Провадження № 11-кп/824/2857/2025 Доповідач: ОСОБА_2
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

24 березня 2025 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:

суддів: ОСОБА_2 (головуюча), ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретар - ОСОБА_5

за участю:

прокурора - ОСОБА_6

обвинуваченого - ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві матеріали об`єднаних кримінальних проваджень № 0000766 від 10.07.2024 та № 0001040 від 11.09.2024 за апеляційною скаргою заступника керівника Київської міської прокуратури на вирок Святошинського районного суду м. Києва від 18 листопада 2024 року,

в с т а н о в и л а :

Вироком Святошинського районного суду м. Києва від 18 листопада 2024 року

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, з середньою освітою, непрацюючого, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , не маючого постійного місця проживання, раніше судимого:

- вироком Саксаганського районного суду м. Кривий Ріг від 14.09.2023 за ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 307, ст. 69, ч. 1 ст. 70, 75, 76, 104 КК України до покарання у виді 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки;

- вироком Святошинського районного суду м. Києва від 09.09.2024 за ч. 1 ст. 309, ст. 71, 72 КК України до покарання у виді 5 років 1 місяця позбавлення волі;

- вироком Солом`янського районного суду м. Києва від 26.09.2024 за ч. 1 ст. 309, ст. 71, 72 КК України до покарання у виді 5 років 1 місяців позбавлення волі,

визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1, 2 ст. 309 КК України та призначено покарання:

-за ч. 1 ст. 309 КК України у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік;

-за ч. 2 ст. 309 КК України у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік 3 (три) місяці;

на підставі ч. 1 ст. 70 КК України призначено ОСОБА_7 покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді 1 (одного) року 3 (трьох) місяців позбавлення волі;

на підставі ч. 4 ст. 70 КК України шляхом часткового складання покарань, призначених цим вироком тавироком Святошинського районного суду м. Києва від 09.09.2024, призначено ОСОБА_7 покарання у виді 5 (п`яти) років 2 (двох) місяців позбавлення волі;

на підставі ч. 1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків до призначеного покарання ОСОБА_7 частково приєднано невідбуту частину покарання, призначеного вироком Солом`янського районного суду м. Києва від 26.09.2024 та призначено остаточне покарання у виді 5 (п`яти) років 3 (трьох) місяців позбавлення волі;

вирішено питання про речові докази та процесуальні витрати.

Відповідно до вироку, ОСОБА_7 09.07.2024, приблизно о 10 год. 30 хв., знаходячись неподалік від буд. № 104 на пр. Берестейському в м. Києві, зустрівся з невстановленою дізнанням особою, в якої шляхом купівлі за 100 грн., незаконно придбав фрагмент блістера з трьома таблетками білого кольору, схожими на таблетки, що містять наркотичний засіб, які з метою подальшого особистого вживання, сховав до нагрудної сумки, залишивши на зберігання при собі, без мети збуту, після чого направився у власних справах, однак того ж дня приблизно о 12 год. 15 хв., перебуваючи біля буд. № 87 на пр. Берестейському у м. Києві, він був викритий працівниками поліції, яким з нагрудної сумки добровільно видав для подальшого вилучення вищевказаний фрагмент блістера з трьома таблетками білого кольору, які згідно з висновком експертизи містять у своєму складі наркотичний засіб, обіг якого обмежено - метадон (фенадон), загальною масою 0,066 г.

Крім цього, ОСОБА_7 10.09.2024 приблизно о 13 год. 00 хв., перебуваючи за адресою: м. Київ, пр-т. Берестейський, 104, у невстановленої досудовим розслідуванням особи, незаконно придбав дві таблетки білого кольору, що містять наркотичний засіб, обіг якого обмежено, метадон (фенадон) масою 0,044 г., після чого, усвідомлюючи, що ці таблетки білого кольору містять наркотичний засіб, обіг якого обмежено-метадон (фенандон), ОСОБА_7 , маючи злочинний намір, спрямований на зберігання без мети збуту наркотичного засобу, поклав їх до лівої кишені своїх шортів, таким чином придбав та став зберігати наркотичний засіб обіг якого обмежено- метадон (фенандон), без мети збуту, для особистого вживання, однак того ж дня о 13 год. 20 хв., перебуваючи на прилеглій території будинку, що за адресою: м. Київ, пр-т. Берестейський, 93, він був викритий працівниками поліції, яким добровільно, у присутності двох понятих, із лівої кишені своїх шортів видав дві таблетки білого кольору, які згідно з висновком експерта містять у своєму складі наркотичний засіб, обіг якого обмежено- метадон (фенадон), загальною масою 0,044 г.

В апеляційній скарзі прокурор, не оспорюючи фактичні обставини справи, доведеність вини обвинуваченого та правильність кваліфікації його дій, вважає, що вирок підлягає скасуванню в частині призначеного покарання у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та невідповідністю призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого через м`якість. В обґрунтування доводів апеляційної скарги прокурор вказав про те, що суд першої інстанції помилково застосував положення ст. 71 КК України, оскільки інкриміновані обвинуваченому кримінальні правопорушення вчинені ним 09.07.2024 та 10.09.2024, тобто до ухвалення останнього за часом вироку Солом`янського районного суду м. Києва від 26.09.2024 року, а тому суд зобов`язаний був визначити покарання спочатку за сукупністю кримінальних правопорушень на підставі ч. 1 ст. 70 КК України, а потім призначити остаточне покарання на підставі ч. 4 ст. 70 КК України, з урахуванням як вироку Святошинського районного суду м. Києва від 09.09.2024 року, так і вироку Солом`янського районного суду м. Києва від 26.09.2024 року, таким чином суд неправильно застосував положення ст. 70, 71 КК України. Крім цього, вважає, що обвинуваченому призначено явно м`яке покарання, враховуючи, що він раніше засуджений, однак належних висновків не зробив та продовжив вчиняти свою злочинну діяльність, що свідчить про його підвищену суспільну небезпечність та недосягнення виховної мети покарання, призначених за попередніми вироками. Відтак просив оскаржуваний вирок скасувати в частині призначеного покарання та ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_7 за ч. 1 ст. 309 КК України покарання у виді обмеження волі строком на 1 рік; за ч. 2 ст. 309 КК України покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік 3 місяці. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України призначити покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді 1 (одного) року 3 (трьох) місяців позбавлення волі. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України шляхом часткового складання покарань, призначених за цим вироком та вироком Святошинського районного суду м. Києва від 09.09.2024 року та вироком Солом`янського районного суду м. Києва від 26.09.2024 року, призначити ОСОБА_7 до відбуття остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років 6 місяців. В решті оскаржуваний вирок залишити без змін.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду; пояснення прокурора, який підтримав вимоги апеляційної скарги та просив її задовольнити; пояснення обвинуваченого, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги прокурора, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги прокурора, колегія суддів приходить до наступних висновків.

За приписами ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Судовий розгляд вказаного кримінального провадження проводився в суді першої інстанції в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, а тому висновки суду щодо фактичних обставин справи, які не оспорювались і стосовно яких докази судом не досліджувались, апеляційним судом не перевіряються. Доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_7 , правильність кваліфікації його дій, а також покарання, призначене за кожне кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 та 2 ст. 309 КК України та за сукупністю кримінальних правопорушень на підставі ч. 1 ст. 70 КК України учасниками судового провадження не оспорюється. Підстав для виходу за межі апеляційної скарги в порядку ч. 2 ст. 404 КПК України колегія суддів не вбачає.

Щодо доводів апеляційної скарги прокурора про неправильне застосування судом закону України про кримінальну відповідальність при призначенні обвинуваченому остаточного покарання, то колегія суддів вважає їх обґрунтованими.

Статтею 70 КК України визначені підстави, порядок та межі призначення покарання за сукупністю кримінальних правопорушень.

При сукупності кримінальних правопорушень суд, призначивши покарання (основне і додаткове) за кожне кримінальне правопорушення окремо, визначає остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим або шляхом повного чи часткового складання призначених покарань (ч. 1 ст. 70 КК).

За змістом ч. 4 ст. 70 КК України за правилами призначення покарання за сукупністю кримінальних правопорушень призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому кримінальному правопорушенні, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю кримінальних правопорушень, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в ст. 72 КК України.

Як вбачається з матеріалів провадження, обвинувачений ОСОБА_7 раніше засуджений вироком Солом`янського районного суду м. Києва від 26.09.2024 року за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді обмеження волі строком на 1 рік. На підставі ч. 1 ст. 71, ч. 1 ст. 72 КК України за сукупністю вироків, до покарання, призначеного цим вироком, частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 14.09.2023 року та призначено ОСОБА_7 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років 1 місяць.

Кримінальні правопорушення, передбачені ч. 1, 2 ст. 309 КК України, за якими ОСОБА_7 визнаний винуватим та засуджений у цьому кримінальному провадженні, останній вчинив 09.07.2024 року та 10.09.2024 року, тобто до ухвалення вироку Солом`янського районного суду м. Києва від 26.09.2024 року, а тому остаточне покарання обвинуваченому ОСОБА_7 мало бути призначене на підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень з урахуванням покарання, призначеного завироком Солом`янського районного суду м. Києва від 26.09.2024 року, а не на підставі ст. 71 КК України.

Наведене свідчить про те, що судом першої інстанції безпідставно застосовано положення ст. 71 КК України при призначенні ОСОБА_7 остаточного покарання, що є неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність.

При цьому, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо застосування принципу часткового складання покарань при призначенні обвинуваченому ОСОБА_7 остаточного покарання на підставі ч. 4 ст. 70 КК України. Однак, на думку колегії суддів, остаточне покарання ОСОБА_7 слід визначити у виді 5 років 3 місяців позбавлення волі. Саме таке покарання, на думку колегії суддів, буде сприяти меті покарання, яка визначена ч. 2 ст. 65, ч. 2 ст. 50 КК України, тобто буде необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових кримінальних правопорушень.

Підстав для призначення обвинуваченому покарання у виді 5 років 6 місяців позбавлення волі, як про це ставить питання в апеляційній скарзі прокурор, колегія суддів не вбачає, а прокурором не наведено доводів на обґрунтування вказаних вимог.

Отже, вирок суду першої інстанції в частині призначення обвинуваченому ОСОБА_7 остаточного покарання підлягає зміні у зв`язку з неправильним застосуванням кримінального закону.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу заступника керівника Київської міської прокуратуризадовольнити частково.

Вирок Святошинського районного суду м. Києва від 18 листопада 2024 року щодо ОСОБА_7 змінити в частині призначеного покарання.

Виключити з вироку Святошинського районного суду м. Києва від 18 листопада 2024 року посилання на застосування положень ст. 71 КК України при призначенні обвинуваченому ОСОБА_7 остаточного покарання.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України шляхом часткового складання покарань, призначених цим вироком та вироками Святошинського районного суду м. Києва від 09 вересня 2024 року та Солом`янського районного суду м. Києва від 26 вересня 2024 року, призначити обвинуваченому ОСОБА_7 до відбуття остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років 3 (три) місяці.

В решті вирок Святошинського районного суду м. Києва від 18 листопада 2024 року залишити без змін.

Ухвалу може бути оскаржено у касаційному порядку протягом трьох місяців з дня проголошення, а засудженим, який тримається під вартою - в той же строк з дня вручення йому копії судового рішення.

СУДДІ

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4