В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 лютого 2025 року м. Запоріжжя

Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючої судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 , розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду № 7 у м. Запоріжжі кримінальне провадження №0001522 від 11.11.2024 року за обвинувальним актом з угодою про визнання винуватості від 09.12.2024, відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, не одруженого, маючого на утриманні одну малолітню дитину, офіційно не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.263 КК України,

ВСТАНОВИВ:

11.11.2024 приблизно о 10 годині 25 хвилин, ОСОБА_5 , маючи умисел на носіння холодної зброї без передбаченого законом дозволу, перебуваючи поблизу буд. 59 по вул. Наукове Містечко, о. Хортиця в м. Запоріжжі, незаконно зберігав та носив предмет, схожий на кастет, до моменту зупинення працівниками поліції, коли у останнього під час проведення огляду місця події, а саме ділянки місцевості, що розташована поблизу буд. АДРЕСА_2 , в період часу з 12 години 29 хвилин по 12 годину 41 хвилину було вилучено вказаний предмет.

Відповідно до висновку експерта Запорізького НДЕКЦ МВС України в Запорізькій області № СЕ-19/108-24/22228-ХЗ від 20 листопада 2024 року, наданий на дослідження предмет, схожий на кастет є контактною холодною зброєю ударно-дробильної дії - кастетом спрощеної конструкції.

Таким чином, ОСОБА_5 своїми умисними діями, які виразились в носінні холодної зброї без передбаченого законом дозволу, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 263 КК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 474 КПК України, до суду разом з обвинувальним актом надійшла угода про визнання винуватості від 09.12.2024, укладена між прокурором Вознесенівської окружної прокуратури м. Запоріжжя ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_5 , у присутності захисника підозрюваного-адвоката ОСОБА_4 .

За змістом даної угоди, ОСОБА_5 , під час досудового розслідування повністю визнав свою винуватість у вчиненні вказаного кримінального правопорушення, сторони дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 2 ст. 263 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, та покарання, яке має понести обвинувачений у вигляді пробаційного нагляду строком на 2 (два) роки. Із запропонованим видом покарання ОСОБА_5 беззастережно погодився.

В угоді зазначені наслідки її укладення та затвердження, встановлені статтею 473 КПК України, наслідки її невиконання.

Прокурор у підготовчому судовому засіданні зазначила, що при укладанні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК та КК України, просила цю угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену сторонами міру покарання.

Обвинувачений ОСОБА_5 у підготовчому судовому засіданні також просив вказану угоду затвердити і призначити узгоджене в ній покарання, при цьому беззастережно визнав себе винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 263 КК України, в обсязі пред`явленого обвинувачення, дав згоду на застосування узгодженого виду покарання. Зазначив, що його згода на укладення угоди є добровільною.

Захисник обвинуваченого - адвокат ОСОБА_4 в підготовчому судовому засіданні зазначив, що угода відповідає вимогам закону, укладена добровільно, підзахисний повністю розуміє наслідки її укладення та невиконання, а тому просив затвердити угоду про визнання винуватості.

Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали кримінального провадження в межах вирішуваних питань, суд дійшов такого висновку.

Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України при ухваленні рішення в підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно з п. 1 ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів.

В підготовчому судовому засіданні судом встановлено, що ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 263 КК України.

Також судом встановлено, що сторони кримінального провадження уклали угоду про визнання винуватості, зміст якої відповідає вимогам ст. 472 КПК України.

При укладенні угоди про визнання винуватості прокурором враховані обставини відповідно до ст. 470 КПК України, а саме: кримінальне правопорушення належить до категорії кримінальних проступків; ступінь і характер сприяння підозрюваного у розслідуванні кримінального провадження; характер і ступінь тяжкості підозри; наявність суспільного інтересу в забезпеченні швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду та викритті більшої кількості кримінальних правопорушень; обставини, що пом`якшують покарання (щире каяття); відсутність обтяжуючих покарання обставин; відомості про особу ОСОБА_5 , який раніше не судимий, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, не одружений, має на утриманні одну малолітню дитину, офіційно не працевлаштований, але працює за наймом на будівельних роботах.

При цьому, судом з`ясовано, що ОСОБА_5 цілком розуміє роз`яснені йому права, передбачені ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, встановлені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які застосовуватимуться до нього у разі затвердження угоди судом.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Узгоджена міра покарання відповідає вимогам ст. 65 КК України, буде необхідною і достатньою для виправлення ОСОБА_5 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Судом встановлено, що укладена угода про визнання винуватості не суперечить вимогам КПК та КК України, умови угоди відповідають інтересам суспільства та не порушують прав, свобод та інтересів сторін по справі та інших осіб. Обставин, які б вказували на неможливість виконання обвинуваченим взятих на себе зобов`язань за угодою судом не встановлено.

Відповідно до ч. 1 ст. 475 КПК України якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду та призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Враховуючи вищевикладене, суд доходить висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним ОСОБА_5 та призначення узгодженої сторонами міри покарання у виді 2 років пробаційного нагляду.

Суд, визначаючи обсяг обов`язків, що покладаються на засудженого до пробаційного нагляду, виходить з такого.

Відповідно до ч. 1 ст. 59-1 КК України покарання у виді пробаційного нагляду полягає в обмеженні прав і свобод засудженого, визначених законом і встановлених вироком суду, із застосуванням наглядових та соціально-виховних заходів без ізоляції від суспільства.

За нормою ч. 2 цієї статті суд покладає на засудженого до пробаційного нагляду такі обов`язки: 1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання; 3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Відтак, з урахуванням вищевикладеного, на ОСОБА_5 слід покласти обов`язки, визначені ч. 2 ст. 59-1 КК України, що відповідатиме узгодженому сторонами покаранню.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Враховуючи, що по даному кримінальному провадженню було проведено судова експертиза холодної зброї, висновок експерта № СЕ-19/108-24/22228-ХЗ від 20.11.2024, і органом досудового розслідування документально підтверджені процесуальні витрати розміром 1 591,80 гривень на залучення експерта, суд вважає за необхідне стягнути вказані витрати з ОСОБА_5 .

Запобіжний захід стосовно обвинуваченого ОСОБА_5 не обирався, клопотань про обрання запобіжного заходу до набрання вироком законної сили прокурором не заявлялось.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися.

Питання про долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 314, 373, 374, 394, 474-475, ч. 15 ст. 615 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 09 грудня 2024 року між прокурором Вознесенівської окружної прокуратури м. Запоріжжя ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_5 за участі захисника підозрюваного-адвоката ОСОБА_4 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001522 від 11.11.2024 за ч. 2 ст. 263 КК України.

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 263 КК України.

На підставі угоди про визнання винуватості ОСОБА_5 призначити узгоджене сторонами покарання за ч. 2 ст. 263 КК України у виді пробаційного нагляду строком на 2 (два) роки.

Відповідно до ч. 2 ст. 59-1 КК України, покласти на ОСОБА_5 наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави витрати, пов`язані із проведенням судової експертизи холодної зброї у розмірі 1 591 гривні 80 копійок.

Речові докази:

- кастет, упакований до спецпакету № 6051749, переданий на зберігання до камери схову ВП № 1 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області - знищити;

Вирок суду на підставі угоди про визнання винуватості може бути оскаржено до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Уразі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: ОСОБА_1