УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.04.2025 Справа №607/4241/25 Провадження №1-кп/607/1246/2025

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі с/з ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисника - адвоката ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні, у м. Тернополі, кримінальне провадження №0002170 від 11 вересня 2024 року про обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 369-2 КК України (в редакції Закону № 3207-VI від 07.04.2011; із змінами, внесеними згідно із Законами № 221-VII від 18.04.2013, № 222-VII від 18.04.2013, № 1261-VII від 13.05.2014, № 770-VIII від 10.11.2015, № 2617-VIII від 22.11.2018, № 524-IX від 04.03.2020),-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадженні№0002170 від 11 вересня 2024 року про обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 369-2 КК України (в редакції Закону № 3207-VI від 07.04.2011; із змінами, внесеними згідно із Законами № 221-VII від 18.04.2013, № 222-VII від 18.04.2013, № 1261-VII від 13.05.2014, № 770-VIII від 10.11.2015, № 2617-VIII від 22.11.2018, № 524-IX від 04.03.2020).

Під час підготовчого судового засідання прокурор ОСОБА_3 вважає за можливе призначити судовий розгляд у даному кримінальному провадженні, оскільки обвинувальний акт відповідає вимогам КПК України та підсудний Тернопільському міськрайонному суду Тернопільської області.

Обвинувачений ОСОБА_5 та його захисник адвокат ОСОБА_4 в підготовчому судовому засіданні щодо призначення судового розгляду не заперечили.

Згідно ч. 4 ст. 110 КПК України, обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам передбаченим ст. 291 КПК України.

Аналізуючи обвинувальний акт у кримінальному провадженні№0001665, суд приходить до висновку, що він відповідає вимогам ч. 2 ст. 291 КПК України і підстав для його повернення не вбачає.

Кримінальне провадження підсудне Тернопільському міськрайонному суду Тернопільської області.

Не існує підстав для закриття провадження на підставі пунктів 4-8, 10 частини першої або частини другої статті 284 КПК України.

Судовий розгляд необхідно здійснювати у відкритому судовому засіданні.

Крім того, в підготовчому судовому засіданні захисником подано клопотання про зменшення обвинуваченому застави до п`яти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. В обґрунтування вказаного клопотання посилається на те, що обвинувачений дотримується належної процесуальної поведінки, а також в ході досудового розслідування його дії перекваліфіковано із ч.3 на ч.2 ст. 369-2 КК України, який є нетяжким злочином та за який застава, у відповідності до ч.1 ч.5 ст. 182 КПК України, визначається в розмірі від 1 до 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Обвинувачений ОСОБА_5 підтримав клопотання захисника.

Прокурор в підготовчому судовому засіданні не заперечила щодо задоволення заявленого клопотання.

Заслухавши думку учасників кримінального провадження, дослідивши додані до клопотання матеріали, суд прийшов до наступних висновків.

За змістом ст.ст.131-132 КПК України, запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду.

Так, відповідно до положень ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 182 КПК України, застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у доход держави в разі невиконання цих обов`язків. Можливість застосування застави щодо особи, стосовно якої застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, може бути визначена в ухвалі слідчого судді, суду у випадках, передбачених частинами третьою або четвертою статті 183 цього Кодексу.

Відповідно до ухвали слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 09 січня 2025 року, у кримінальному провадженні №0002170, із врахуванням ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, щодо ОСОБА_5 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 369-2 КК України, застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою із визначенням застави в розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 242 240 гривень.

04 лютого 2025 року заставодавцями внесено грошові кошти в якості застави, визначеної вказаною ухвалою слідчого судді підозрюваному ОСОБА_5 у загальному розмірі 242 240 грн. на відповідний розрахунковий рахунок ТУ ДСА України у Тернопільській області за наданими реквізитами.

Звертаючись до суду з даним клопотанням, стороною захисту не наведено жодних доказів того, що обставини, які існували на момент обрання запобіжного заходу, змінилися, наявні на той момент ризики зменшились або зникли.

Обвинувачений ОСОБА_5 дотримується умов застосованого запобіжного заходу у виді застави, що свідчить про дієвість саме такого заходу забезпечення кримінального провадження, такий запобіжний захід забезпечує належну процесуальну поведінку обвинуваченого.

Разом з тим, у відповідності до вимог ч.ч. 4, 5 ст. 182 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених ст.177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього. Розмір застави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні нетяжкого злочину, визначається від одного до двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

27 лютого 2025 року ОСОБА_5 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.369-2 КК України.

Відповідно до ч.4 ст. 12 КК України, кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 369-2 КК України, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_5 , відноситься до нетяжких злочинів.

За наведених обставин, враховуючи приписи статті 182 КПК України, обставини кримінального правопорушення, особу ОСОБА_5 , а саме - його вік, сімейний та майновий стан, позитивну характеристику, наявність на утриманні непрацездатної матері похилого віку, суд вважає за можливе зменшити розмір застави, визначеної у якості альтернативного запобіжного заходу щодо ОСОБА_5 ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 09 січня 2025 року, повернувши ОСОБА_6 внесені нею грошові кошти застави. На думку суду, застава в розмірі 5 (п`яти) прожиткових мінімуму для працездатних осіб, зможе забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого ОСОБА_5 , буде достатнім стримуючи фактором та зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, при цьому не буде завідомо непомірна для нього.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 177, 182, 315, 316, 317 КПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акта у кримінальному провадженні №0002170 від 11 вересня 2024 року про обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 369-2 КК України (в редакції Закону № 3207-VI від 07.04.2011; із змінами, внесеними згідно із Законами № 221-VII від 18.04.2013, № 222-VII від 18.04.2013, № 1261-VII від 13.05.2014, № 770-VIII від 10.11.2015, № 2617-VIII від 22.11.2018, № 524-IX від 04.03.2020), у судовому засіданні в приміщенні Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області на 09 год. 50 хв. 14 квітня 2025 року.

Судовий розгляд здійснювати у відкритому судовому засіданні.

Про час розгляду справи повідомити учасників кримінального провадження.

Зменшити визначений ОСОБА_5 , ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 09 січня 2025 року, розмір застави до 5 (п`яти) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 15 140 грн. (п`ятнадцять тисяч сто сорок гривень).

Заставу в розмірі 227 100 грн. (двісті двадцять сім тисяч сто гривень), внесену 04 лютого 2025 року заставодавцем ОСОБА_6 за ОСОБА_5 на розрахунковий рахунок ТУ Державної судової адміністрації України у Тернопільській області повернути ОСОБА_6 .

Копію ухвали вручити учасникам кримінального провадження та направити заставодавцю ОСОБА_6 , для відома.

Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення проти такої ухвали можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене частиною першою статті 392 КПК України.

Головуючий суддя ОСОБА_1