УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 січня 2025 року

м. Київ

справа № 752/4838/24

провадження № 51-5329 ск 24

Колегія суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду у складі:

головуючої ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

перевірила касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 в інтересах підозрюваного ОСОБА_5 на ухвали слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 9 вересня 2024 року та Київського апеляційного суду від 24 жовтня 2024 року й

установила:

Як убачається з матеріалів за скаргою, слідчий суддя Голосіївського районного суду м. Києва 9 вересня 2024 року постановив ухвалу, якою, задовольнивши клопотання слідчого, продовжив підозрюваному ОСОБА_5 строк тримання під вартою до 7 листопада 2024 року включно без визначення розміру застави.

Таке рішення Київський апеляційний суд ухвалою від 24 жовтня 2024 року залишив без змін.

Захисник ОСОБА_4 , не погодившись із постановленими ухвалами, оскаржила їх у касаційному порядку.

Перевіривши подану скаргу захисника та копії судових рішень, колегія суддів дійшла висновку, що у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити на таких підставах.

Норми Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК) установлюють, що порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством, котре складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цього Кодексу та інших законів України (ч. 1 ст. 1 КПК).

Згідно з п. 8 ч. 2 ст. 129 Конституції України право на касаційне оскарження судового рішення забезпечується у визначених законом випадках.

Відповідно до Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Верховний Суд здійснює правосуддя як суд касаційної інстанції в порядку, встановленому процесуальним законом (п. 1 ч. 2 ст. 36). Суддя здійснює правосуддя на основі Конституції і законів України, керуючись принципом верховенства права (ст. 48). Учасники справи, яка є предметом судового розгляду, та інші особи мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення (ст. 14).

Провадження в суді касаційної інстанції здійснюється за правилами гл. 32 КПК. У цій главі міститься норма процесуального права, котра встановлює вичерпний перелік судових рішень, що належать до предмета перевірки в порядку касаційної процедури. Конкретне унормування предмета ревізії суду касаційної інстанції є втіленням принципу юридичної визначеності.

За правилами ч. 4 ст. 424 КПК ухвала слідчого судді після її перегляду в апеляційному порядку, а також ухвала суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги на таку ухвалу оскарженню в касаційному порядку не підлягають.

Отже, виходячи з нормативного регулювання, оскаржені захисником рішення не належать до предмета перевірки суду касаційної інстанції.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 428 КПК суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

Тому колегія суддів вважає, що необхідно відмовити у відкритті провадження за касаційною скаргою захисника ОСОБА_4 .

Наведена позиція відповідає усталеній практиці Верховного Суду (наприклад, ухвали від 4 вересня, 9 та 12 жовтня, 21 грудня 2023 року, 5 та 12 лютого, 13 червня 2024 року, справи № 991/5499/22,№ 161/12840/23, № 761/31731/23,№ 331/1037/22,№ 991/6415/23, № 991/9532/23,№ 757/43290/23).

Керуючись ч. 2 ст. 428 КПК, колегія суддів

постановила:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою захисника ОСОБА_4 на ухвали слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 9 вересня 2024 року та Київського апеляційного суду від 24 жовтня 2024 року стосовно підозрюваного ОСОБА_5 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3