Справа № 404/1734/25
Номер провадження 1-кс/404/691/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 березня 2025 року м. Кропивницький

Слідчий суддя Кіровського районного суду міста Кіровограда ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , власника та фактичного володільця майна ОСОБА_4 , представника ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали клопотання прокурора у кримінальному провадженні - прокурора Новоукраїнської окружної прокуратури Кіровоградської області ОСОБА_3 , про арешт майна в рамках кримінального провадження №0000186 від 02.10.2024, за ч. 2 ст. 149, ч. 4 ст. 27, ч. 1 ст. 307 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Прокурор звернувся до слідчого судді з вищевказаним клопотанням, відповідно до якого просив накласти арешт на:

мобільний телефон Samsung чорного кольору imei 1: НОМЕР_1 , imei 2: НОМЕР_2 , серійний номер НОМЕР_3 , з встановленими в ньому картками мобільного оператору SIM 1: НОМЕР_4 , SIM 2: НОМЕР_5 , власником якого є ОСОБА_6 (адреса проживання: АДРЕСА_1 ), який вилучено 28.02.2025 в ході проведення обшуку квартири за адресою АДРЕСА_1 , встановивши заборону на користування та розпорядження вказаним майном.

на ноутбуки «ASUS Vivobook» з серійним номером R5NOCV00048918E, модель X1500E, ноутбук Lenovo, модель IDEAPAD 1, з серійним номером MP2H5M7D (з зарядним пристроєм), власником яких є ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 (адреса проживання: АДРЕСА_1 ), який вилучено 28.02.2025 в ході проведення обшуку квартири за адресою АДРЕСА_1 , встановивши заборону на користування та розпорядження вказаним майном.

На обґрунтування клопотання зазначено, що третім слідчим відділом (з дислокацією в м. Кропивницькому) ТУ ДБР, розташованого у м. Миколаєві, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000186 від 02.10.2024 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 149, ч. 4 ст. 27, ч. 1 ст. 307 КК України.

В ході досудового розслідування встановлено, що протягом 2023-2024 років мешканець міста Кропивницький ОСОБА_7 , діючи умисно за попередньою змовою зі своїми знайомими ОСОБА_4 , ОСОБА_8 та іншими невстановленими особами, в нежитлових приміщеннях за адресою: АДРЕСА_2 , організували та забезпечують протиправну діяльність так званого «call-центру» - структури, учасники якої за допомогою інтернет-мережі та багатоплатформового месенджеру Telegram здійснюють підшукання та підбурювання невстановлених осіб, які проживають на території Білорусії, Казахстану та РФ, до участі у злочинній діяльності зі збуту наркотичних засобів та психотропних речовин.

Крім цього, в ході досудового розслідування встановлено, що до незаконного прикриття вказаної злочинної діяльності можуть бути причетні службові особи правоохоронних органів Кіровоградської області.

Таким чином, сторона обвинувачення має достатні підстави вважати, що ОСОБА_7 , ОСОБА_4 , ОСОБА_8 та інші невстановлені особи можуть бути причетні до злочинної діяльності у вигляді підбурювання до збуту наркотичних засобів та психотропних речовин шляхом вербування громадян України з соціально вразливих категорій населення, зокрема, безробітних, переселенців із тимчасово окупованих територій України, та інших громадян, використовуючи уразливий стан потерпілих з метою їх протиправної експлуатації.

В ході проведеного 28.02.2025 на підставі ухвали слідчого судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 25.02.2025 обшуку квартири, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , власником якої є ОСОБА_9 , а фактичним володільцем є ОСОБА_4 , відшукано та вилучено наступні речі: мобільний телефон Samsung чорного кольору imei1: НОМЕР_1 , imei2: НОМЕР_2 , серійний номер НОМЕР_3 , з встановленими в ньому картками мобільного оператору SIM 1: НОМЕР_4 , SIM 2: НОМЕР_5 , власником якого є ОСОБА_6 , яка проживає разом з ОСОБА_4 ; ноутбук чорного кольору марки «ASUS Vivobook» з серійним номером R5NOCV00048918E, модель X1500E, який належить ОСОБА_4 ; ноутбук Lenovo, модель IDEAPAD 1, з серійним номером MP2H5M7D та зарядний пристрій до нього, який добровільно виданий ОСОБА_6 . Вилучені речі зберегли на собі сліди кримінального правопорушення, а також містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, були знаряддям кримінально протиправних дій, у зв`язку з чим постановою прокурора від 28.02.2025 визнані речовими доказами у кримінальному провадженні.

Оскільки вищезазначені ноутбуки вилучені за місцем проживання ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , сторона обвинувачення має достатні підстави вважати, що їх власником є саме ОСОБА_4 .

З огляду на вищевикладене, наразі виникла необхідність вжиття вичерпних і достатніх заходів з метою забезпечення збереження виявлених та вилучених 28.02.2025 в ході обшуку речових доказів, збереження яких і досягнення дієвості кримінального провадження без застосування передбаченої чинним Кримінальним процесуальним кодексом України процедури заходу забезпечення кримінального провадження у виді арешту майна є неможливим.

Прокурор вимоги клопотання підтримав, вказав на наявність підстав для його задоволення. Зазначив, що під час проведення обшуку прийнято рішення про вилучення телефону дружини ОСОБА_4 , зважаючи на те, що один із свідків вказала про її причетність до вчинення злочину. Зокрема, свідок ОСОБА_10 зазначила, що під час влаштування до офісу, її зустріла та провела з нею попередню співбесіду, дівчина на ім`я ОСОБА_11 , яка перебуває у стосунках зі старшим офісу, на ім`я ОСОБА_12 .

Щодо накладення арешту на вилучені ноутбуки, вказав, що так як ОСОБА_4 проживає за однією адресою з ОСОБА_6 , ведуть спільний побут, відтак він може безперешкодно користуватись її ноутбуком, в тому числі використовувати його у злочинній діяльності.

ОСОБА_4 та його представник - адвокат ОСОБА_5 заперечили проти задоволення клопотання. Вказали, що під час проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_4 вилучено не тільки ноутбук належний останньому, а і ноутбук та телефон його дружини, яка не має жодного відношення до даного кримінального провадження.

Вказали, що вилучена техніка не містить інформації, яка б становила інтерес для слідства.

ОСОБА_6 про час та місце розгляду клопотання повідомлена належним чином, в судове засідання не з`явилась, причини неявки не повідомила.

Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя прийшов до наступних висновків.

Встановлено, що третім слідчим відділом (з дислокацією у м. Кропивницькому) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві, проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000186 від 02.10.2024 за ч. 2 ст. 149, ч. 4 ст. 27, ч. 1 ст. 307 КК України.

Відповідно до протоколу обшуку від 28.02.2025, на підставі ухвали слідчого судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 25.02.2025, проведено обшук квартири, за адресою АДРЕСА_1 , під час якого виявлено та вилучено: мобільний телефон Samsung чорного кольору imei1: НОМЕР_1 , imei2: НОМЕР_2 , серійний номер НОМЕР_3 , з встановленими в ньому картками мобільного оператору SIM 1: НОМЕР_4 , SIM 2: НОМЕР_5 ; ноутбук чорного кольору марки «ASUS Vivobook» з серійним номером R5NOCV00048918E, модель X1500E; ноутбук Lenovo, модель IDEAPAD 1, з серійним номером MP2H5M7D та зарядний пристрій до нього.

Вказане майно постановою прокурора відділу Кіровоградської області ОСОБА_13 від 28.02.2025 визнано у кримінальному провадженні №0000186 речовими доказами.

Відповідно до протоколу допиту свідка ОСОБА_10 , остання вказала, що з жовтня 2023 року до літа 2024 року працювала на офісі та за вказівками організаторів з допомогою наданого їй ноутбука у компанії близько 10 таких саме осіб здійснювала пошук та вербування осіб на території інших країн для збуту наркотичних засобів та психотропних речовин на території цих країн. Під час влаштування до офісу, ОСОБА_10 зустріла та провела з нею співбесіду дівчина на ім`я ОСОБА_11 , яка перебуває у стосунках зі «старшим» офісу ОСОБА_14 .

Керівники офісу повідомляли їй та іншим особам, що просто так звільнитись не вийде, погрожували їй та іншим. Також її схиляли до вжиття наркотичних засобів.

Ноутбуки та комп`ютерну техніку для роботи видавали так звані «старші по офісу» - чоловіки ОСОБА_12 і ОСОБА_15 , вони безпосередньо контролювали її використання, мали паролі для входу у Telegram акаунти. Наразі офіс переїхав, за адресою: АДРЕСА_2 .

Згідно з протоколом допиту свідка ОСОБА_16 , свідок вказала, що влаштувалась до офісу, який розташований у АДРЕСА_2 за оголошенням, з нею провів співбесіду один зі старших на офісі, на ім`я ОСОБА_12 .

Свідок, за допомогою мережі Telegram акаунтів, встановлених на ноутбук, який їй та іншим працівникам видали організатори, та доступ до яких їй та іншим надає керівництво офісу, розташовує оголошення у російськомовних групах месенджеру Telegram у Білорусі, Казахстані, рф. Якщо хтось відгукується на оголошення, йому роз`яснюються особливості роботи (так звані закладки наркотичних засобів). Якщо людина погоджується, вона проходить анкетування, надсилає фото своїх документів.

Після збору усіх необхідних документів вона пересилає їх одному зі старших на офісі ОСОБА_14 чи ОСОБА_17 . На цьому її робота та робота інших рядових працівників завершується. Показником її роботи є кількість завербованих для збуту наркотичних засобів осіб за тиждень, від цього залежить її зарплата.

Так званим «босом» - керівником офісу - є особа на ім`я ОСОБА_18 , якого вона кілька разів бачила на офісі. Останній раз на початку лютого цього року, він був сильно нетверезий та поводив себе неадекватно, був зі зброєю та погрожував працівникам, одного вдарив та вигнав з роботи. Вказаний офіс також обладнаний системою відеоспостереження та охороною.

Згідно з п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Відповідно до вимог ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно до ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Майно вважається тимчасово вилученим під час обшуку, огляду відповідно до ч. 2 ст. 168 КПК України.

Як вказано вище, зазначені у клопотанні речі, щодо яких ставиться питання накладення арешту згідно до постанови прокурора від 28.02.2025, визнано речовими доказами.

Підставою накладення арешту на вказане майно є повне, всебічне дослідження усіх обставин кримінального правопорушення, для подальшого забезпечення збереження речових доказів, які могли зберегти на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ в даному кримінальному провадженні.

Відтак, ініціатором клопотання доведено, що арешт вказаних ноутбуків, на даній стадії досудового слідства необхідний з метою збереження речових доказів, а також для встановлення інших осіб причетних до вчинення кримінальних правопорушень.

Щодо заперечень адвоката та ОСОБА_4 проти накладення арешту на ноутбуки, з підстав того, що на них відсутня інформація, яка становить інтерес для слідства, слідчий суддя вважає за необхідне зазначити, що вказане можливо перевірити лише шляхом проведення відповідних експертиз.

Крім того, слідчий суддя знаходить слушними посилання прокурора, що незважаючи на належність один із вилучених ноутбуків цивільній дружині ОСОБА_4 , вказане не є перешкодою для використання його останнім, оскільки вони проживають за однією адресою, ведуть спільний побут.

Крім того, під час розслідування вказаного кримінального правопорушення, отримано протокол про проведення негласної слідчої (розшукової) дії у вигляді аудіо-, відео контролю особи ОСОБА_7 , на якому зафіксовано спілкування ОСОБА_7 з ОСОБА_8 в офісному приміщенні, за адресою: АДРЕСА_2 , а також протокол про проведення негласної слідчої (розшукової) дії у вигляді аудіо контролю особи, на якому зафіксовано спілкування ОСОБА_4 , за адресою: АДРЕСА_2 .

Зважаючи на вказані обставини, слідчий суддя вважає, що ноутбуки, могли бути знаряддям вчинених кримінальних правопорушень, зберегти на собі його сліди, та можуть бути використані, як доказ у даному провадженні. Враховуючи, що матеріалами клопотання доведено сукупність підстав та розумних підозр вважати, що у разі не накладення арешту на ноутбуки, їх можуть відчужити, знищити, приховати, змінити, слідчий суддя вважає необхідним задовольнити клопотання в цій частині.

Разом з цим, взадоволенні клопотання в частині накладення арешту на мобільний телефон Samsung чорного кольору imei 1: НОМЕР_1 , imei 2: НОМЕР_2 , серійний номер НОМЕР_3 , з встановленими в ньому картками мобільного оператору SIM 1: НОМЕР_4 , SIM 2: НОМЕР_5 , власником якого є ОСОБА_6 необхідно відмовити, зважаючи на необґрунтованість клопотання прокурора.

Прокурором не надано слідчому судді будь-яких доказів того, що вилучений телефон відповідає критеріям ст. 98 КПК України, а також не обґрунтовано підстав для його вилучення. У постанові про визнання майна речовими доказами, будь-яким чином не обґрунтовано, яким критеріям ст.98 КПК України відповідає мобільний телефон ОСОБА_6 , щодо арешту якого подане клопотання.

Доводи прокурора, з приводу того, що один із свідків, вказала на ОСОБА_6 , як на особу, що причетна до вчинення кримінального правопорушення, слідчий суддя оцінює критично, з огляду на те, що з доданих до клопотання матеріалів кримінального провадження не вбачається причетність ОСОБА_6 до вчинення злочину. Органом досудового розслідування не перевірено інформацію, отриману в ході допиту свідка ОСОБА_10 , не долучено протоколу впізнання особи за фотознімками. У відсутність вказаної інформації на даній стадії досудового розслідування, стороною обвинувачення не доведено про причетність ОСОБА_6 до вчинення злочину, як і не доведено, що вилучений у неї мобільний телефон був знаряддям вчинення злочину.

Отже, стороною обвинувачення на даний час не доведено, що потреби досудового розслідування в конкретному вищевказаному кримінальному провадженні виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи осіб, про який йдеться в клопотанні, не доведено значення мобільного телефону для встановлення обставин у вищевказаному кримінальному провадженні та можливість використання його, як доказу, а тому клопотання прокурора задоволенню в цій частині не підлягає.

Слідчий суддя вважає за необхідне роз`яснити, що відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.170-173, 376 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити частково.

Накласти арешт на майно, вилучене 28.02.2025 в ході проведення обшуку квартири АДРЕСА_3 , а саме на ноутбук «ASUS Vivobook» з серійним номером R5NOCV00048918E, модель X1500E; ноутбук Lenovo, модель IDEAPAD 1, з серійним номером MP2H5M7D (з зарядним пристроєм) із забороною користування та розпорядження ними.

В задоволенні решти вимог - відмовити.

Зобов`язати прокурора у кримінальному провадженні - прокурора Новоукраїнської окружної прокуратури Кіровоградської області ОСОБА_3 або іншого прокурора, в провадженні якого перебуває кримінальне провадження №0000186 повернути ОСОБА_6 майно, яке було вилучено 28.02.2025 в ході проведення обшуку квартири АДРЕСА_3 , а саме:

- мобільний телефон Samsung чорного кольору imei 1: НОМЕР_1 , imei 2: НОМЕР_2 , серійний номер НОМЕР_3 , з встановленими в ньому картками мобільного оператору SIM 1: НОМЕР_4 , SIM 2: НОМЕР_5 .

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням власника або володільця майна у порядку, передбаченому частиною 1 статті 174 КПК України.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя Кіровського ОСОБА_1

районного суду

м.Кіровограда