19.03.2025
Справа № 331/1304/24
Провадження № 1-кп/331/235/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2025 року Жовтневий районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого - судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Запоріжжі кримінальне провадження № №0000129 від 30.01.2024 з обвинувальним актом щодо

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, українця, громадянина України, який має повну загальну середню освіту, не одруженого, на утриманні малолітніх та неповнолітніх дітей не має, офіційно не працевлаштованого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого,

- 05 грудня 2019 року Шевченківським районним судом м. Запоріжжя за ч.3 ст.185 КК України до покарання у вигляді 3 років позбавлення волі, від відбування покарання звільнений з випробувальним строком 1 рік, звільнений від поадльшого відбування покарання на підставі ували Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 27.02.2025;

- 12 грудня 2022 року Жовтневим районним судом м. Запоріжжя за ч.2 ст.15 ч.1 ст.185 КК України до покарання у вигляді 80 годин громадських робіт;

- 24 квітня 2023 року Шевченківським районним судом м. Запоріжжя за ч.2 ст. 389 КК України до покарання у виді арешту строком 1 (один місяць). На підставі ч. 1 ст. 71 КК України остаточно призначено покарання у виді арешту строком на 1 місяць 10 днів,

- 10 серпня 2023 року Жовтневим районним судом м. Запоріжжя за ч.4 ст.185 КК України, на підставі ч.4 ст.70 КК України до покарання у вигляді 5 років позбавлення волі, від відбування покарання звільнений з випробувальним строком 2 роки. Ухвалою Запорізького апеляційного суду від 26 серпня 2024 року вирок від 10 серпня 2023 року скасовано, а кримінальне провадження закрито на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КК України,

- 02 жовтня 2024 року Шевченківським районним судом м. Запоріжжя за ч.1 ст.309 КК України до покарання у вигляді пробаційного нагляду строком на 1 рік;

- 05 грудня 2024 року Шевченківським районним судом м. Запоріжжя за ч.1 ст.309 КК України до покарання у вигляді обмеження волі на строк 1 рік, на підставі ст.71 КК України визначено покарання у виді обмеження волі на строк один рік два місяці,

обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України,

за участі:

прокурора ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3

УСТАНОВИВ:

У провадженні Жовтневого районного суду м. Запоріжжя знаходиться кримінальне провадження щодо ОСОБА_3 обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України.

1. Формулювання обвинувачення у кримінальному провадженні

29 січня 2024 о 12 годині 14 хвилин, ОСОБА_3 , знаходячись в приміщенні магазину «Єва», розташованого за адресою: м. Запоріжжя, вул. Базарна, 9-А, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, в умовах воєнного стану, введеного указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, скориставшись тим, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу з торгової полиці зазначеного магазину, таємно викрав майно, яке належить ТОВ «РУШ», сховавши до карману своєї куртки, а саме:

- чоловічу туалетну воду Dolce&Gabbana The One, об`ємом 50 мл, сканкод 32, в кількості 1 штуки, вартістю 1449 гривень 00 копійок, без урахування ПДВ.

Після чого, ОСОБА_3 пройшов касову зону та не сплативши за вказаний товар, залишив місце скоєння кримінального правопорушення, викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим своїми діями спричинив матеріальну шкоду ТОВ «РУШ» на суму 1449 гривень 00 копійок.

2. Кваліфікація дій обвинуваченого за законом України про кримінальну відповідальність

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 кваліфіковані органом досудового розслідування за ч.4 ст. 185 КК України, оскільки він вчинив умисні дії, які виразилися у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненій повторно, в умовах воєнного стану.

3. Позиції сторін

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 та його захисник адвокат ОСОБА_5 заявили клопотання про закриття кримінального провадження щодо ОСОБА_3 у зв`язку з втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, тобто у зв`язку з декриміналізацією закону, який встановлював відповідальність за вчинення крадіжки, розмір якої не перевищує 3028 грн.

Прокурор ОСОБА_4 не заперечував щодо закриття кримінального провадження щодо обвинуваченого на підставі Закону України «Про внесення зміни до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких посилень відповідальності за дрібне викрадення чужого майна від 18 липня 2024 року № 3886- ІХ.

4. Норми права, які підлягають застосуванню

Частина 1 ст.2 КК України передбачає, що підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад кримінального правопорушення, передбаченого цим Кодексом.

09 серпня 2024 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів про декриміналізацію крадіжок».

Так, згідно з ч.1 ст.51 КУпАП в редакції Закону № 3886-IX від 18.07.2024, чинній з 09.08.2024, встановлено адміністративну відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.

Відповідно до ч.2 ст.51 КУпАП в редакції Закону № 3886-IX від 18.07.2024, чинній з 09.08.2024, встановлено адміністративну відповідальність за дії, передбачена частиною першою цієї статті, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до п. 5 Розділу ХХ Податкового Кодексу України якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року.

Підпунктом 169.1.1 п. 169.1 ст. 169 розділу IV ПКУ передбачено, що така пільга становить 50% прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 1 січня звітного податкового року.

Відповідно до Закону України "Про Державний бюджет України на 2024 рік" прожитковий мінімум для працездатних осіб станом на 01 січня 2024 року складає 3028 грн., тобто розмір податкової соціальної пільги дорівнює 1514 грн. Тому граничний розмір вартості майна на момент вчинення правопорушення, яке може потягнути за собою кримінальну відповідальність для особи складає 3028 грн (1514*2=3028)

Згідно ч.2 ст.4 КК України, кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.

Відповідно до ч.1 ст.5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Крім того, відповідно до ч.3 ст.5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що частково пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, а частково посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, має зворотну дію у часі лише в тій частині, що пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи.

Згідно п.2 ч.3 ст.314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про закриття провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 5-8, 10 частини першої або частиною другою статті 284 цього Кодексу.

У відповідності до п.4-1 ч.1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається у разі, якщо втратив чинність закон, яким встановлювалась кримінальна протиправність діяння.

Частиною ст.285 КПК України передбачено, що особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Отже, суд приходить до висновку, що в даному випадку відбулася декриміналізація діяння шляхом внесення змін до закону про кримінальну відповідальність (зменшення розміру вартості майна, за викрадення якого настає кримінальна відповідальність).

Згідно абзацу 4 частини 7 ст.284 КПК України ухвала про закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 4-1 частини першої або пунктом 1-2 частини другої цієї статті, постановляється судом з урахуванням особливостей, визначених ст.479-2 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.479-2 КПК України суд здійснює судове провадження щодо діяння, кримінальна протиправність якого була встановлена законом, що втратив чинність, у загальному порядку, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Згідно ч. 3 ст. 479-2 КПК, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, втратив чинність закон, яким встановлювалась кримінальна протиправність діяння, суд зупиняє судовий розгляд і запитує згоду обвинуваченого на закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 4-1 частини першої статті 284 цього Кодексу.

5. Оцінка та мотиви суду

Внесені законодавцем зміни про кримінальну відповідальність призвели до часткової декриміналізації діяння, і дія Закону «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18 липня 2024 року № 3886-IX, який набрав чинності 09.08.2024 року має зворотну дію у часі, оскільки скасовує кримінальну відповідальність у разі заподіяння злочином меншої шкоди, ніж встановлено нормою закону.

Оскільки згідно обвинувального акту сума викраденого ОСОБА_6 майна становить 1449 грн, що є меншим двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян ( 3028 грн), то вказані дії ОСОБА_6 не тягнуть за собою кримінальну відповідальність.

За таких обставин, враховуючи імперативність вимог ч.3 ст.479-2 КПК України та позицію обвинуваченого ОСОБА_6 , який надав згоду на закриття кримінального провадження щодо нього з підстави, передбаченої п.4-1 ч.1ст.284 КПК України, кримінальне провадження щодо ОСОБА_6 за ч.4 ст.185 КК України підлягає закриттю на підставі п.4-1 ч.1ст.284 КПК України у зв`язку із втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

6. Інші рішення, щодо питань, які вирішуються Судом при постановленні ухвали.

Вирішуючи цивільний позов представника потерпілого ТОВ «РУШ» ОСОБА_7 про стягнення з ОСОБА_6 спричиненої матеріальної шкоди, суд виходить з наступного.

Згідно п.7 ч.1 ст.368 КПК України ухвалюючи вирок, суд повинен вирішити такі питання: чи підлягає задоволенню пред`явлений цивільний позов і, якщо так, на чию користь, в якому розмірі та в якому порядку.

Відповідно до ч.3 ст.129 КПК України у разі виправдання обвинуваченого за відсутності в його діях складу кримінального правопорушення або його непричетності до вчинення кримінального правопорушення, а також у випадках, передбачених частиною першою статті 326 цього Кодексу, суд залишає позов без розгляду.

Враховуючи викладене, приймаючи до уваги, що судом прийнято рішення про закриття кримінального провадження на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України, суд приходить до висновку про необхідність залишення цивільного позову представника потерпілого ТОВ «РУШ» ОСОБА_7 до обвинуваченого ОСОБА_6 про відшкодування матеріальної шкоди без розгляду.

Долю речових доказів суд вирішує в порядку, передбаченому ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись Законом України від 18 липня 2024 року № 3886-IX «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», ст.5 КК України, п.4-1 ч.1 ст.284, ч.2 ст.284, ст.ст.285-288, 372,376, 479-2 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Клопотання обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника адвоката ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України задовольнити.

Кримінальне провадження №0000129 від 30.01.2024 щодо ОСОБА_3 обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України закрити на підставі п. 4-1 ч.1 ст.284 КПК України у зв`язку з втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність такого діяння.

Цивільний позов представника потерпілого ТОВ «РУШ» ОСОБА_7 до обвинуваченого ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної шкоди залишити без розгляду.

Речові докази:

-чоловічу туалетну воду Dolce&Gabbana The One, об`ємом 50 мл, сканкод 32, в кількості 1 штуки - повернути потерпілому ТОВ РУШ"

- ДВД-диск-зберігати у матеріалах кримінального провадження суду.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги .

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до Запорізького апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Запоріжжя протягом семи днів з дня оголошення ухвали. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1