Справа № 461/1218/25
Провадження № 1-кс/461/2367/25
УХВАЛА

про продовження дії запобіжного заходу у вигляді застави в частині продовження дії покладених на підозрюваного обов`язків

16.04.2025 року, Галицький районний суд м. Львова у складі слідчої судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні в залі суду у м. Львові клопотання в.о. прокурора відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді застави в частині продовження строку дії покладених обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, стосовно підозрюваного:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Свидниця Яворівського району Львівської області, громадянина України, раніше не судимого, одруженого, який працює водієм у ТОВ "САВ.О.БУС", та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

ВСТАНОВИВ:

Прокурор звернувся до суду зі вказаним клопотанням, яке обґрунтовує тим, що у провадженні слідчого управління ГУНП у Львівській області за процесуального керівництва Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000001 від 30.01.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

У ході досудового розслідування, встановлено що ОСОБА_4 , згідно зі ст. 68 Конституції України, зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України.

На підставі ст. 1 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» громадянин України має право виїхати з України, крім випадків, передбачених цим Законом, та в`їхати в Україну.

Так, відповідно до Указу Президента України №64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України №2102-ІХ від 24.02.2022, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до п. 20 ч. 1 ст. 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», в Україні введено воєнний стан із 05.30 год. 24.02.2022 строком на 30 діб. У подальшому, у зв`язку з триваючою військовою агресією російської федерації проти України, введений в Україні воєнний стан, який неодноразового продовжувався (Указ Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» №26/2025 від 14.01.2025), у зв`язку з чим заборонений виїзд за межі країни громадян України чоловічої статі віком від 18 до 60 років.

Згідно з Правилами перетинання державного кордону громадянами України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №57 від 27.01.1995 (зі змінами та доповненнями), у разі введення на території України надзвичайного або воєнного стану визначено перелік осіб, які мають право на перетинання державного кордону.

На підставі Указу Президента України від 24.02.2022 №65/2022 «Про загальну мобілізацію», затвердженого Законом України №2105-ІХ від 24.02.2022, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, з метою забезпечення оборони держави, підтримання бойової і мобілізаційної готовності Збройних Сил України та інших військових формувань, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до п.п. 1, 17, 20 ч. 1 ст. 106 Конституції України, на території Вінницької, Волинської, Дніпропетровської, Донецької, Житомирської, Закарпатської, Запорізької, Івано-Франківської, Київської, Кіровоградської, Луганської, Львівської, Миколаївської, Одеської, Полтавської, Рівненської, Сумської, Тернопільської, Харківської, Херсонської, Хмельницької, Черкаської, Чернівецької, Чернігівської областей, міста Києва, оголошена та проводиться загальна мобілізація.

Разом з тим, ОСОБА_4 , діючи у порушення наведених вище вимог Закону, став на шлях злочинної діяльності при наступних обставинах.

Встановлено, що починаючи з 24.02.2022, попри встановлені режимом воєнного стану та оголошеною загальною мобілізацією заборони та обмеження щодо перетину державного кордону України на період військової агресії російської федерації проти України, у ОСОБА_5 виник намір виїхати за межі України для працевлаштування в країнах Європи.

У грудні 2024 року ОСОБА_5 дізнався, що є особи, які допомагають громадянам України у виїзді за кордон, серед яких громадянин ОСОБА_4 за грошові кошти допомагає військовозобов`язаним чоловікам призовного віку перетнути державний кордон України.

Так, в кінці грудня 2024 року ОСОБА_5 зідзвонившись з ОСОБА_4 , який у ході розмови повідомив, що може допомогти у перетині державного кордону України.

Так, одразу після цього, у невстановленому досудовим розслідуванням місці та за невстановлених обставин, у ОСОБА_4 виник умисел на організацію незаконного переправлення ОСОБА_5 через державний кордон України та сприяння у незаконному переправленні ОСОБА_5 через державний кордон України порадами, вказівками, наданням засобів та усуненням перешкод.

Для реалізації свого злочинного умислу ОСОБА_4 , діючи умисно, з корисливих мотивів, перебуваючи у невстановленому досудовим розслідуванням місці та у невстановлений час підшукав та залучив на даний час невстановлених осіб, яким повідомив про свій умисел та залучив їх для переправлення ОСОБА_5 в республіку Польща, через республіку білорусь в умовах воєнного стану.

06.02.2025, близько 13.00 год, за допомогою застосунку «WhatsApp» зателефонував ОСОБА_5 до ОСОБА_4 та запитав, чи його пропозиція ще в силі та яка вартість послуг щодо переправлення ОСОБА_5 через державний кордон України, на що останній відповів, що пропозиція в силі, він має змогу переправити через державний кордон України, вартість такої послуги становитиме близько 8000 доларів США. Крім цього ОСОБА_4 запитав у ОСОБА_5 , на коли він готовий «їхати». На що ОСОБА_5 , відповів, що на наступному тижні буде готовий. ОСОБА_4 попросив скинути діючий закордонний паспорт ОСОБА_5 , у застосунку «WhatsApp», та домовились зустрітись на суботу 08.02.2025 року та обговорити всі деталі при зустрічі, на що ОСОБА_5 в мобільному додатку «WhatsApp» відправив фото свого паспорта громадянина України для виїзду за кордон.

07.02.2025 близько 17.45 год. у ході телефонної розмови ОСОБА_5 з ОСОБА_4 зустріч була перенесена на 10.02.2025.

Відтак, реалізуючи свій протиправний намір ОСОБА_4 діючи умисно, з корисливих мотивів, за попередньою змовою зі невстановленими досудовим розслідуванням особами, з метою реалізації вищевказаної змови та умислу щодо незаконного переправлення ОСОБА_5 , через державний кордон України, 10.02.2025, близько 12.10 год., відповідно до передньої домовленості ОСОБА_5 зустрівся на вулиці біля будинку №416 по вул. Шевченка у місті Львові із ОСОБА_4 . У ході зустрічі ОСОБА_4 повідомив, що організацію його незаконного переправлення через державний кордон України будуть здійснювати співробітники СБУ, що ОСОБА_4 повезе його до кордону, де ОСОБА_5 зустрінуть білоруські прикордонники, та здійснять його депортацію в республіку Польщу, та у подальшому, вже у Польщі, ОСОБА_5 зможе собі оформити документи, що нададуть йому статус біженця, та ОСОБА_5 необхідно мати при собі лише дійсний паспорт громадянина України для виїзду за кордон. В ході вказаної розмови, ОСОБА_4 повідомив, що вартість такої послуги становитиме вісім тисяч доларів США, частину із яких у сумі половини вартості послуги чотири тисячі доларів США необхідно надати водієві, який його буде везти, при посадці в автомобіль, а другу половину суми надати при безпосередньому перетині кордону.

13.02.2025 ОСОБА_4 при спілкуванні з ОСОБА_5 повідомив, що ціна зросла з 8000 доларів США до 9000 доларів США за незаконний виїзд за межі України.

16.02.2025 на месенджер «WhatsApp» до ОСОБА_5 зателефонував ОСОБА_4 та повідомив, щоб 17.02.2025 він підготував особисті речі та був готовим до перетину кордону.

17.02.2025 приблизно о 10:30 год ОСОБА_5 зідзвонився з ОСОБА_4 та домовився про зустріч на території ТРЦ «Кінг Крос», що за адресою: Львівська область с. Сокільники, вул. Стрийська о 14:05 год цього ж дня до ОСОБА_5 зателефонував ОСОБА_4 та повідомив, що з території ТРЦ «Кінг Крос», що по вул. Стрийській у с. Сокільники Львівської області його забере людина та привезе до нього. Через деякий час ОСОБА_5 зателефонував невідомий чоловік та повідомив, що о 16:30 год буде очікувати його на території ТРЦ «Кінг Крос» на автомобілі марки «Фольксваген», моделі «Гольф-5», сірого кольору, р.н. НОМЕР_1 . Після цієї розмови ОСОБА_5 одразу зателефонував ОСОБА_4 та повідомив про те, що узгодив зустріч з невідомим водієм, на що ОСОБА_4 сказав, що все добре, водій привезе його до нього.

Приблизно о 16:30 год ОСОБА_5 сів у автомобіль марки «Фольксваген», моделі «Гольф-5» та поїхав до ТЦ «Спартак», що на вул. Мазепи у м. Львів. Прибувши на територію підземного паркінгу ТЦ «Спартак», ОСОБА_5 зустрів ОСОБА_4 і вони сіли у автомобіль марки «Ауді Q7», р.н. НОМЕР_2 , за кермом якої був невідомий чоловік. ОСОБА_4 сів на переднє пасажирське сидіння, а ОСОБА_5 ззаду, залишивши на поверхні сидіння 9000 доларів США. На що вони повідомили, що вони їдуть в м. Сарни Рівненської області, де переночують в готелі, після чого вирушать до кордону Білорусії та України, з метою подальшого незаконного перетину державного кордону України. Крім цього, з метою усунення перешкод при перетині ОСОБА_5 блок постів, ОСОБА_4 повідомив та показав що має незаповнені повістки видані ІНФОРМАЦІЯ_2 та в разі перевірки документів покаже їх. Їдучи в напрямку білоруського кордону у с. Великосілки Львівської області їхні дії були припинені.

Отже, ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється в організації незаконного переправлення особи через державний кордон України, керівництво такими діями, сприяння їх вчиненню порадами, вказівками, наданням засобів або усуненням перешкод, за попередньою змовою групою осіб з корисливих мотивів, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

18 лютого 2025 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 уродженця с. Свидниця Яворівського району Львівської області, громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , повідомлено про підозру в організації незаконного переправлення особи через державний кордон України та сприяння незаконному переправленню особи через державний кордон України порадами, наданням засобів та усуненням перешкод, вчинене за попередньою змовою групою осіб, з корисливих мотивів, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме:

- протоколами допитів ОСОБА_5 ;

- протоколом ідентифікації грошових коштів від 17.02.2025;

- протоколом затримання в порядку ст. 208 КПК України;

- протоколом обшуку;

- іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

19.02.2025 слідчою суддею Галицького районного суду м. Львова останньому обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою із визначенням розміру застави в розмірі 60 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 181 680,00 гривень, з покладенням на підозрюваного наступних обов`язками:

?прибувати до слідчого, прокурора, суду за кожною вимогою;

?не відлучатися з Львівської області без дозволу слідчого, прокурора або суду;

?повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

?утримуватися від спілкування зі свідками, підозрюваними у кримінальному провадженні № 0000001 від 06.01.2025;

?здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

З моменту обрання запобіжного заходу у вигляді застави щодо особи, яка не тримається під вартою, в тому числі до фактичного внесення коштів на відповідний рахунок , відповідно до ч.ч.3, 6 ст. 182 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, заставодавець зобов`язані виконувати покладені на них обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

Відповідно до ч. 6 ст. 194 КПК України, обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, можуть бути покладені на підозрюваного, обвинуваченого на строк не більше двох місяців. У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу.

При обранні запобіжного заходу ОСОБА_4 обґрунтованість підозри останнього у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення підтверджується зібраними доказами, а саме:

- протоколами допитів ОСОБА_5 ;

- протоколом ідентифікації грошових коштів від 17.02.2025;

- протоколом затримання в порядку ст. 208 КПК України;

- протоколом обшуку;

- іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

Оцінюючи обставини, передбачені ст. 178 КПК України, сторона обвинувачення дійшла висновків, що:

-наявні докази вчинення підозрюваним інкримінованого йому кримінального правопорушення є вагомими та допустимими, отриманими у встановленому КПК України порядку;

- у разі визнання винним ОСОБА_4 загрожує покарання у виді позбавлення волі на строк до 9 років з конфіскацією майна;

- вік та стан здоров`я обвинуваченого дозволяє застосування щодо нього запобіжного заходу у вигляді застави.

Оцінюючи особу підозрюваного та вчинене ним кримінальне правопорушення , досудове слідство приходить до висновку про наявність передбачених ст. 177 КПК України ризиків невиконання ОСОБА_4 процесуальних обов`язків, а саме:

-переховування підозрюваного від органу досудового розслідування та/або суду. Вказаний ризик підтверджується тим, що у разі визнання винуватим у вчиненні інкримінованого злочину ОСОБА_4 загрожує покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до дев`яти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, з конфіскацією майна і це може стимулювати підозрюваного до втечі, у тому числі з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинений злочин підозрюваний може незаконно перетнути державний кордон України. Водночас, суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину. Окрім цього, тяжкість інкримінованого правопорушення та усвідомлення можливості засудження до тривалого терміну позбавлення волі вже самі по собі можуть бути підставою та мотивом для підозрюваного ОСОБА_4 до втечі.

-незаконно впливати на заявників, свідків та інших учасників в цьому кримінальному провадженні шляхом їх переконання та залякування, з метою надання ними неправдивих показань, які б виправдовували ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого злочину, що підтверджується, зокрема, характером та способом вчинення кримінального правопорушення, що інкримінується підозрюваному.Також слід враховати ту обставину, що на теперішній час у рамках кримінального провадження не допитані усі свідки, показання яких будуть мати важливе значення для встановлення усіх обставин вчинення кримінального правопорушення, а також не встановлені усі особи, які можуть бути причетними до вчинення злочину. Відповідно, ОСОБА_4 може намагатись вплинути на таких осіб з метою надання показань, які б виправдовували його у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, а також узгоджувати з ним свої показання та створювати штучні докази непричетності до вчинення інкримінованого злочину.

-знищити, сховати чи спотворити речі та документи, що прямо або опосередковано можуть вказувати на причетність ОСОБА_4 , а також інших осіб до вчиненого кримінального правопорушення. Цей ризик обгрунтовується тим, що на теперішній час органом досудового розслідування ще не відшукано та не вилучено всіх речей та документів, які модуть бути доказами у кримінальному провадженні.

- перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Цей ризик обґрунтовується тим, що для закінчення досудового розслідування та прийняття остаточного рішення у вказаному кримінальному провадженні необхідно провести низку слідчих (розшукових) та процесуальних дій, а перебуваючи на волі, ОСОБА_4 може перешкоджати їх проведенню, зокрема, може негативно впливати на хід досудового розслідування, узгоджувати свої показання з показаннями свідків та осіб, які ще не допитані у ході досудового розслідування, давати цим особам поради з урахуванням відомих йому обставин справи, схиляти їх до дачі завідомо неправдивих показань у ході досудового розслідування з метою створення собі штучного алібі щодо його непричетності до вчинення інкримінованого кримінального правопорушення, тим самим перешкоджати кримінальному провадженню.

Зважаючи на викладене, вважає, що забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного та запобігти описаним ризикам без продовження строку дії обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України, покладених на ОСОБА_4 ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 19.02.2025, неможливо.

Прокурор подав до суду заяву про розгляд клопотання без його участі, просив таке задовольнити.

Захисник підозрюваного скерував до суду заяву, у якій просив проводити розгляд справи у його відсутності та у відсутності підозрюваного.

Згідно зі ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів кримінального провадження, не здійснювалось, у зв`язку з неприбуттям у судове засідання осіб, які беруть участь у судовому провадженні.

Слідча суддя, дослідивши клопотання, врахувавши думку учасників провадження, дійшла до висновку про необхідність його задоволення, з огляду на таке.

Одним із методів державної реакції на порушення, що носять кримінально-правовий характер, є заходи забезпечення кримінального провадження, передбачені ст. 131 КПК України, які виступають важливим елементом механізму здійснення завдань кримінального провадження при розслідуванні злочинів.

Відповідно до вимог ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язані встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує, хоча б один з ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ст. 179 КПК України, особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені статтею 194 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 6 ст. 194 КПК України, обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, можуть бути покладені на підозрюваного, обвинуваченого на строк не більше двох місяців. У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, суд повинен врахувати обставини, передбачені ст. 178 КПК України, зокрема, тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа та дані, які її характеризують і можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Слідча суддя встановила, що слідчим управлінням ГУНП у Львівській області за процесуального керівництва Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000001 від 30.01.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, в межах якого повідомлено про підозру ОСОБА_4 .

17.02.2025 ОСОБА_4 затримано в порядку ст.208 КПК України та 18.02.2025 повідомлено про підозру у вчиненні злочину.

19.02.2025 слідчою суддею Галицького районного суду м. Львова останньому обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою із визначенням розміру застави в розмірі 60 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 181 680,00 гривень.

21.02.2025, зі Львівської установи виконання покарань (№19) ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 звільнений, у зв`язку зі внесенням застави громадянкою ОСОБА_6 за останнього.

Слідча суддя під час обрання запобіжного заходу вже вирішила питання обґрунтованості підозри та існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, з якими погоджується і на момент розгляду вказаного клопотання.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме:

- протоколами допитів ОСОБА_5 ;

- протоколом ідентифікації грошових коштів від 17.02.2025;

- протоколом затримання в порядку ст. 208 КПК України;

- протоколом обшуку;

- іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

Метою і підставою продовження строку дії покладених на підозрюваного обов`язків є запобігання ризикам, заявленим при обранні підозрюваному попередньої міри запобіжного заходу, які не зменшилися та існують на даний час.

Так, Європейський суд з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії» зазначив, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторно вчинення злочинів».

Європейський суд з прав людини в рішенні по справі «Нечипорук і Йонкало проти України» (Заява № 42310/04) від 21.07.2011 в пункті 175 зазначив, що «термін "обґрунтована підозра" означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчините правопорушення...».

Слідча суддя на цьому етапі досудового розслідування не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення. Тому, на підставі оцінки сукупності отриманих доказів, слідчим суддею визначено, що причетність ОСОБА_7 до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо нього обмежувального заходу.

Окрім того, слідча суддя вважає за необхідне зазначити, що ризиком у кримінальному провадженні є небажані для провадження наслідки дій підозрюваного, спрямовані на створення перешкод кримінальному провадженню. Ризик стає реальним через невизначеність поведінки особи у певній ситуації, яку (поведінку) неможливо достеменно передбачити. Таким чином, у контексті кримінального провадження ризиком неправомірної процесуальної поведінки підозрюваного слід вважати таку поведінку цієї особи, настання якої характеризується високим ступенем ймовірності.

Згідно зі ч. 7 ст. 194 КПК України обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, можуть бути покладені на підозрюваного, обвинуваченого на строк не більше двох місяців. У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Після закінчення строку, у тому числі продовженого, на який на підозрюваного, обвинуваченого були покладені відповідні обов`язки, ухвала про застосування запобіжного заходу в цій частині припиняє свою дію і обов`язки скасовуються.

Слідча суддя вважає, що прокурор у повному обсязі доведене існування ризиків, передбачене ст. 177 КПК України, зокрема:

-переховування підозрюваного від органу досудового розслідування та/або суду. Вказаний ризик підтверджується тим, що у разі визнання винуватим у вчиненні інкримінованого злочину ОСОБА_4 загрожує покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до дев`яти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, з конфіскацією майна і це може стимулювати підозрюваного до втечі, у тому числі з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинений злочин підозрюваний може незаконно перетнути державний кордон України. Водночас, суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину. Окрім цього, тяжкість інкримінованого правопорушення та усвідомлення можливості засудження до тривалого терміну позбавлення волі вже самі по собі можуть бути підставою та мотивом для підозрюваного ОСОБА_4 до втечі.

-незаконно впливати на заявників, свідків та інших учасників в цьому кримінальному провадженні шляхом їх переконання та залякування, з метою надання ними неправдивих показань, які б виправдовували ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого злочину, що підтверджується, зокрема, характером та способом вчинення кримінального правопорушення, що інкримінується підозрюваному. Також слід враховати ту обставину, що на теперішній час у рамках кримінального провадження не допитані усі свідки, показання яких будуть мати важливе значення для встановлення усіх обставин вчинення кримінального правопорушення, а також не встановлені усі особи, які можуть бути причетними до вчинення злочину. Відповідно, ОСОБА_4 може намагатись вплинути на таких осіб з метою надання показань, які б виправдовували його у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, а також узгоджувати з ним свої показання та створювати штучні докази непричетності до вчинення інкримінованого злочину.

-знищити, сховати чи спотворити речі та документи, що прямо або опосередковано можуть вказувати на причетність ОСОБА_4 , а також інших осіб до вчиненого кримінального правопорушення. Цей ризик обґрунтовується тим, що на теперішній час органом досудового розслідування ще не відшукано та не вилучено всіх речей та документів, які можуть бути доказами у кримінальному провадженні.

- перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Цей ризик обґрунтовується тим, що для закінчення досудового розслідування та прийняття остаточного рішення у вказаному кримінальному провадженні необхідно провести низку слідчих (розшукових) та процесуальних дій, а перебуваючи на волі, ОСОБА_4 може перешкоджати їх проведенню, зокрема, може негативно впливати на хід досудового розслідування, узгоджувати свої показання з показаннями свідків та осіб, які ще не допитані у ході досудового розслідування, давати цим особам поради з урахуванням відомих йому обставин справи, схиляти їх до дачі завідомо неправдивих показань у ході досудового розслідування з метою створення собі штучного алібі щодо його непричетності до вчинення інкримінованого кримінального правопорушення, тим самим перешкоджати кримінальному провадженню.

Отже, враховуючи наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, а також наявність вищенаведених ризиків, з метою забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_4 своїх обов`язків, підозрюваному доцільно продовжити строк дії обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, оскільки шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів неможливо запобігти вищенаведеним ризикам.

Згідно з положеннями ч. 7 ст. 194 КПК України, обов`язки, що можуть бути покладені на підозрюваного при застосуванні запобіжного заходу, та які передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, можуть бути обрані на строк не більше двох місяців. Однак, у разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому ст. 199 КПК України.

Тому, з урахуванням обставин справи та долучених до матеріалів клопотання письмових документів, враховуючи те, що заявлені ризики на даний час не зменшились, слідчий суддя вважає за необхідне клопотання прокурора задовольнити та продовжити ОСОБА_4 строк дії обов`язків, передбачених ст. 194 КК України, на два місяці, тобто до 15.06.2025.

Керуючись ст. ст. 182,183,194,199 КПК України слідча суддя -

УХВАЛИЛА:

Клопотання задовольнити.

Продовжити підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк дії обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, покладених на нього ухвалою слідчої судді Галицького районного суду м. Львова ОСОБА_1 від 19.02.2025 у справі № 461/1218/25 (провадження № 1-кс/461/2367/25), на 2 (два) місяці, тобто до 15.06.2025, але у межах строку досудового розслідування, а саме:

?прибувати до слідчого, прокурора, суду за кожною вимогою;

?не відлучатися з Львівської області без дозволу слідчого, прокурора або суду;

?повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

?утримуватися від спілкування зі свідками, підозрюваними у кримінальному провадженні № 0000001 від 06.01.2025;

?здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Попередити підозрюваного, що у разі невиконання покладених, згідно з ухвалою слідчого судді, обов`язків, до нього може бути застосований більш жорстокий запобіжний захід та/або накладене грошове стягнення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідча суддя ОСОБА_8