ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/817/8/25 Доповідач - ОСОБА_2
Категорія - запобіжний захід
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 січня 2025 р. Колегія суддів Тернопільського апеляційного суду в складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю

секретаря ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

підозрюваного ОСОБА_7

захисника ОСОБА_8

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Тернополі в режимі відеоконференції матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 18 грудня 2024 року,

встановила:

Цією ухвалою відмовлено в задоволенні клопотання сторони захисту про застосування запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання та частково задоволено клопотання слідчого і застосовано до підозрюваного

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Микулинці, Теребовлянського району Тернопільської області, громадянина України, із середньою освітою, не одруженого, не працюючого, проживаючого в АДРЕСА_1 , без місця реєстрації, раніше судимого,

запобіжний захід у виді тримання під вартою, взявши останнього під варту із зали суду на строк до 23 год. 59 хв. 09 лютого 2025 року.

Одночасно визначено підозрюваному розмір застави - 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 60560 гривень та у разі внесення застави покладено на підозрюваного обов`язки, передбачені п.п.1,2,3,8 ч.5 ст.194 КПК України.

Як вбачається з матеріалів провадження, СВ Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному проваджені №0002250 від 22.09.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Відповідно до повідомлення про підозру, досудовим розслідуванням встановлено, що Верховною Радою України 24.02.2022 року прийнято Закон України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні»» №2102-IX, яким затверджено Указ Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 року «Про введення воєнного стану в Україні», відповідно до якого в Україні введено воєнний стан з 05 години 30 хвилин 24.02.2022 року, який неодноразово було продовжено, зокрема продовжено з 05 годин 30 хвилин 12.08.2024 року.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 21.09.2024 року в період часу з 08:00 год. по 09:00 год. у ОСОБА_7 , який перебував у приміщенні кафе «Джерело», що знаходиться за адресою: вул. Майдан Привокзальний, 2, м. Тернопіль виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна в умовах воєнного стану.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_7 , в умовах воєнного стану, 21.09.2024 року в період часу з 08:00 год. по 09:00 год., перебуваючи у приміщенні кафе «Джерело», що знаходиться за адресою: вул. Майдан Привокзальний, 2, м. Тернопіль, переконавшись, що за ним ніхто не спостерігає та його дії не будуть помічені сторонніми особами, діючи повторно, з прямим умислом і корисливим мотивом, з метою незаконного збагачення, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків та усвідомлюючи суспільно - небезпечний характер своїх дій, таємно, шляхом вільного доступу викрав синтетичний пакет, в якому перебували два мобільних телефони торговельної марки «Oppo» Reno7 Cosmic Black 8/128 GB, IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 , вартістю 6841,43 грн., торговельної марки «Oppo» A17k Navy Blue 3/64 GB, IMEI1: НОМЕР_3 , IMEI2: НОМЕР_4 , вартістю 2728,43 грн., два портативних зарядних пристрої (Power Bank) торговельної марки «kLgo» моделі KP-55 5+ ємністю 5000 mAh, вартістю 169,67 грн., торговельної марки «Kraft» моделі KPB-1120L ємністю 20000 mAh, вартістю 503,03 грн., які належить ОСОБА_9 , після чого із викраденим майном покинув місце вчинення злочину, а майном розпорядився на власний розсуд, чим спричинив матеріальну шкоду потерпілому на загальну суму 10242,56 грн.

13 грудня 2024 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, а саме таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану.

16 грудня 2024 року ОСОБА_7 повідомлено пор зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, а саме таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно в умовах воєнного стану.

В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 просить змінити ухвалу Тернопільського міськрайонного суду від 18 грудня 2024 року та обрати підозрюваному ОСОБА_7 більш м`який запобіжний захід та не пов`язаний з триманням під вартою.

Вважає, що даний запобіжний захід обрано помилково, без врахування всіх обставин справи, є необґрунтованим і таким, що не відповідає вимогам КПК України.

Апелянт посилається на те, що в сукупності усі наведені обставини свідчать про те, що ОСОБА_7 умисного не вчиняв злочину, передбаченого ч. 4 ст.185 КК України, а був втягнутий шахрайським способом заволодіння чужим майном.

Вказує, що судом не взято до уваги обставини, які свідчать про те, що ОСОБА_7 з моменту вчинення останнього кримінального правопорушення, яке мало місце в червні 2022 року жодного разу після цього не притягувався до кримінальної відповідальності, а відтак став на шлях виправлення.

Зазначає, що ОСОБА_7 завжди з`являвся на виклики правоохоронних органів та особисто з`явився до суду після вручення йому клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Наголошує на тому, що не надано оцінки доказам, що ОСОБА_7 жодним чином не контактував з потерпілим.

Зазначає, що відсутні докази, що він заволодів майном потерпілого після того, як вийшов з приміщення кафе, а збував викрадені мобільні телефони ОСОБА_10 при допомозі ОСОБА_11 та без присутності ОСОБА_7 , а гроші за продані телефони отримав ОСОБА_10 , а не ОСОБА_7 ..

Вказує, що ОСОБА_7 не заперечує факту, що він виніс пакет потерпілого, однак вказує, що зробив це на прохання чоловіка ромської національності, оскільки вважав, що це його пакет.

Звертає увагу на те, що ОСОБА_7 працює, хоч неофіційно, має постійне місце проживання без реєстрації у свого знайомого, якому допомагає по роботі - ОСОБА_12 і який не заперечує, щоб він і надалі в нього проживав в АДРЕСА_2 .

Окрім цього, апелянт просить поновити строк на апеляційне оскарження, оскільки ухвалу захисник отримала 27.12.2024 року.

Заслухавши суддю-доповідача, в судових дебатах підозрюваного ОСОБА_7 , його захисника ОСОБА_8 , які підтримали подану апеляційну скаргу, просять її задовольнити, думку прокурора, яка заперечила апеляційну скаргу, вважає ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою, просить її залишити без змін, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 КПК України і на які вказує слідчий, прокурор, недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Висновки слідчого судді про обґрунтованість пред`явленої ОСОБА_7 підозри колегія суддів вважає вірними, оскільки вони підтверджуються доданими до клопотання органу досудового слідства та оголошеними в судовому засіданні доказами.

Задовольняючи зазначене клопотання слідчого, слідчий суддя належним чином вмотивував своє рішення про обрання щодо підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою, обґрунтував наявність ризиків, визначених в ст.177 КПК України, а саме - можливість переховуватись від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинений злочин, незаконно впливати на свідків та потерпілого у кримінальному провадженні, продовжувати вчинення кримінального правопорушення.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України, який відповідно до ст.12 КК України відносяться до категорії тяжкого злочину та за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років, є умисним і корисливим злочином.

Слідчий суддя також врахував характер вчиненого кримінального правопорушення, у якому підозрюється ОСОБА_7 , особу підозрюваного, який має місце проживання, без реєстрації, не працюючий, не одружений, раніше неодноразово судимий та інкриміноване останньому кримінальне правопорушення вчинене під час перебування останнього на іспитовому строку, взяв до уваги тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, наявність по справі реальних ознак справжнього суспільного інтересу, враховуючи наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, колегія суддів вважає, що висновок суду про неможливість застосувати до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу - є вірним.

Окрім того, слідчий суддя, у відповідності до вимог ч.3 ст.183 КПК України, врахувавши обставини правопорушення, матеріальний стан підозрюваного, те, що він обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, правомірно визначив йому альтернативний запобіжний захід у виді застави, що в межах, передбачених п.2 ч.5 ст.182 КПК України, який достатньою мірою, у разі внесення застави, гарантуватиме виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

За таких обставин, доводи апеляційної скарги про незаконність ухвали слідчого судді є необґрунтованими, оскільки слідчий суддя при розгляді клопотання дослідив всі обставини, з якими закон пов`язує можливість обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Щодо посилання захисника на необґрунтованість підозри, то відповідно до практики Європейського суду з прав людини вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

При цьому, слід зауважити, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінальних правопорушень.

За таких обставин, перевіркою матеріалів провадження встановлено, що ухвала слідчого судді відповідає вимогам ст.ст.177, 178, 183 КПК України, є обґрунтованою, а тому підстав для задоволення апеляційної скарги захисника немає.

Оскільки сторона захисту копію ухвали отримала поза межами апеляційного оскарження, слід поновити строк на апеляційне оскарження, визнавши причини пропуску поважними.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.176, 177, 178, 183, 194, 405, 407, 422, 424 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Поновити строк на апеляційне оскарження.

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 18 грудня 2024 року щодо підозрюваного ОСОБА_7 - без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді