ЧУГУЇВСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________
Справа № 636/1310/25 Провадження№ 1-кп/636/952/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 квітня 2025 року Чугуївський міський суд Харківської області у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Чугуїв кримінальне провадження № 0000898 від 03 жовтня 2024 року, за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миколаївка Слов`янського району Донецької області, українця, громадянина України, з вищою освітою, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 4 ст. 409 КК України,

встановив:

ОСОБА_4 , в умовах воєнного стану, який введений Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні» та затверджений Законом України № 2102-IX від 24.02.2022 «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні», який неодноразово продовжувався та діє дотепер, вчинив кримінальне правопорушення за встановлених, в судовому засіданні, обставин.

Так ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем Збройних Сил України, проходячи військову службу на посаді водія-електрика 3 стрілецького взводу 1 стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 , яка перебуває у складі військової частини НОМЕР_2 , в порушення вимог ст.ст. 17, 65 Конституції України, ст. 1 Закону України «Про оборону України», ст. 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», ст. ст. 1, 2, 15 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.ст. 11, 16, 30, 37, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, діючи з прямим умислом, в умовах воєнного стану, з мотивів небажання виконувати свій конституційний обов`язок щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, перебуваючи у АДРЕСА_3 , шляхом подання командуванню військової частини НОМЕР_1 рапорту з використанням завідомо підроблених документів щодо направлення його до військового госпіталю з метою встановлення придатності до військової служби, на підставі направлення військової частини НОМЕР_1 на стаціонарне лікування до Національного військово-медичного клінічного центру «Головний військовий клінічний госпіталь» Міністерства оборони України, 26.06.2024 залишив розташування вищевказаної військової частини, у зв`язку з вибуттям до Національного військово-медичного клінічного центру «Головний військовий клінічний госпіталь» Міністерства оборони України, в період якого обстеження, лікування військово-лікарську комісію не проходив, військову службу не ніс, обов`язків військової служби не здійснював.

В подальшому ОСОБА_4 , не бажаючи виконувати свій конституційний обов`язок щодо захисту Вітчизни, прибувши 16.07.2024 до розташування військової частини НОМЕР_1 з нібито лікування у Національному військовому-медичному клінічному центрі «Головний військовий клінічний госпіталь» Міністерства оборони України шляхом подання командуванню військової частини НОМЕР_1 рапорту з використанням завідомо підроблених документів на звільнення його із Збройних Сил України на підставі підпункту «б» пункту 2 частини 4 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» за станом здоров`я на підставі висновку (постанови) військово-лікарської комісії про непридатність до військової служби з виключенням з військового обліку, на підставі наказів командира військової частини НОМЕР_2 від 19.07.2024 №86-РС (по стройовій частині) та командира військової частини НОМЕР_1 від 21.07.2024 №204 (по стройовій частині) про звільнення з військової служби, залишив розташування військової частини НОМЕР_1 в період з 21.07.2024 по даний час, в ході якого військову службу не ніс, обов`язків військової служби не здійснював, час проводив на власний розсуд.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 4 ст. 409 КК України визнав повністю, не оспорював фактичні обставини справи та пояснив, що дійсно вчинив злочин, який йому інкриміновано. Надав свідчення щодо місця, часу, способу вчинення злочину, підтвердивши правильність викладених в обвинувальному акті обставин. В скоєному щиро каявся. Окремо зазначив, що станом на зараз зарахований до списків особового складу військової частини НОМЕР_3 та приступив до виконання службових обов`язків.

За таких обставин справи, згідно положень ч. 3 ст. 349 КПК України, враховуючи, що проти цього не заперечували обвинувачений та інші учасники судового провадження, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому судом встановлено, що зазначені особи правильно розуміють зміст цих обставин, добровільність їх позицій не викликає сумнівів. Судом роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

За змістом ст. 62 Конституції України під час розгляду кримінальних проваджень суд має суворо додержуватись принципу презумпції невинуватості, згідно з яким особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують Європейську конвенцію з прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Згідно ч. 5 ст. 9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Європейський суд з прав людини у п. 65 справи «Коробов проти України» (заява №39598/03, остаточне рішення від 21.10.2011) зазначив, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), n.161, Series А заява №25). Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.

Згідно з вимогами ст. 91 КПК України, доказуванню у кримінальному провадженні підлягає, зокрема, подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення), а також винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення. Обов`язок доказування зазначених обставин покладається на слідчого, прокурора та, в установлених КПК випадках, - на потерпілого.

Вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні вищезазначеного кримінального правопорушення злочину, доведена в повному обсязі і підтверджується доказами, які наявні в матеріалах кримінального провадження, і обвинуваченим не оспорюються.

Суд вважає доведеною винуватість ОСОБА_4 в ухиленні військовослужбовця від несення обов`язків військової служби шляхом іншого обману, вчиненому в умовах воєнного стану. Його дії правильно кваліфіковані за ч. 4 ст. 409 КК України.

За таких обставин справи, враховуючи, що ОСОБА_4 є осудним, суд вважає, що він підлягає покаранню за вчинене ним кримінальне правопорушення.

При вирішенні питання про вид та міру покарання винному ОСОБА_4 суд враховує його щире каяття, яке виразилось у повному визнанні своєї вини, правдивій розповіді про обставини скоєного злочину, критичній оцінці своєї протиправної поведінки, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, яке полягало в тому, що обвинувачений надавав органам досудового розслідування всіляку допомогу у встановленні невідомих їм обставин справи і визнає ці обставини, відповідно до ч. 1 ст. 66 КК України такими, що пом`якшують його покарання. Обставин, що обтяжують покарання винного, передбачених ст. 67 КК України, судом не встановлено. Крім того, суд враховує, що ОСОБА_4 позитивно характеризується за місцем проживання, на обліку у лікаря-нарколога та у лікаря-психіатра не перебуває, є учасником бойових дій, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_4 від 28 вересня 2023 року, станом на зараз обіймає посаду механіка 3 відділення перехоплювачів безпілотних літальних апаратів зенітного ракетно-артилерійського дивізіону військової частини НОМЕР_3 , що підтверджується витягом із наказу командира військової частини НОМЕР_3 (по стройовій частині) №84 від 25 березня 2025 року, вчинив кримінальне правопорушення вперше.

Виходячи з положень ст. 65 КК України, а саме - принципів законності, справедливості, індивідуалізації, а також достатності покарання для подальшого виправлення та попередження скоєння нових кримінальних правопорушень, суд враховує характер та ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, віднесеного законодавством до тяжких злочинів, особу винного, який має постійне місце проживання, ту обставину, що обвинувачений є вільним від хворобливих звичок, які становлять небезпеку для оточення; його вік, що свідчить на користь здатності переоцінити зміст своєї згубної поведінки та повернутися до справжніх духовних і соціальних цінностей та в цілому вказує на достатньо високий рівень соціалізації ОСОБА_4 та обставини, що пом`якшують та відсутність обставин, що обтяжують покарання, його ставлення до скоєного кримінального правопорушення та вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_4 покарання в межах санкції ч. 4 ст.409 КК України, вважаючи, що таке покарання є справедливим, а також необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

За таких обставин справи суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_4 покарання за ч. 4 ст. 409 КК України у виді позбавлення волі в межах санкції відповідної частини статті.

Враховуючи наявність декількох пом`якшуючих обставини, даних про особу винного, а також те, що згідно зі ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність, суд вважає за можливе виправлення ОСОБА_4 без реального відбування покарання і застосовує ст. 75 КК України із встановленням іспитового строку та покладенням на нього на цей строк обов`язків, передбачених ч. 1 та п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України.

На переконання суду, призначення обвинуваченому такого покарання буде справедливим, співрозмірним і достатнім для його виправлення, кари та запобігання вчинення нових злочинів, як самим обвинуваченим, так і іншими особами, а також буде відповідати таким принципам Європейської конвенції з захисту прав людини і основоположних свобод як пропорційність обмеження прав людини, легітимна мета та невідворотність покарання.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

На підставі ч. 2 ст. 124 КПК України, процесуальні витрати, пов`язані з проведенням судової експертизи № 610/1 від 04 грудня 2024 року у розмірі 33 427 грн. 80 коп, підлягають стягненню з ОСОБА_4 на користь держави.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 22 жовтня 2024 у кримінальному проваджені, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000127 від 08 лютого 2024 року на тимчасово вилучений 25 вересня 2024 року у ході проведення обшуку за місцем фактичного перебування ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_2 , військовий квиток - мовою оригіналу «Военный билет УН 760270672 на имя ОСОБА_4 , 22.01.1970 года рождения, видан Дзержинским районным военным комисариатом г. Харькова 28.06.1988 года» в червоній обкладинці підлягає скасуванню.

Відповідно до ч. 4 ст. 176 КПК України, у зв`язку з відсутністю клопотання прокурора, суд не вбачає підстав для обрання обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу.

Керуючись ст. 368, 369, 370, 373, 374, 377, 394, 395 КПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 4 ст. 409 КК України, та призначити покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 (один) рік і 6 місяців.

Відповідно до вимог ч.4 ст. 76 КК України нагляд за ОСОБА_4 , як військовослужбовцем, звільненим від відбування покарання з випробуванням, покласти на командира військової частини за місцем несення служби ОСОБА_4 .

У разі звільнення з військової служби ОСОБА_4 , контроль за виконанням вироку покласти на уповноважений орган з питань пробації та згідно з ч. 1 та п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Речові докази у кримінальному провадженні:

- оригінал військового квитка серії НОМЕР_5 виданий на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ;

- мобільний телефон марки Reaime U1, модель RMX3561, синього кольору;

- мобільний телефон марки IPhone 8, модель MQ722LL/A, чорного кольору

- мобільний телефон марки IPhone 8, модель MQ722LL/A, чорного кольору;

- мобільний телефон марки IPhone SE, модель MLM62CH/A, сірого кольору - повернути законному власнику ОСОБА_4 ;

- витяг із наказу в/ч НОМЕР_1 №133 від 11.05.2024, на 1 арк.;

- довідку військово-лікарської комісії на ім`я ОСОБА_4 № 22154 від 12.07.2024, на 1 арк. у 3-х примірниках;

- витяг з протоколу засідання військово-лікарської комісії Центральної військово-лікарської комісії ЗСУ №16469 від 15.07.2024 щодо ОСОБА_4 , на 1 арк., у 2-х примірниках;

- виписку із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого №8772 від 15.07.2024 ОСОБА_4 на 3 арк.;

- карту обстеження та медичного огляду ОСОБА_4 , на 1 арк.;

- свідоцтво про хворобу №3915 від 15.07.2024 на ім`я ОСОБА_4 , на 4 арк., у 3-х примірниках;

- медичні документи щодо ОСОБА_4 клініки «Еввива», на 3 арк - залишити в матеріалах кримінального провадження

Стягнути з ОСОБА_4 процесуальні витрати, пов`язані з проведенням судово- експертизи № 610/1 від 04 грудня 2024 року у розмірі 33 327 (тридцять три тисячі триста двадцять сім) грн 80 коп, - на користь держави.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 22 жовтня 2024 у кримінальному проваджені, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000127 від 08 лютого 2024 року на тимчасово вилучений 25 вересня 2024 року у ході проведення обшуку за місцем фактичного перебування ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_2 , військовий квиток - мовою оригіналу «Военный билет УН 760270672 на имя ОСОБА_4 , 22.01.1970 года рождения, видан Дзержинским районным военным комисариатом г. Харькова 28.06.1988 года» в червоній обкладинці - скасувати.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок суду не набрав законної сили.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до Харківського апеляційного суду через Чугуївський міський суд Харківської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку вручити негайно після його проголошення обвинуваченому та прокурору.

Копію вироку не пізніше наступного дня після його ухвалення надіслати учасникам судового провадження, які не були присутніми в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1