Справа№ 953/2287/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" березня 2025 р. м.Харків

Київський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Харкові у порядку спрощеного провадження за відсутності учасників судового провадження кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000054 від 29.01.2025 за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки сел. Катеринівка Лозівського району Харківської області, з середньою спеціальною освітою, незаміжньої, офіційно не працевлаштованої, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 та мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судима,

у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України,

У С Т А Н О В И В:

28 січня 2025 року, більш точний час не встановлений, ОСОБА_3 перебувала вдома за адресою: АДРЕСА_2 , де у неї виник умисел, спрямований на незаконне придбання та зберігання особливо небезпечної психотропної речовини «PVP», для власного вживання без мети збуту.

Того ж дня близько 15 години 00 хвилин ОСОБА_3 зустрілася з малознайомою їй особою на ім`я ОСОБА_4 , яка надала їй прозорий полімерний пакет з фіксатором з порошкоподібною речовиною білого кольору- особливо небезпечною психотропною речовиною - «PVP», який ОСОБА_3 помістила до лівої зовнішньої кишені своєї куртки, тим самим придбала особливо небезпечну психотропну речовину «PVP», таз того часу почала зберігати її при собі для подальшого власного вживання без мети збуту.

Після чого 28 січня 2025 року близько 20 години 00 хвилин ОСОБА_3 перебувала на території блокпосту, що розташований за адресою м. Харків, вул. Вінниченка, буд. 2, де була виявлена працівниками поліції та під час огляду добровільно видала з лівої кишені своєї куртки прозорий полімерний пакет з фіксатором, всередині якого знаходилась порошкоподібна речовина білого кольору.

Згідно з висновком експерта Харківського НДЕКЦ МВС України № СЕ-19/121-25/2958-НЗПРАП від 06 лютого 2025 року надана на дослідження речовина масою 0,2392 грам містить у своєму складі особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено -«PVP». Маса «PVP» становить: 0,1778 грам.

Таким чином ОСОБА_3 всупереч Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними» та Закону України "Про наркотичні засоби, прекурсори і психотропні речовини" незаконно придбала та зберігала без мети збуту особливо небезпечну психотропну речовину- «PVP», що віднесена до психотропних речовин, що знаходиться у незаконному обігу, відповідно до «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 770 від 6 травня 2000 року.

Дії обвинуваченої ОСОБА_3 суд кваліфікує за ч. 1 ст. 309 КК України як незаконне придбання та зберігання психотропних речовин без мети збуту.

Прокурор звернувся з клопотанням про розгляд обвинувального акту у порядку спрощеного провадження без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

До обвинувального акту додана заява ОСОБА_3 щодо визнання нею своєї винуватості, згоди зі встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права на апеляційне оскарження та згоди на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні, складена та підписана в присутності захисника ОСОБА_5 , згідно з якою обвинувачена визнала свою винуватість у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, та погодилась зі встановленими досудовим розслідуванням обставинами, викладеними в обвинувальному акті. ОСОБА_3 ознайомлена з обмеженням права на апеляційне оскарження вироку, а також погодилася на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

У вказаній заяві захисником ОСОБА_5 підтверджено добровільність беззаперечного визнання винуватості підозрюваною, її згоду зі встановленими в результаті досудового розслідування обставинами і згоду на розгляд обвинувального акту за її відсутності.

Відповідно до ч. 2 ст. 381 КПК України суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акту.

Враховуючи викладене, а також те, що вимоги КПК України виконано, суд дійшов висновку, що обвинувальний акт має бути розглянутий в порядку, передбаченому ст. 381-382 КПК України.

Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України не здійснюється.

На підставі ч. 2 ст. 382 КПК України вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Дослідивши обвинувальний акт та матеріали кримінального провадження, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_3 у скоєнні інкримінованого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, повністю доведена.

Вивченням особи обвинуваченої встановлено, що вона раніше не судима, незаміжня, офіційно не працевлаштована, на обліку у лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває, за місцем мешкання характеризується посередньо.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченої, відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченої, відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, а згідно з ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.

Згідно з ч. 1 ст. 75 КК України, якщо суд, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, кримінальне правопорушення, передбачене статтями 403, 405, 407, 408, 429 цього Кодексу, вчинене в умовах воєнного стану чи в бойовій обстановці, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, катування, передбачене частиною третьою статті 127 цього Кодексу, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

При визначенні міри покарання обвинуваченій ОСОБА_3 суд враховує характер і ступінь тяжкості скоєного нею кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до кримінальних проступків, дані про особу обвинуваченої, пом`якшуючі покарання обставини, відсутність обтяжуючих вину обставин, майновий стан обвинуваченої.

Суд, з урахуванням викладеного, визнає необхідним та достатнім для виправлення обвинувачуваної і попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень призначити їй покарання у виді обмеження волі у межах, встановлених санкцією статті Особливої частини Кримінального кодексу України, за якою він обвинувачується і яка передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, так як відсутні умови і підстави призначення обвинуваченій іншого покарання з огляду на те, що ОСОБА_3 офіційно не працевлаштована, що унеможливлює призначення їй покарання у виді штрафу та виправних робіт, а також з урахуванням наявності обставин, що пом`якшують покарання, недоцільність призначення покарання у виді арешту.

Зважаючи на те, що обвинувачена щиро розкаялась у скоєному, тяжких наслідків від злочинних дій обвинуваченої не настало, а також положення диспозитивності кримінального судочинства, суд вважає, що виправлення обвинуваченої можливе без реального відбуття призначеного їй покарання, однак в умовах здійснення контролю за її поведінкою в період строку звільнення від покарання з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Крім того, на думку суду, призначена міра покарання надасть можливість обвинуваченій сформувати у своїй свідомості уявлення про неминучість настання відповідальності за можливі вчинені нею протиправні діяння у майбутньому, що буде в свою чергу достатньою превентивною мірою.

Питання щодо речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Відповідно до положень ст. 124 КПК України на користь держави з обвинуваченої підлягають стягненню витрати за проведення судової експертизи.

На підставі викладеного, керуючись ст. 369-371, 373, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, та призначити їй покарання у виді 1 (одного) року обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання у виді обмеження волі, призначеного за цим вироком, з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік.

На підставі ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_3 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та/або роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Речові докази: полімерний пакет з психотропною речовиною «PVP», масою в перерахунку на суху речовину 0,1778 грам знищити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави в особі Харківського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру Міністерства внутрішніх справ України судові витрати за проведення судової експертизи дослідження матеріалів, речовин та виробів за експертною спеціалізацією 8.6 «Дослідження наркотичних засобів психотропних речовин їх аналогів та прекурсорів» № СЕ-19/121-25/2958-НЗПРАП від 06 лютого 2025 року у розмірі 2387 гривень 70 коп.

Вирок може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду через Київський районний суд м. Харкова шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.

Якщо вирок було ухвалено без виклику особи, яка його оскаржує, в порядку, передбаченому ст. 382 цього Кодексу, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому ст.ст. 381 та 382 цього КПК України, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Копія вироку за результатами розгляду обвинувального акту щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надсилається учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_1