Справа № 298/2219/24
Номер провадження 1-кс/298/10/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 січня 2025 року с-ще Великий Березний

Слідчий суддя Великоберезнянського районного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянуши у відкритому судовому засіданні клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Великоберезнянського районного суду Закарпатської області від 27 грудня 2024 року в рамках кримінального провадження №000252 від 24 грудня 2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

До Великоберезнянського районного суду Закарпатської області поштовим відправленням надійшло клопотання ОСОБА_3 , про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Великоберезнянського районного суду Закарпатської області від 27 грудня 2024 року в рамках кримінального провадження №000252 від 24 грудня 2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

Клопотання обґрунтовується тим, що слідчим відділенням відділення поліції №2 Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області проводиться досудове розслідування кримінального провадження за №0000252 від 24.12.2024, в якому ОСОБА_3 допитано в якості свідка, по матеріалах кримінального провадження за ознаками кримінального провадження, передбаченого ч.3 ст.332 КК України, за фактом незаконного переправлення осіб через державний кордон України.

Вказує, що під час проведення огляду місця події було вилучено мобільний телефон марки «Iphone 11», з сім-картою НОМЕР_1 та мобільний телефон «Nomi» з сім-картою НОМЕР_2 , які вилучено в ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Посилається, що з матеріалів кримінального провадження не вбачається, що відносно майна свідка, на яке накладено арешт, існує сукупність підстав чи підозр, що майно може бути знищене або спотворене якимось чином.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 100, 174 КПК України, вказуючи на те, що в ході проведення досудового розслідування вказаного кримінального провадження було проведено необхідні слідчі дії щодо вилученого майна, яке належить свідку ОСОБА_3 , просить скасувати арешт майна накладений ухвалою слідчого судді Великоберезнянського районного суду Закарпатської області в частині накладення арешту на речі та предмети, які були вилучені в ході огляду місця події 23.12.2024 в с. Забрідь навпроти магазину «АВС», Ужгородського району, а саме щодо мобільного телефону марки «Iphone 11» з сім-картою НОМЕР_1 , мобільного телефону марки «Nomi» з сім-картою НОМЕР_2 , які вилучено в ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , та які належать свідку ОСОБА_3 .

Особа, яка звернулась з клопотанням про скасування арешту майна ОСОБА_3 , будучи повідомленим належним чином та своєчасно про час і місце проведення судового засідання, на розгляд клопотання повторно не з`явився.

Начальник Великоберезнянського відділу Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_4 на розгляд клопотання не з`явився, подав заяву, в якій просить розгляд клопотання про скасування арешту проводити без його участі. У задоволенні клопотання просить відмовити, оскільки таке необґрунтоване належним чином, зазначене майно є речовим доказом, слідство продовжується. З вказаним майном можливо будуть проводитися слідчі дії.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов наступних висновків.

Відповідно до ч.1 ст.131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

У випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу. Речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення (ст. 98 КПК України).

Нормами абзацу 2 ч. 1 ст. 174 КПК України передбачено, що арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування за клопотанням іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Із аналізу наведеної норми вбачається, що прийняття рішення про скасування арешту майна за клопотанням вищенаведених осіб можливе за таких умов: вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба; вони доведуть, що арешт накладено необґрунтовано.

У клопотанні ОСОБА_3 посилається на те, що з матеріалів кримінального провадження не вбачається, що відносно майна свідка, на яке накладено арешт існує сукупність підстав чи підозр, що майно може бути знищене або спотворене, якимось чином.

У ході судового розгляду встановлено, що ухвалою слідчого судді Великоберезнянського районного суду Закарпатської області від 27 грудня 2024 року в кримінальному провадженні №0000252 від 24 грудня 2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, накладено арешт на майно, яке було вилучено під час огляду місця події, проведеного 23 грудня 2024 року, навпроти магазину «АВС» по вул. Возз`єднання, 48, в с. Забрідь Ужгородського району Закарпатської області.

Накладаючи арешт на зазначене в ухвалі майно, слідчий суддя прийшов до висновку, що таке майно, відповідно до положень ст.170 КПК України відповідало критеріям, зазначеним у ст.98 КПК України, а тому для забезпечення завдання кримінального провадження, а саме збереження речових доказів, були наявні підстави для накладення арешту. Підставою для арешту вказаного майна стало забезпечення збереження його як речового доказу та позбавлення права на відчуження, розпорядження та користування вказаним майном.

Як вбачається з поданої прокурором заяви, досудове розслідування кримінального провадження за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, в рамках якого накладався арешт на майно триває.

Доводи заявника про те, що відсутні підстави для подальшого арешту належного йому майна, не є підставою для скасування арешту майна, оскільки у відповідності до положень ч.3 ст. 170 КПК України арешт, з метою збереження речових доказів, накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

Вилучене у заявника майно відповідає вимогам статті 98 КПК України, оскільки містить відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження. Відтак існує необхідність запобігти можливості його пошкодження, псування чи знищення, тобто забезпечити виконання завдань вказаного заходу забезпечення кримінального провадження.

При цьому, слідчий суддя наголошує, що будь-яких доказів на підтвердження належності вилучених телефонів саме ОСОБА_3 ним не надано.

З огляду на викладене, зважаючи що органом досудового розслідування здійснюється кримінальне провадження за ч. 3 ст.332 КК України, а також те, що в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження належності вказаного майна саме заявнику ОСОБА_3 , те, що вказане майно є речовим доказом у кримінальному проваджені та може бути використане як доказ, потреба в арешті майна, на переконання слідчого судді, не відпала.

Крім цього, ОСОБА_3 , не було надано жодного належного та допустимого доказу на підтвердження того, що потреба в дії заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна на даний час відпала. В той же час прокурор ствердив про те, що відповідні слідчі дії тривають.

Відтак на момент розгляду клопотання слідчі дії в даному провадженні тривають, що виправдовує обраний захід забезпечення. Скасування арешту майна може призвести до знищення, пошкодження або приховування майна, що на момент незавершених слідчих дій може вплинути на повноту досудового слідства, зашкодити подальшому проведенню досудового розслідування у кримінальному провадженні за ч.3 ст.332 КК України, відтак на даному етапі досудового розслідування не сприятиме досягненню дієвості цього провадження.

За таких обставин, слідчий суддя приходить до висновку, що на момент розгляду клопотання не відпала потреба у накладеному арешті, на даному етапі досудового розслідування такий захід забезпечує мету і завдання кримінального провадження.

Отже, ОСОБА_3 не доведено, що арешт на майно був накладений необґрунтовано, а також не доведено, що в подальшому арешті відпала потреба.

Враховуючи відсутність підстав, визначених ст.174 КПК України для скасування арешту, мету накладеного арешту та виходячи з тієї обставини, що досудове розслідування у кримінальному провадженні за ч.3 ст.332 КК України на даний час триває, а також беручи до уваги, що в кримінальному провадженні належить провести відповідні слідчі дії, в тому числі з вилученим у ОСОБА_3 майном, слідчий суддя вважає, що потреба у застосуванні заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна наразі не відпала, відтак клопотання про скасування арешту не підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст. 131, 132, 170, 174, 309 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Великоберезнянського районного суду Закарпатської області від 27 грудня 2024 року в рамках кримінального провадження №000252 від 24 грудня 2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України відмовити.

Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1