Справа № 163/531/25
Провадження № 1-кп/163/142/25
ЛЮБОМЛЬСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ВИРОК

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 квітня 2025 року Любомльський районний суд Волинської області

в складі головуючого судді Павлуся О.С.

з участю секретаря Костюк Р.М.,

прокурора Семенюка А.Я.,

обвинуваченого ОСОБА_1 ,

захисника в режимі відеоконференції Мосюка В.С.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Любомль Волинської області кримінальне провадження № 0000015 про обвинувачення

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Кам`янка Черкаської області, що проживає по АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, середньої освіти, неодруженого, непрацюючого, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.1 ст.305 КК України,

в с т а н о в и в :

Згідно з обвинувальним актом ОСОБА_1 обвинувачується в тому, що він близько 18:00 години 20 січня 2025 року, слідуючи на виїзд з України водієм автомобіля «ДАФ, номерний знак НОМЕР_1 », з причепом «Шміт», номерний знак НОМЕР_2 , через пункт пропуску "Ягодин" Волинської митниці, що в селі Старовойтове Ковельського району Волинської області, смугою руху «червоний коридор», намагався незаконно перемістити через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, способом, що утруднював виявлення психотропну речовину амфетамін, загальною масою 0,483 грама, частину з якого масою 0,4406 грама помістив до полімерного пакету і приховав в конструктивній порожнині керма, іншу частину, масою 0,0424 грама приховав під килимком у ніші панелі приладів автомобіля, однак свій намір до кінця не довів з причин, що не залежали від його волі, оскільки психотропна речовина була виявлена під час митного контролю працівником Волинської митниці та вилучена слідчим УСБУ у Волинській області в ході огляду місця події.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч.2 ст.15, ч.1 ст.305 КК України.

У суд обвинувальний акт надійшов з укладеною між обвинуваченим та прокурором угодою про визнання винуватості.

Згідно з цією угодою ОСОБА_1 повністю визнає вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення за фактичними обставинами обвинувального акту.

Покарання між сторонами узгоджене з урахуванням обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання, а також інших пом`якшуючих обставин.

В угоді сторони визнали, що обтяжуючі покарання обставини відсутні; до пом`якшуючих обставин віднесли щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення; іншими обставинами, що пом`якшують покарання визнали відсутність тяжких наслідків від вчиненого кримінального правопорушення, незначна вага психотропної речовини, а також відомості про особу обвинуваченого, який раніше несудимий, позитивно характеризується, що у своїй сукупності істотно знижує тяжкість вчиненого кримінального правопорушення і дає підстави для призначення більш м`якого виду покарання, ніж передбачено ч.2 ст.15, ч.1 ст.305 КК України, а саме у виді штрафу.

Сторонами узгоджено, що при затвердженні угоди ОСОБА_1 буде призначене покарання за ч.2 ст.15, ч.1 ст.305 КК України на підставі ч.ч.1, 2 ст.69 КК України у виді штрафу в розмірі 1765 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 30 005 гривень.

В угоді сторони підтверджують, що ознайомлені з наслідками її укладення та невиконання.

Розглядаючи питання про затвердження угоди, суд бере до уваги таке.

За інкримінованим обвинуваченням ОСОБА_1 в підготовчому судовому засіданні визнав себе винуватим повністю.

Передбачене ч.2 ст.15, ч.1 ст.305 КК України кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачений визнав себе винуватим, згідно ст.12 КК України віднесене до категорії тяжких злочинів.

Міра покарання, погоджена сторонами угоди, більш м`якого виду, ніж передбачено санкцією ч.2 ст.15, ч.1 ст.305 КК України, однак достатньо обґрунтована наявністю підстав для застосування ст.69 КК України, в тому числі, з огляду на фактичні обставини інкримінованого злочину, відсутність корисливого мотиву та тяжких наслідків, а також на особу обвинуваченого, який щиро кається у вчиненому, активно сприяв розкриттю злочину, до кримінальної відповідальності притягається вперше, позитивно характеризується за місцем проживання.

Суд переконався, що обвинувачений цілком розуміє положення ч.4 ст.474 КПК України, в тому числі, щодо права на судовий розгляд та щодо обмежень у правах, а також усвідомлює наслідки невиконання угоди відповідно до ст.476 КПК України.

Судом встановлено, що укладення угоди сторонами є добровільним. Про це заявили в судовому засіданні обвинувачений та захисник. Скарги стороною захисту під час досудового розслідування не подавались.

Таким чином, судом встановлено, що умови угоди відповідають положенням ст.472 КПК України, не суперечать іншим вимогам КПК України та КК України, зокрема, ст.ст.65, 69 КК України, а також інтересам суспільства, а кримінальне провадження свідчить про наявність підстав для визнання винуватості.

В судовому засіданні прокурор вважав за необхідне затвердити угоду, обвинувачений та його захисник проти цього не заперечили і погодились на призначення узгодженого покарання.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про наявність підстав для затвердження угоди.

Долю речових доказів слід вирішити згідно зі ст.100 КПК України.

Судові витрати на проведення експертизи згідно із ст.124 КПК України слід покласти на обвинуваченого.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого не застосований, клопотання про застосування такого заходу не заявлене, а підстави для ухвалення такого рішення з ініціативи суду не встановлені.

Керуючись ст.ст.314, 373, 374, 474, 475, ч. 15 ст. 615 КПК України, суд

у х в а л и в :

Угоду про визнання винуватості від 03 березня 2025 року у кримінальному провадженні № 0000015, укладену прокурором Волинської обласної прокуратури Семенюком Анатолієм Яковичем та обвинуваченим ОСОБА_1 , затвердити.

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.1 ст.305 КК України, і на підставі ч.ч.1, 2 ст.69 КК України призначити йому покарання у виді 1765 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 30 005 (тридцять тисяч п`ять) гривень.

Долю речових доказів та документів вирішити таким чином:

- речовини, які містять у своєму складі психотропну речовину амфетамін, масою 0,4406 грама та 0,0424 грама, 11 полімерних зіп-пакетів, що знаходяться в кімнаті зберігання речових доказів СВ УСБУ у Волинській області, - знищити, скасувавши накладений ухвалою Луцького міськрайонного суду від 27.01.2025 року арешт;

- автомобіль «DAF ТЕ 105XF», номерний знак НОМЕР_3 , з ключами запалу до нього та свідоцтво про його реєстрацію, які передано на відповідальне зберігання приватному підприємству «Вікторія транс Україна», надати цьому підприємству в повне розпорядження;

- паспорт громадянина України для виїзду за кордон № НОМЕР_4 , виданий на ім`я ОСОБА_2 , який передано на відповідальне зберігання ОСОБА_1 надати останньому в повне розпорядження;

- акт про проведення огляду (переогляду) товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу № UA205000/2025/000018, контрольний талон для проходження по «червоному коридору» серії «ВМ» № 022579, митна декларація ОСОБА_1 , що зберігаються в матеріалах кримінального провадження № 0000015, - залишити в матеріалах цього провадження.

Стягнути з ОСОБА_1 в користь держави 2387 (дві тисячі триста вісімдесят сім) гривень 70 копійок судових витрат на проведення судової експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених ст.394 КПК України, до Волинського апеляційного суду протягом 30 днів із дня його проголошення через Любомльський районний суд.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий : суддя О.С. Павлусь