ВИРОК

Іменем України

07.04.2025 року м. Львів

Франківський районний суд м. Львова в складі:

головуючої судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

розглянувши у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового розгляду обвинувальний акт та додані до нього матеріали у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000129 від 05.03.2025 року, про обвинувачення:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Львова, громадянки України, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , в останнє судимою вироком Франківського районного суду м. Львова від 07.03.2025,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ст.390-1 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Франківського районного суду м. Львова від 30.01.2025 у справі №465/624/25, провадження №2-о/465/137/25, видано обмежувальний припис стосовно ОСОБА_3 , строком на 6 місяців, яким вжито заходи тимчасового обмеження її прав відносно її доньки ОСОБА_4 з покладенням на неї наступних обов`язків: - заборонити ОСОБА_3 перебувати у місці спільного проживання із ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою: АДРЕСА_1 .

Крім того, вироком Франківського районного суду м. Львова від 07.03.2025 ОСОБА_3 засуджено за вчинення кримінальних проступків, передбачених ст. 390-1 КК України та призначено покарання у виді пробаційного нагляду строком на 1 (один) рік.

Однак, ОСОБА_3 , 05.03.2025 близько 11:20 год., будучи ознайомленою під особистий підпис із рішенням Франківського районного суду м. Львова від 30.01.2025 у справі №465/624/25, провадження №2-о/465/137/25 про видачу обмежувального припису, яким відносно неї встановлено вищенаведене тимчасове обмеження її прав, реалізовуючи протиправний умисел, пов`язаний із домашнім насильством, діючи умисно, повторно, порушила даний обмежувальний припис, а саме прийшла у місце спільного проживання з ОСОБА_4 до квартири АДРЕСА_3 .

Дії ОСОБА_3 кваліфіковані за ст. 390-1 КК України, як умисне невиконання обмежувального припису особою, щодо якої такий застосовано судом.

Крім цього, ОСОБА_3 , 07.03.2025 близько 12:00 год., будучи ознайомленою під особистий підпис із рішенням Франківського районного суду м. Львова від 30.01.2025 у справі №465/624/25, провадження №2-о/465/137/25 про видачу обмежувального припису, яким відносно неї встановлено вищенаведене тимчасове обмеження її прав, реалізовуючи протиправний умисел, пов`язаний із домашнім насильством, діючи умисно, повторно, порушила даний обмежувальний припис, а саме прийшла у місце спільного проживання з ОСОБА_4 до квартири АДРЕСА_3 .

Дії ОСОБА_3 кваліфіковані за ст. 390-1 КК України, як умисне невиконання обмежувального припису особою, щодо якої такий застосовано судом.

Крім цього, ОСОБА_3 , 11.03.2025 близько 11:30 год., будучи ознайомленою під особистий підпис із рішенням Франківського районного суду м. Львова від 30.01.2025 у справі №465/624/25, провадження №2-о/465/137/25 про видачу обмежувального припису, яким відносно неї встановлено вищенаведене тимчасове обмеження її прав, реалізовуючи протиправний умисел, пов?язаний з домашнім насильством, діючи умисно, повторно, порушила даний обмежувальний припис, а саме прийшла у місце спільного проживання з ОСОБА_4 до квартири АДРЕСА_3 .

Дії ОСОБА_3 кваліфіковані за ст. 390-1 КК України, як умисне невиконання обмежувального припису особою, щодо якої такий застосовано судом.

Крім цього, ОСОБА_3 , 13.03.2025 близько 10:10 год., будучи ознайомленою під особистий підпис із рішенням Франківського районного суду м. Львова від 30.01.2025 у справі №465/624/25, провадження №2-о/465/137/25 про видачу обмежувального припису, яким відносно неї встановлено вищенаведене тимчасове обмеження її прав, реалізовуючи протиправний умисел, пов?язаний з домашнім насильством, діючи умисно, повторно, порушила даний обмежувальний припис, а саме прийшла у місце спільного проживання з ОСОБА_4 до квартири АДРЕСА_3 .

Дії ОСОБА_3 кваліфіковані за ст. 390-1 КК України, як умисне невиконання обмежувального припису особою, щодо якої такий застосовано судом.

Крім цього, ОСОБА_3 , 18.03.2025 близько 14:30 год., будучи ознайомленою під особистий підпис із рішенням Франківського районного суду м. Львова від 30.01.2025 у справі № 465/624/25, провадження №2-о/465/137/25 про видачу обмежувального припису, яким відносно неї встановлено вищенаведене тимчасове обмеження її прав, реалізовуючи протиправний умисел, пов?язаний з домашнім насильством, діючи умисно, повторно, порушила даний обмежувальний припис, а саме прийшла у місце спільного проживання з ОСОБА_4 до квартири

АДРЕСА_3 .

Дії ОСОБА_3 кваліфіковані за ст. 390-1 КК України, як умисне невиконання обмежувального припису особою, щодо якої такий застосовано судом.

Прокурор Франківської окружної прокуратури міста Львова Львівської області ОСОБА_5 звернулась до суду з клопотанням про розгляд кримінального проступку у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Обвинувачена ОСОБА_3 та її захисник адвокат ОСОБА_6 подали до суду заяву, згідно якої обвинувачена беззаперечно визнає свою винуватість у вчиненні інкримінованих їй кримінальних проступків, ознайомлена з обмеженням права на апеляційне оскарження, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згідний на розгляд обвинувального акту у спрощеному порядку.

Відповідно до ч. 1 ст.12 КК України визначено, що кримінальні правопорушення поділяються на кримінальні проступки і злочини.

Частиною 2 статті 12 КК України визначено, що кримінальним проступком є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або інше покарання, не пов`язане з позбавленням волі.

Відповідно до положень ч.2 ст.12 КК України кримінальні правопорушення, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_3 є кримінальним проступком.

За вимогами ч.2 ст.382 КПК України, вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Частиною 1 статті 381 КПК України визначено, що суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта за його відсутності.

Оскільки, ОСОБА_3 вчинила декілька тотожних кримінальних правопорушень, суд кваліфікує її дії за ст.390-1 КК України за епізодами невиконання обмежувальних приписів (05.03.2025, 07.03.2025, 11.03.2025, 13.03.2025 та 18.03.2025), а не за кожен із них окремо, оскільки вони підпадають під дію однієї і тієї ж статті закону України про кримінальну відповідальність і повторної кваліфікації не потребують.

Дії обвинуваченої ОСОБА_3 суд кваліфікує за ст.390-1 КК України, як умисне невиконання обмежувального припису особою, щодо якої такий застосовано

При призначенні обвинуваченій ОСОБА_3 покарання, суд враховує ступінь тяжкості скоєного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченому, передбачені, ст. 66 КК України, щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому, передбачені, ст. 67 КК України, вчинення кримінального правопорушення повторно та вчинення кримінального правопорушення відносно особи, з якою підозрюваний перебуває у сімейних відносинах.

Також, судом встановлено, що згідно із вироком Франківського районного суду м. Львова від 07.03.2025 ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винною у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ст. 390-1 КК України, та призначено покарання у виді пробаційного нагляду строком на 1 ( один ) рік із застосуванням відповідно до ст.59-1 КК України наглядових та соціально-виховних заходів без ізоляції від суспільства та покладенням наступних обов`язків : 1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання; 3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

При цьому, суд враховує, що відповідно до ч. 5 ст. 59-1 КК України пробаційний нагляд не призначається особам, які під час відбування цього виду покарання вчинили кримінальне правопорушення. Однак, аналіз матеріалів кримінального провадження свідчить про відсутність таких обставин.

Зокрема, вирок Франківського районного суду м. Львова від 07.03.2025 не був пред`явлений до виконання.

Таким чином, на момент вчинення кримінального правопорушення в період з 05.03.2025 по 18.03.2025 ОСОБА_3 не перебувала під пробаційним наглядом. Отже, вказані обставини не виключають застосування покарання у вигляді пробаційного нагляду за новим кримінальним правопорушенням.

За наведених обставин суд вважає за необхідне призначити обвинуваченій ОСОБА_3 покарання у виді пробаційного нагляду та покласти обов`язки, передбачені ч. 2, ч. 3ст. 59-1 КК України.

Відповідно до ч.4 ст. 70 КК України, за правилами, передбаченими в частинах першій - третій цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому кримінальному правопорушенні, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю кримінальних правопорушень, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в статті 72 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КК України якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив нове кримінальне правопорушення, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

Як убачається з роз`яснень п.п. 25, 26постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» від 24 жовтня 2003 року №7за сукупністю вироків (ст. 71 КК України) покарання призначається, коли засуджена особа до повного відбування основного чи додаткового покарання вчинила новий злочин, а також коли новий злочин вчинено після проголошення вироку, але до набрання ним законної сили. При застосуванні правил ст. 71 КК України судам належить враховувати, що остаточне покарання за сукупністю вироків має бути більшим, ніж покарання, призначене за новий злочин, і ніж невідбута частина покарання за попереднім вироком.

Суд враховує, що ОСОБА_3 07.03.2025 року за вироком Франківського районного суду м. Львова, засуджена за ст. 390-1 КК України із покладенням на неї обов`язків відповідно до ст. 59-1 КК України.

В зв`язку з цим, приймаючи до уваги, що ОСОБА_3 , після постановлення щодо неї вироку Франківського районного суду м. Львова від 07.03.2025 за ст. 390-1 КК України та призначення покарання у виді пробаційного нагляду строком на 1 (один) рік, до повного відбуття вказаного покарання, вчинила нове кримінальне правопорушення, суд застосовує ч. 1 ст. 71 КК України щодо призначення покарання за сукупністю вироків шляхом приєднання до покарання за вчинення даного кримінального правопорушення частини невідбутого покарання за попереднім вироком.

Вказане покарання обвинуваченій по своєму виду та розміру на думку суду буде справедливим, необхідним та достатнім для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Запобіжний захід відносно обвинуваченої ОСОБА_3 під час досудового розслідування даного кримінального провадження не обирався і підстав для його обрання немає.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

У справі відсутні процесуальні витрати та речові докази.

Підстав для застосування правових приписів ст.174 КПК України немає.

Керуючись ст.ст. 349, 374, 394, 395 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватою у пред`явленому їй обвинувачені за статтею 390-1 КК України та призначити їй покарання у виді пробаційного нагляду на строк 1 (один) рік 2 (два) місяці.

Згідно із ч. 1 ст.71КК України за сукупністю вироків до призначеного покарання за даним вироком частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Франківського районного суду м. Львова від 07 березня 2025 року, та призначити остаточне покарання ОСОБА_3 у виді пробаційного нагляду на строк 1 (один) рік 4 (чотири) місяців.

Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 59-1 КК України, покласти на ОСОБА_3 наступні обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання;

3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;

4) виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою;

Строк покарання у виді пробаційного нагляду ОСОБА_3 обчислювати з дня постановки на облік уповноваженим органом з питань пробації.

Вирок суду може бути оскаржений шляхом подачі апеляційної скарги до Львівського апеляційного суду через Франківський районний суд м. Львова протягом тридцяти днів з дня отримання його копії з урахуванням особливостей, передбачених у ч. 1 ст. 394 КПК України, а саме: даний вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Суддя ОСОБА_1