Дата документу 13.01.2025 Справа № 335/1531/24
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 335/1531/24 Головуючий в 1 інст. ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/807/85/25 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
Категорія ст. 199 КПК України
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 січня 2025 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду в складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участі прокурора ОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_7 (в режимі відеоконференції),

захисника - адвоката ОСОБА_8 ,

розглянувши в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Запорізького апеляційного суду провадження за апеляційною скаргою захисника підозрюваного ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 18 грудня 2024 року, якою відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, офіційно не працевлаштованого, маючого вищу освіту, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 146, ч. 4 ст. 189, ч. 5 ст. 186 КК України,

продовжено застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком до 15 лютого 2025 року включно, -

В С Т А Н О В И Л А:

Т.в.о. старшого слідчого СУ ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_9 за погодженням з прокурором Вознесенівської окружної прокуратури м. Запоріжжя ОСОБА_6 звернувся до суду з клопотанням про продовження відносно ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів.

За матеріалами провадження ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 146, ч. 4 ст. 189, ч. 5 ст. 186 КК України.

5 січня 2024 року відомості про кримінальне правопорушення були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000022 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 146, ч. 4 ст. 189, ч. 5 ст. 186 КК України.

25 вересня 2024 року о 7 год. 38 хв. ОСОБА_7 було затримано в порядку ст. 208 КПК України (а.с. 61-62 матеріалів кримінального провадження №0000022).

25 вересня 2024 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України (а.с. 113-117 матеріалів кримінального провадження №0000022).

8 листопада 2024 року ОСОБА_7 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 146, ч. 4 ст. 189, ч. 5 ст. 186 КК України (а.с. 90-93 матеріалів кримінального провадження №0000022).

Ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 27 вересня 2024 року підозрюваному ОСОБА_7 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 23 листопада 2024 року.

Ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 22 листопада 2024 року підозрюваному ОСОБА_7 продовжено строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком до 25 грудня 2024 року.

Задовольняючи клопотання, слідчий суддя врахував обґрунтованість пред`явленої ОСОБА_7 підозри у вчиненні кримінальних правопорушень, наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України та вказав про неможливість застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу.

В апеляційній скарзі захисник - адвокат ОСОБА_8 просить ухвалу слідчого судді скасувати та застосувати до ОСОБА_7 інший більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою.

В обґрунтування своєї скарги вказує, що слідчий суддя не взяв до уваги той факт, що виходячи з документів, які були додані до клопотання про обрання запобіжного заходу, незрозуміло, яку роль займав у справі ОСОБА_7 , до вказаного клопотання було додано протокол огляду від 13 вересня 2024 року, а саме огляд негласних слідчих (розшукових) дій - карти пам`яті відносно ОСОБА_10 , відповідно до якого ОСОБА_7 є присутнім поруч з ОСОБА_11 , ОСОБА_10 , ОСОБА_12 та іншими, але з жодної розмови не вбачається злочинного умислу та підтвердження скоєння правопорушення.

Зазначає, що із протоколу про результати проведення негласної слідчої (розшукової) дії у вигляді спостереження за особою убачається, що спостереження проводилось 9 липня 2024 року, 10 липня 2024 року та 11 липня 2024 року, та окрім розписаних маршрутів ОСОБА_7 без зазначення причетності до скоєння кримінального правопорушення у вказаному протоколі не вказано.

Також вказує, що у повідомленні про зміну раніше повідомленої підозри від 8 листопада 2024 року зазначено, але не доведено, яким саме чином ОСОБА_7 вимагав у потерпілих грошову винагороду, яким чином ОСОБА_7 чинив постійний психологічний вплив, яким чином саме ОСОБА_7 обмежував права на свободу переміщення та схиляв потерпілих проти їх волі до передачі грошових коштів, допитані в судовому засіданні потерпілі також спростовують той факт, що ОСОБА_7 вимагав будь-яке майно чи погрожував їм, виходячи з матеріалів, ОСОБА_7 не брав участі у викраденні потерпілого, не перевозив його до будинку, де утримували потерпілого, отже жодних доказів причетності ОСОБА_7 до скоєння кримінального правопорушення не має.

Зазначає, що в ході допиту потерпілих у судовому засіданні в порядку ст. 225 КПК України можливо впевнитись, що потерпілі постійно плутаються в своїх показах, достовірно жодного факту не назвали під час допиту.

Крім того вказує на недоведеність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, оскільки ОСОБА_7 не є інвалідом І та ІІ групи та не має інших підстав для виїзду за межі України, займається підробітками, що дає йому змогу утримувати сім`ю.

Звертає увагу на те, що 25 вересня 2024 року за місцем мешкання ОСОБА_7 було проведено обшук, в ході якого було вилучено майно, яке згодом було повернуто.

Зазначає, що на утриманні ОСОБА_7 перебуває дитина 2024 року народження, його дружина потребує госпіталізації та обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту із застосуванням електронних засобів контролю дасть змогу ОСОБА_7 довести стороні обвинувачення, що він може сумлінно виконувати покладені слідчим суддею на нього обов`язки.

Захисник - адвокат ОСОБА_8 у судовому засіданні апеляційного суду підтримала апеляційну скаргу, вважала, що причетність ОСОБА_7 до інкримінованих йому злочинів є недоведеною.

Підозрюваний ОСОБА_7 підтримав апеляційну скаргу, без доповнень та просив її задовольнити.

Прокурор заперечував проти задоволення апеляційної скарги.

Заслухавши доповідь судді, підозрюваного ОСОБА_7 , його захисника, прокурора, перевіривши матеріали провадження, обговоривши доводи, наведені в апеляційній скарзі та провівши судові дебати, судова колегія вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно ч.ч. 1-3 ст. 199 КПК України, клопотання про продовження строку тримання під вартою має право подати прокурор, слідчий за погодженням з прокурором не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою, і яке може бути задоволено при умові, що заявлений ризик, який став обґрунтуванням обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не зменшився або з`явились нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою, а також, що є вагомі обставини, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

З огляду на ч. 5 ст. 199 КПК України, слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що заявлені ризики не зменшилися або з`явилися нові ризики, які виправдовують подальше тримання особи під вартою, і існують об`єктивні перешкоди для завершення досудового розслідування.

Таким чином, у відповідності до вимог Кримінального процесуального кодексу України, розглядаючи клопотання слідчого, прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення в порядку ст. 199 КПК України, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, з якими пов`язана можливість застосування такого запобіжного заходу та умови, за яких таке продовження можливе.

Так, слідчий суддя, розглядаючи вказане клопотання, у відповідності до вимог ст.ст. 177, 178, 199 КПК України, встановив, що підозра ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень є обґрунтованою, заявлені слідчим ризики продовжують існувати та не зменшилися до закінчення дії попередньої ухвали про обрання запобіжного заходу і в сукупності з даними про особу підозрюваного вказують на наявність підстав для продовження строку дії обраного відносно нього запобіжного заходу.

З вказаними висновками слідчого судді, колегія суддів повністю погоджується, оскільки перевіркою наданих до апеляційного суду матеріалів провадження встановлено, що необхідність продовження строку тримання під вартою ОСОБА_7 підтверджена.

Так, строк дії запобіжного заходу закінчується 25 грудня 2024 року, проте у кримінальному провадженні не були виконані всі необхідні слідчі дії.

Із наведеного убачається, що сторона обвинувачення навела факти, які вказують на неможливість на момент продовження тримання під вартою завершення досудового розслідування у даному кримінальному провадженні, що у сукупності з іншими доказами виправдовує подальше тримання підозрюваного ОСОБА_7 під вартою.

Крім того, в ході апеляційного перегляду колегією суддів не встановлено нових обставин, які не були відомі під час вирішення питання про застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_7 слідчому судді, котрі б дозволяли на цій стадії дійти висновку щодо відсутності обґрунтованої підозри.

Наявні в матеріалах кримінального провадження факти свідчать про обґрунтованість пред`явленої ОСОБА_7 підозри у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 146, ч. 4 ст. 189, ч. 5 ст. 186 КК України.

Викладені в клопотанні т.в.о. старшого слідчого обставини, що дають підстави підозрювати ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 146, ч. 4 ст. 189, ч. 5 ст. 186 КК України підтверджується такими доказами, як: відомостями, отриманими з протоколу допиту, додаткового допиту потерпілого ОСОБА_13 від 23 липня 2024 року, 8 серпня 2024 року (а.с. 4-5, 18-19 матеріалів кримінального провадження №0000022); відомостями, отриманими з протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участю потерпілого ОСОБА_13 від 8 серпня 2024 року, з якого випливає, що останній впізнав ОСОБА_7 , який був серед осіб, що 10 липня 2024 року застосовуючи фізичну силу та погрози, вимагали в нього та його брата ОСОБА_14 грошові кошти. Саме ОСОБА_7 був присутній у приватному будинку та біля «Райфайзенбанк» та 11 липня 2024 року привозив техніку та телефон (а.с. 13 зворотної сторінки-14 матеріалів кримінального провадження №0000022); відомостями, отриманими з протоколу допиту та додаткового допиту потерпілого ОСОБА_15 від 23 липня 2024 року, 8 серпня 2024 року (а.с. 21-22, 35-36 матеріалів кримінального провадження №0000022); відомостями, отриманими з протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участю потерпілого ОСОБА_15 від 8 серпня 2024 року, з якого випливає, що останній впізнав ОСОБА_7 , який був серед осіб, що 10 липня 2024 року застосовуючи фізичну силу та погрози, вимагали в нього та його брата ОСОБА_13 грошові кошти та який був присутній у приватному будинку та біля «Райфайзенбанк» (а.с. 30 зворотної сторінки-31 матеріалів кримінального провадження №0000022); відомостями, отриманими з протоколу допиту потерпілої ОСОБА_16 від 21 серпня 2024 року (а.с. 37 зворотної сторінки - 39 матеріалів кримінального провадження №0000022); відомостями, отриманими з протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участю потерпілої ОСОБА_16 від 21 серпня 2024 року, з якого випливає, що остання впізнала ОСОБА_7 , який був серед тих осіб, що 10 липня 2024 року приблизно о 16 год. приїхали до орендованої квартири по АДРЕСА_2 , де в неї погрозами забрали грошові кошти в сумі 15000 грн. та інше майно на загальну вартість орієнтовано 100000 грн. (а.с. 43 матеріалів кримінального провадження №0000022); відомостями, отриманими з протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участю свідка ОСОБА_17 від 23 серпня 2024 року, з якого випливає, що останній впізнав ОСОБА_7 , який був серед осіб, що 11 липня 2024 року приблизно о 16 год. прийшли до його робочого місця, які принесли мобільний телефон марки «РОССО», саме ОСОБА_7 є особою, яку він вказує в протоколі допиту (а.с. 50 матеріалів кримінального провадження №0000022); відомостями, отриманими з протоколу проведення слідчого експерименту від 17 жовтня 2024 року (а.с. 75 матеріалів кримінального провадження №0000022); відомостями, отриманими з протоколу огляду від 13 вересня 2024 року (а.с. 79-85 матеріалів кримінального провадження №0000022); відомостями, отриманими з протоколу про результати проведення негласної слідчої (розшукової) дії - спостереження за особою, річчю або місцем від 21 серпня 2024 року (а.с. 86-89 матеріалів кримінального провадження №0000022).

Таким чином, колегія суддів вважає, що надані т.в.о. старшого слідчого та прокурором докази є переконливими, узгоджуються між собою та є достатніми для висновку, що ОСОБА_7 міг вчинити вищевказані кримінальні правопорушення.

На переконання колегії суддів, стороною захисту не наведено обставин, які б свідчили про очевидну недопустимість поданих стороною обвинувачення доказів, а остаточна оцінка зібраним у кримінальному провадженні доказам і, за наявності правових підстав, визнання їх недопустимими може бути здійснено під час розгляду кримінального провадження по суті.

Перевіряючи доводи клопотання старшого слідчого на предмет наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, то із оскаржуваного рішення убачається, що слідчий суддя дійшов висновку про продовження існування ризиків, передбачених п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, з чим погоджується і колегія суддів.

На переконання колегії суддів, установлені при застосуванні запобіжного заходу ризики продовжували існувати на момент постановлення оскаржуваної ухвали.

Так, ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 146, ч. 5 ст. 186, ч. 4 ст. 189 КК України.

Відповідно до ст. 12 КК України вказані кримінальні правопорушення є тяжкими та особливо тяжкими злочинами, санкція кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 186 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк до 13 років, у зв`язку із чим, ураховуючи суворість можливого покарання, що загрожує підозрюваному в разі визнання його винним, продовжує існувати ризик переховування від органів досудового розслідування та суду.

На переконання колегії суддів і ризик незаконного впливу на потерпілих та свідків продовжує існувати.

Як випливає, із матеріалів кримінального провадження щодо потерпілих вчинені злочини із погрозою застосування насильства, у зв`язку із чим, будучі на свободі, підозрюваний може продовжити шляхом фізичного або психологічного тиску здійснювати на потерпілих незаконний вплив з метою зміни ними показань або відмови від їх надання для уникнення кримінальної відповідальності.

Посилання захисника на допит потерпілих в порядку ст. 225 КПК України не зменшує ризик незаконного впливу на таких осіб, з огляду на те, що такі особи можуть бути допитані повторно з обставин, щодо яких вони не допитувались, більш того існує можливість в разі необхідності після прямого допиту таких осіб, здійснити їх перехресний допит.

Більш того, із матеріалів провадження випливає, що після визнання потерпілими ОСОБА_13 , ОСОБА_16 та ОСОБА_15 на них продовжує чинитися тиск, який висловлюється у тому, що до них додому приїжджають невідомі особи та намагаються переконати їх забрати заяви про вчинення злочину (а.с. 113-116 матеріалів кримінального провадження №0000022).

Таким чином, оскільки заявлені ризики, передбачені ст. 177 КПК України не зменшились та виправдовують тримання підозрюваного ОСОБА_7 під вартою, клопотання т.в.о. старшого слідчого задоволено слідчим суддею обґрунтовано та продовжено строк тримання під вартою відносно останнього.

Також, при розгляді клопотання відповідно до вимог ч. 3 ст.199 КПК України досліджені обставини, які перешкоджають завершенню досудового розслідування, слідчий суддя ретельно дослідив доводи клопотання т.в.о. старшого слідчого відносно обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попереднього судового рішення про тримання підозрюваного ОСОБА_7 під вартою.

З урахуванням особи підозрюваного, стану його здоров`я, наявності обґрунтованої підозри, продовження існування ризиків, передбачених п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, які не зменшились з часу застосування запобіжного заходу, беручи до уваги те, що на даний час у вищезазначеному кримінальному провадженні продовжують проводитися слідчі (розшукові) дії, направлені на забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування, колегія суддів, не знайшла підстав для зміни ОСОБА_7 запобіжного заходу.

Доводи сторони захисту про те, що підозрюваний ОСОБА_7 має на утриманні малолітню дитину, 2024 року народження та його дружина потребує госпіталізації, на даний час не можуть бути підставою для скасування законного та обґрунтованого судового рішення.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції є законним, обґрунтованим та ухваленим на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, у зв`язку з чим, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а ухвала суду першої інстанції - залишенню без змін.

На підставі зазначеного, керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 199, 407, 422 КПК України, колегія суддів Запорізького апеляційного суду, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 18 грудня 2024 року, якою відносно ОСОБА_7 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 146, ч. 4 ст. 189, ч. 5 ст. 186 КК України, продовжено застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком до 15 лютого 2025 року включно, залишити без змін.

Ухвала суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає, набирає законної сили з моменту її оголошення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4