УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.12.2024 року слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , дослідивши матеріали клопотання прокурора відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_2 про арешт майна в рамках кримінального провадження № 0000856 від 14.12.2022 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. ст. 307 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з поданого клопотання, слідчим управлінням СУ ГУНП в Одеській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0000856 від 14.12.2022 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. ст. 307 КК України.

Досудове розслідування проводиться за фактом незаконного збуту групою наркотичних засобів та психотропних речовин на території Одеського регіону.

29.08.2024 на підставі ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 26.08.2024, проведено обшук за місцем розташування аптечного закладу, за адресою: м. Одеса, вул. Паркова, 75Б, в ході якого виявлено та вилучено речі, перелік яких викладений у клопотанні прокурора.

На підставі постанови слідчого від 29.08.2024 вищевказане майно було визнано речовими доказами в рамках даного кримінального провадження.

Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 23.09.2024 задоволено клопотання слідчого та накладено арешт на вищевказане майно.

30.10.2024 ухвалою Одеського апеляційного суду клопотання слідчого про арешт майна повернуто прокурору для усунення недоліків упродовж 72 годин.

З огляду на що, сторона обвинувачення повторно підіймає питання накладення арешту майна.

Дослідивши клопотання та матеріали додані в його обґрунтування, слідчий суддя прийшов до висновку про необхідність повернення даного клопотання прокурору для усунення недоліків з наступних підстав.

Згідно ч. 3 ст. 132 КПК України - застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Відповідно до ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

На переконання слідчого судді клопотання прокурора про арешт майна не відповідає вимогам ст. 171 КПК України, з огляду на наступні обставини.

Згідно з положеннями ч. 2 ст. 171 КПК України, у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень ст. 170 Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до ч. 6 ст. 170 цього Кодексу.

Так, слідчим суддею було встанволено, що ухвалою Одеського апеляційного суду від 30.10.2024 клопотання слідчого про арешт майна було повернуто прокурору для усунення недоліків, зазначених у мотивувальній частині вказаного рішення суду.

Одночасно, слідчим суддею було встановлено, що клопотання, з яким наразі звертається прокурор, в порушення вимог кримінального процесуального кодексу, не містить відмостей, на відсутність яких в свою чергу посилалася колегія суддів Одеського апеляційного суду у вищевказаній ухвалі.

Таким чином, слідчий суддя приходить до переконання про те, що недоліки, зазначені ухвалою Одеського апеляційного суду від 30.10.2024 стороною обвинувачення були проігноровані та не усунуті.

Вказані обставини позбавляють слідчого суддю можливості в повній мірі дослідити обставини, якими обґрунтовані доводи клопотання та прийняти рішення по суті.

Згідно з ч. 3 ст. 172 КПК України слідчий суддя, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу та встановлює строк в сімдесят дві години або з урахуванням думки слідчого, прокурора чи цивільного позивача менший строк для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу.

З урахуванням вищенаведеного, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність повернення клопотання про арешт майна прокурору для усунення вказаних в ухвалі слідчого судді недоліків, надавши для цього прокурору строк 72 години з моменту отримання копії цієї ухвали.

На підставі викладеного, керуючись ст. 170-172, 372 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_2 про арешт майна в рамках кримінального провадження № 0000856 від 14.12.2022 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. ст. 307 КК України повернути прокурору.

Встановити строк для усунення недоліків в сімдесят дві години.

Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1