В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 березня 2025 року селище Магдалинівка

Магдалинівський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у спрощеному провадженні обвинувальний акт по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 28.02.2025 за № 0000005 за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Котовка Магдалинівського району Дніпропетровської області, громадянина України, з середньо - спеціальною освітою, не одруженого, не має на утриманні неповнолітніх дітей, військовослужбовця військової служби за мобілізацією, в посаді розвідника номера обслуги 3 розвідувального відділення розвідувального взводу 1 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 , старшого солдата, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого,

у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч. 4 ст. 358, ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Органом досудового розслідування встановлені фактичні обставини вчинення ОСОБА_3 кримінальних проступків, передбачених ч. 4 ст. 358, ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358 КК України, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 № 209 від 25.07.2024 ОСОБА_3 зараховано до списків особового складу 3 розвідувального відділення розвідувального взводу 1 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 .

В кінці січня 2024 року, точний час та дата під час досудового розслідування не встановлені, ОСОБА_3 , маючи у користуванні автомобіль ВАЗ 21099, д.н. НОМЕР_2 , права керувати вказаним транспортним засобом на законних підставах ОСОБА_3 не мав.

Згідно з вимогами постанови КМУ № 340 від 08.05.1993 «Про затвердження положення про порядок видачі посвідчення водія та допуск громадян до керування транспортним засобом», а саме п. 16, згідно якого посвідчення водія на право керування транспортним засобом однієї з категорій видається особі, яка пройшла медичний огляд у порядку, встановленому МОЗ, а також підготовку або перепідготовку відповідно до встановлених планів і програм та склала теоретичний і практичний іспит в сервісному центрі МВС.

Оскільки ОСОБА_3 не мав наміру офіційно проходити медичний огляд у порядку, встановленому МОЗ, а також підготовку або перепідготовку відповідно до встановлених планів і програм та складати теоретичний і практичний іспит в сервісному центрі МВС, у нього виник умисел на придбання підробленого посвідчення водія, яке видається установою, що має право видавати такий документ.

Так, в кінці січня 2024 року, точний час та дата під час досудового розслідування не встановлені, ОСОБА_3 , реалізуючи свій протиправний умисел, направлений на пособництво у підробці офіційного документа, а саме посвідчення водія на право керування транспортним засобом однієї із категорій, яке видається особі, яка пройшла медичний огляд у порядку, встановленому МОЗ, а також підготовку або перепідготовку відповідно до встановлених планів і програм та склала теоретичний і практичний іспит в сервісному центрі МВС, яка б мала неправдиві відомості про проходження обов`язкового медичного огляду у порядку, встановленому МОЗ, а також підготовку або перепідготовку відповідно до встановлених планів і програм та склала теоретичний і практичний іспит в сервісному центрі МВС, через соціальну мережу «Telegram» надіслав невідомій особі свої особисті анкетні дані, а саме: копію паспорту, витяг про місце проживання, фотознімок та домовився про подальше отримання посвідчення водія.

З цією метою ОСОБА_3 , перебуваючи за місцем мешкання по АДРЕСА_1 , використовуючи месенджер «Telegram», в порушення вимог постанови КМУ № 340 від 08.05.1993 «Про затвердження положення про порядок видачі посвідчення водія та допуск громадян до керування транспортним засобом», а саме: п. 16, згідно якого посвідчення водія на право керування транспортним засобом однієї з категорій видається особі, яка пройшла медичний огляд у порядку, встановленому МОЗ, а також підготовку або перепідготовку відповідно до встановлених планів і програм та склала теоретичний і практичний іспит в сервісному центрі МВС, до кінця лютого 2024 року, точний час та дата під час досудового розслідування не встановлені, придбав підроблене посвідчення водія серії НОМЕР_3 на своє ім`я у відділенні «Нової пошти» в с. Котовка Самарівського району Дніпропетровської області. Згідно з інформацією, що відображена у вказаному посвідченні водія на право керування транспортними засобами, які відносяться до категорій «А», «В», «С», посвідчення видано 24.02.2024 установою ТСЦ 1242 на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та містить його фотозображення. За вказану послугу у виготовлені підробленого посвідчення водія ОСОБА_3 сплатив невідомій особі 7000 грн, які надіслав грошовим переказом.

Дії ОСОБА_3 кваліфіковані за ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358 КК України, як пособництво в підробленні офіційного документа, який видається установою, яка має право видавати такий документ, і який надає права, з метою використання їх підроблювачем.

Крім того, 03 березня 2025 року близько 12 годині 08 хвилин ОСОБА_3 , керуючи транспортним засобом ВАЗ 21099, д.н. НОМЕР_2 , рухаючись по вул. Миру с. Новопетрівка Самарівського району Дніпропетровської області, був зупинений інспектором СРПП відділення поліції № 1 Самарівського РВП ГУНП в Дніпропетровській області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_4 . Після чого працівник поліції ОСОБА_4 в порядку ст. 32 Закону України «Про Національну поліцію» та п.п. 2.1, 2.4 «Правил дорожнього руху», затверджених постановою КМУ від 10.10.2001 № 1306, запропонував ОСОБА_3 пред`явити документи, що посвідчують його особу та право керування транспортним засобом.

Приблизно о 12 годині 10 хвилин 03 березня 2025 року ОСОБА_3 , перебуваючи у вказаний час та місці, на законні вимоги інспектора СРПП відділення поліції № 1 Самарівського РВП ГУНП в Дніпропетровській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 про пред`явлення документів, з метою введення в оману працівників поліції щодо наявності у нього права керування транспортним засобом, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, достовірно знаючи, що вказаний офіційний документ є підробленим, що у встановленому порядку він навчання не проходив та теоретичних і практичних іспитів на отримання водійського посвідчення не здавав та посвідчення на право керування транспортними засобами у ТСЦ 1242 не отримував, пред`явив працівникам поліції підроблене посвідчення водія серії НОМЕР_3 на право керування транспортними засобами, які відносяться до категорій «А», «В», «С» на своє ім`я, чим здійснив використання завідомо підробленого документа.

Дії ОСОБА_3 кваліфіковані за ч. 4 ст. 358 КК України, як використання завідомо підробленого документа.

Обвинувальний акт відносно ОСОБА_3 надійшов до суду з клопотанням прокурора про його розгляд у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

До обвинувального акту з клопотанням про його розгляд у спрощеному провадженні прокурором додані:

- письмова заява ОСОБА_3 , складена в присутності захисника - адвоката ОСОБА_5 , щодо беззаперечного визнання своєї винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження та згоди з розглядом обвинувального акту у спрощеному провадженні;

- матеріали досудового розслідування, у тому числі документи, які засвідчують беззаперечне визнання підозрюваним своєї винуватості.

Вивчивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали, суд вважає, що клопотання прокурора про розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні відповідає вимогам ст. 302 КПК України.

Частинами 2, 3 ст. 381 КПК України визначено, що суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта. Спрощене провадження щодо кримінальних проступків здійснюється згідно із загальними правилами судового провадження, передбаченими цим Кодексом, з урахуванням положень цього параграфа.

Відповідно до частин 2, 3 ст. 382 КПК України вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному КПК України, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Суд має право призначити розгляд у судовому засіданні обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку та викликати для участі в ньому учасників кримінального провадження, якщо визнає це за необхідне.

Зі змісту заяви обвинуваченого ОСОБА_3 , яка була складена в присутності захисника - адвоката ОСОБА_5 вбачається, що останній беззаперечно визнає свою винуватість у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч. 4 ст. 358 КК України, тобто використання завідомо підробленого документа, та ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358 КК України, тобто пособництво в підробленні офіційного документа, який видається установою, яка має право видавати такий документ, і який надає права, з метою використання їх підроблювачем, погоджується із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлений з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з ч. 2 ст. 302 КПК України та надав свою згоду на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні.

Враховуючи викладене, а також те, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінальних проступків, заяву ОСОБА_3 , в якій він зазначає, що не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта у спрощеному порядку, відсутність сумнівів в добровільності такої позиції обвинуваченого, суд дійшов висновку, що обвинувальний акт має бути розглянутий в порядку, визначеному статтями 381-382 КПК України.

При цьому, у відповідності до частини 4 ст. 107 КПК України в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Суд, вивчивши обвинувальний акт та матеріали кримінального провадження, вважає доведеним, що ОСОБА_3 вчинив кримінальні проступки, передбачені ч. 4 ст. 358 КК України, а саме використання завідомо підробленого документа, ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358 КК України, а саме - пособництво в підробленні офіційного документа, який видається установою, яка має право видавати такий документ, і який надає права, з метою використання їх підроблювачем.

Органом досудового розслідування встановлені обставини вчинення кримінальних проступків, які підтверджують обставини, встановлені судом.

ОСОБА_3 в поданій заяві зазначені обставини не оспорює, вважає, що органом досудового розслідування вони встановлені в повному обсязі, свою вину у вчиненні вказаних кримінальних проступків беззаперечно визнає в повному обсязі, його позиція є добровільною та не є наслідком будь-якого примусу.

Суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, дійшов висновку, що під час розгляду обвинувального акту доведена вина у скоєнні ОСОБА_3 кримінальних проступків, дії обвинуваченого вірно кваліфіковані за ч. 4 ст. 358 КК України, як використання завідомо підробленого документа та за ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358 КК України, як пособництво в підробленні офіційного документа, який видається установою, яка має право видавати такий документ, і який надає права, з метою використання їх підроблювачем.

Вирішуючи питання про призначення покарання, суд керуючись загальними засадами призначення покарання закріпленими в ст. 65 КК України через які реалізовано принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, спрямованих на досягнення мети покарання, пов`язаної з виправленням засудженого, а також запобігання вчиненню ним та іншими особами нових кримінальних правопорушень (ст. 50 КК України).

При призначенні покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Обвинувачений ОСОБА_3 вчинив кримінальні правопорушення, які відповідно до ст. 12 КК України є кримінальними проступками, не судимий, не одружений, на утриманні неповнолітніх дітей не має, є військовослужбовцем військової служби за мобілізацією, в посаді розвідника номера обслуги 3 розвідувального відділення розвідувального взводу 1 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 , старший солдат, на обліку у лікаря психіатра і нарколога не перебуває, має задовільну характеристику з місця проживання та з місця служби.

Як обставини, передбачені ст. 66 КК України, що пом`якшують покарання, суд враховує щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, передбачених ст. 67 КК України, які обтяжують покарання, судом не встановлено.

Враховуючи обставини вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують покарання та відсутність обставин, що обтяжують покарання, суд вважає, що для виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, йому необхідно призначити покарання у виді штрафу в дохід держави.

Згідно ч. 1 ст. 53 КК України - штраф це грошове стягнення, що накладається судом у випадках і розмірі, встановлених цим Кодексом, з урахуванням положень частини другої цієї статті.

Відповідно до ч. 2 ст. 53 КК України розмір штрафу визначається судом з урахуванням майнового стану винного в межах від тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян до п`ятдесяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, якщо статтями цього Кодексу не передбачено вищого розміру штрафу.

З урахуванням вчинення ОСОБА_3 кількох кримінальних правопорушень, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому покарання із застосуванням ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, призначивши покарання за кожне кримінальне правопорушення окремо та визначити остаточне покарання шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим.

Призначення покарання в такому необхідному та достатньому розмірі, на думку суду, разом з метою кари одночасно об`єктивно забезпечить досягнення виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.

Відповідно до ст. 91 ч. 1 п. 3 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що в ході досудового розслідування з метою встановлення обставин кримінального правопорушення призначалась та проводилась судово технічна експертиза документа № СЕ-19/104-25/8668-ДД від 06.03.2025 року вартістю 2 785 гривень 65 копійок.

Таким чином, відповідно до ч. 2 ст. 122 КПК України слід стягнути з ОСОБА_3 на відшкодування процесуальних витрат за проведення експертизи, залученими стороною обвинувачення експертами спеціалізованих державних установ, у розмірі 2 785 гривень 65 коп. на користь держави.

Питання про речові докази підлягають вирішенню в порядку, встановленому ст. 100 КПК України.

Речові докази: диск із відеозаписом проведення огляду, посвідчення водія серії НОМЕР_3 на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , диск із відеозаписом із нагрудного відеореєстратора № 798217 інспектора СРПП ВП № 1 Самарівського РВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 , які зберігаються в матеріалах кримінального провадження № 0000005, - залишити в матеріалах кримінального провадження.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого у даному кримінальному провадженні не обирався.

Керуючись ст. ст. 368-371, 373-374, 376, 381-382 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінальних проступків та призначити йому покарання:

-за ч. 4 ст. 358 КК України - у виді штрафу в розмірі 30 (тридцяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 510 (п`ятсот десять) грн.;

-за ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358 у виді штрафу в розмірі 100 (ста) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 1 700 (одна тисяча сімсот) грн.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим остаточно визначити покарання у вигляді 100 (ста) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 1 700 (одна тисяча сімсот) грн.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на користь держави судові витрати за проведення судово технічної експертизи № СЕ-19/104-25/8668-ДД від 06.03.2025 у розмірі 2 785 гривень 65 копійок (дві тисячі сімсот вісімдесят п`ять гривень 65 копійок).

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.

Запобіжний захід не обирався.

Речові докази: диск із відеозаписом проведення огляду, посвідчення водія серії НОМЕР_3 на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , диск із відеозаписом із нагрудного відеореєстратора № 798217 інспектора СРПП ВП № 1 Самарівського РВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 , які зберігаються в матеріалах кримінального провадження № 0000005, - залишити в матеріалах кримінального провадження.

На вирок суду може бути подана апеляція до Дніпровського апеляційного суду через Магдалинівський районний суд Дніпропетровської області протягом 30 днів з дня його проголошення, з урахуванням особливостей, передбачених ст. 394 КПК України.

Вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Копію вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1