального провадження, слідчий хоча і прийшов до висновку про закриття кримінального провадження, однак у постанові не наведено обґрунтування відсутності складу кримінального правопорушення, з відповідним аналізом усіх елементів складу злочину та мотивацією з посиланням на докази, зібраними в ході досудового розслідування, а саме не надано оцінки обставинам викладеним у заяві ОСОБА_6 про вчинення злочину від 31.03.2017, та не проведено допиту ОСОБА_6 та інших свідків на яких вказував заявник у заяві про вчинення злочину.

Відсутність в постанові про закриття кримінального провадження належної мотивації висновків про необхідність закриття кримінального провадження призводить до того, що учасник кримінального провадження позбавляється можливості обґрунтувати свою позицію під час оскарження вказаної постанови до суду, а суд перевірити належним чином правильність таких висновків та наявність підстав для закриття кримінального провадження.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції зазначає, що з матеріалів кримінального провадження, наданих на огляд апеляційному суду вбачається, що слідчий формально підійшов до проведення досудового розслідування по даному кримінальному провадженню, обмежився допитом лише ОСОБА_10 , ОСОБА_9 , та прийняв рішення, яке належним чином не мотивував та не навів достатніх підстав для його прийняття.

Суд апеляційної інстанції не може погодитись з обґрунтованістю висновків слідчого про наявність підстав для закриття даного кримінального провадження, оскільки, слідчим не вжито всіх передбачених законом заходів для всебічного, повного і об`єктивного дослідження обставин зазначених в заяві ОСОБА_6 від 31.03.2017, внаслідок чого, прийняв передчасне рішення щодо закриття кримінального провадження.

Зазначені обставини є підставами задоволення скарги ОСОБА_6 в частині скасування постанови слідчого від 29.06.2017 про закриття кримінального провадження.

Вимога скарги ОСОБА_6 щодо підтвердження його статусу - потерпілого у кримінальному провадженні, внесеного до ЄРДР за № 0000485 від 26.05.2017 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статі 367 КК України, та зобов`язання слідчого надати для ознайомлення матеріали вказаного кримінального провадження, задоволенню не підлягає, з огляду на таке.

Відповідно до вимог частини 5 статті 55 КПК України права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого.

КПК України передбачає запобіжник для уникнення безпідставного набуття статусу потерпілого при надходженні зазначених вище заяв.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за № 0000485 від 26.05.2017, ОСОБА_6 має статус заявника та має процесуальні права визначені частиною 2 статті 60 КПК України.

Питання щодо залучення його до провадження як потерпілого, не вирішувалося.

В той же час порядок ознайомлення з матеріалами досудового розслідування до його завершення врегульовано положеннями статті 221 КПК України та їх надання на ознайомлення, є виключною компетенцією слідчого, дізнавача, прокурора.

У зв`язку із наведеним, апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а ухвала слідчого судді скасуванню з постановленням нової ухвали про скасування постанови слідчого та направленням матеріалів кримінального провадження прокурору відповідно до частини 2 статті 36 КПК України, для організації подальшого досудового розслідування.

Керуючись статтями 303, 304, 404, 405, 407, 409, 418, 419, 422, КПК України,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 - задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Червонозаводського районного суду м. Харкова від 05 грудня 2024 року - скасувати і постановити нову ухвалу.

Скаргу ОСОБА_6 - задовольнити частково.

Постанову старшого слідчого Другого СВ СУ прокуратури Харківської області - ОСОБА_7 від 29 червня 2017 року про закриття кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0000485 від 26 травня 2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статі 367 КК України - скасувати.

Кримінальне провадження внесене до ЄРДР за № 0000485 від 26 травня 2017 року повернути прокурору для організації досудового розслідування.

Ухвала суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги оскарженню в касаційному порядку не підлягає відповідно до частини 4 статті 424 КПК України.

Головуючий -

Судді: