Справа № 135/150/25
Провадження № 1-кп/135/64/25
ВИРОК

іменем України

04.03.2025 м. Ладижин Вінницької області

Ладижинський міський суд Вінницької області у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання: ОСОБА_2 ,

сторін кримінального провадження:

прокурора: ОСОБА_3 ,

захисника: ОСОБА_4 ,

обвинуваченого: ОСОБА_5

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Ладижин кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000010 від 23.01.2025, за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, з вищою освітою, не працюючого, не неодруженого, не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 обвинувачується в тому, що 23.01.2025 близько 09:00 год., проходячи по вул. Подільська у м. Ладижин Гайсинського району Вінницької області, помітив на землі прозорий поліетиленовий пакет із застібкою, і виявив, що в ньому знаходиться психотропна речовина PVP, забрав його собі та помістив до передньої правої зовнішньої кишені своєї куртки чорного кольору у яку був одягнений і таким чином незаконно придбав без мети збуту психотропну речовину, обіг якої заборонено PVP масою 1,3817 г, яку незаконно зберігав при собі до 14:37 год, 23.01.2025 для власного вживання без мети збуту.

Своїми діями ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 309 КК України, тобто незаконне придбання та зберігання психотропних речовин без мети збуту.

Обвинувальний акт в кримінальному провадженні надійшов разом з угодою про визнання винуватості укладеною 05.02.2025 між прокурором Тростянецького відділу Гайсинської окружної прокуратури Вінницької області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 , за участю захисника обвинуваченого, адвоката ОСОБА_4 , згідно якої ОСОБА_5 в повному обсязі визнає свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового розслідування кримінального правопорушення за обставин, викладених в обвинувальному акті у діяннях передбачених ч. 1 ст. 309 КК України.

Сторони погодились на призначення покарання ОСОБА_5 в межах санкції ч. 1 ст. 309 КК України у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн.

Відповідно до ч. 2 ст. 474 КПК України розгляд щодо угоди проводиться судом під час підготовчого судового засідання за обов`язкової участі сторін угоди з повідомленням інших учасників судового провадження. Відсутність інших учасників судового провадження не є перешкодою для розгляду.

Розглядаючи в порядку, передбаченому ч. 2 ст. 474 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, приймаючи до уваги, що суд встановлює чи угода відповідає вимогам ч. ч. 2, 4 ст. 469, ст. 472 КПК України, а саме формулювання підозри чи обвинувачення та його правова кваліфікація з зазначенням статті (частини статті) Закону України про кримінальну відповідальність, істотні для відповідного кримінального провадження обставини, суд зазначає про можливість затвердження угоди про визнання винуватості виходячи з наступного.

Прокурор в підготовчому судовому засіданні пояснив, що вважає, що при укладенні угоди про визнання винуватості дотримані вимоги та правила Кримінального кодексу України та кримінального процесуального законодавства України, просив угоду про визнання винуватості затвердити і призначити обвинуваченому узгоджене в угоді покарання. В разі затвердження укладеної угоди про визнання винуватості також просив вирішити питання про стягнення з обвинуваченого процесуальних витрат на проведення експертизи та вирішити долю речових доказів.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 зазначив, що він цілком розуміє характер обвинувачення, яке йому пред`явлено. Визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України в повному обсязі, визнав фактичні обставини кримінального провадження, встановлені досудовим розслідуванням та викладені в угоді про визнання винуватості. Крім того зазначив, що він розуміє надані йому законом права, розуміє наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, визначені ст. 473 КПК України, наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України, дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання у разі затвердження угоди та пояснив, що здатний реально виконати взяті на себе відповідно до угоди обов`язки та не має наміру ухилятися від їх виконання. Просив угоду про визнання винуватості затвердити та призначити узгоджене покарання.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_4 зазначила, що є всі правові підстави для укладення угоди, тому просила суд угоду про визнання винуватості затвердити, оскільки вона відповідає вимогам чинного законодавства та укладена обвинуваченим добровільно.

Заслухавши позицію прокурора, думку обвинуваченого та його захисника, дослідивши матеріали кримінального провадження та перевіривши зміст угоди про визнання винуватості, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до пункту 1 частини третьої статті 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468-475 цього Кодексу.

Порядок здійснення кримінального провадження на підставі угод регламентований статтями 468-475 глави 35 КПК України.

Зокрема, частиною другою статті 469 КПК України встановлено, що угода про визнання винуватості може бути укладена за ініціативою прокурора або підозрюваного чи обвинуваченого. При цьому пунктом 1 частини четвертої зазначеної статті регламентовано, що угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена, зокрема у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів.

Частиною четвертою статті 474 КПК України визначено перелік питань, які суд зобов`язаний з`ясувати у обвинуваченого перед ухваленням рішення про затвердження угоди про визнання винуватості.

Зі змісту абзацу п`ятого частини четвертої статті 469 КПК України убачається, що угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Відповідно до ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 309 КК України, класифікується як кримінальний проступок, санкція якого передбачає покарання у виді штрафу від однієї тисячі до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправні роботи на строк до двох років, або пробаційний нагляд на строк до п`яти років, або обмеження волі на той самий строк, тому згідно з п. 1 ч. 4 ст. 469 КПК України у даному кримінальному провадженні може бути укладена угода про визнання винуватості.

Сторони угоди в підготовчому судовому засіданні стверджували, що укладення угоди про визнання винуватості є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин ніж ті, що передбаченні в угоді.

Суд пересвідчився, що дана угода відповідає вимогам ст. 470 КПК України.

Крім того, судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_5 цілком розуміє ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Суд вважає, що узгоджене сторонами покарання відповідає тяжкості вчиненого злочину, обране з урахуванням особи обвинуваченого ОСОБА_5 , який на момент скоєння злочину, є раніше не судимим та наявність обставини, що пом`якшує покарання, передбаченої ст. 66 КК України, - щире каяття, та відсутність обставин, що обтяжують покарання, передбачених ст. 67 КК України.

Відповідно із ч. 1, ч. 2 ст. 475 КПК України якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Вирок на підставі угоди повинен відповідати загальним вимогам до обвинувальних вироків з урахуванням особливостей, передбачених ч. 3 ст. 475 КПК України.

Враховуючи викладене, суд вважає, що угода від 05.02.2025 укладена між прокурором Тростянецького відділу Гайсинської окружної прокуратури Вінницької області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 , за участю захисника обвинуваченого, адвоката ОСОБА_4 , підлягає затвердженню та призначенню обвинуваченому ОСОБА_5 узгодженої сторонами міри покарання.

З огляду на викладене, враховуючи обставини, характер, тяжкість та суспільну небезпеку, спосіб вчинення злочину, узгоджену сторонами міру покарання, даних, які характеризують обвинуваченого та його ставлення до скоєного, наявність обставин, що пом`якшують покарання, відсутність обставин, що обтяжують покарання, суд приходить до висновку про можливість призначення ОСОБА_5 покарання у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн, оскільки на думку суду, призначення такого покарання матиме належний виховний вплив на обвинуваченого та буде сприяти його виправленню, призведе до позитивних змін в його особистості та формуванню у нього готовності до самокерованої правослухняної поведінки у суспільстві.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 124, 126 КПК України, суд вважає необхідним стягнути з обвинуваченого ОСОБА_5 на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експертів для проведення експертизи матеріалів, речовин та виробів № СЕ-19/102-25/2077-НЗПРАП від 30.01.2025 у розмірі 3183 гривні 60 копійок.

На підставі ч. 4 ст. 174 КПК України, суд вважає необхідним скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Ладижинського міського суду Вінницької області №135/109/25 (провадження №1-кс/135/42/25) від 24.01.2025.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався, цивільний позов у кримінальному проваджені не заявлений.

Долю речових доказів у даному кримінальному визначити відповідно до вимог ст.100 КПК України.

Керуючись ч.1 ст. 314, ст. ст. 469, 472, 473, 474, 475, 615 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 05 лютого 2025 року укладену між прокурором Тростянецького відділу Гайсинської окружної прокуратури Вінницької області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 , за участю захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_4 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000010 від 23.01.2025.

Визнати винуватим ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України та призначити покарання у виді штрафу в розмірі 1 000 (однієїтисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в дохід держави, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) грн. 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави витрати за проведення експертизи у кримінальному провадженні в сумі 3183 (три тисячі сто вісімдесят три) гривні 60 копійок.

Арешт накладений ухвалою Ладижинського міського суду Вінницької області від 24.01.2025 - скасувати.

Речовий доказ у кримінальному провадженні, а саме: особливо небезпечну психотропну речовину обіг якої заборонено PVP масою 1,3817 г. яку поміщено до спеціального пакету Експерта служба МВС України №6127645, що переданий на зберігання у кімнату зберігання речових доказів відділення поліції №3 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області (квитанція ID337309 від 04.02.2025) - знищити.

На вирок суду може бути подана апеляція до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти діб з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Ладижинський міський суд Вінницької області, з підстав передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України. Клопотання про його скасування місцевим судом може подаватися прокурором у разі невиконання умов угоди про визнання винуватості згідно зі ст. 476 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на його апеляційне оскарження.

Суддя ОСОБА_1