Справа № 299/7460/24
Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03.02.2025 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в складі суддів: ОСОБА_1 (головуючого), ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Ужгороді кримінальне провадження 11-кп/4806/699/24, за апеляційною скаргою прокурора Іршавського відділу Хустської окружної прокуратури ОСОБА_6 на ухвалу Виноградівського районного суду Закарпатської області від 20.11.2024.

Цією ухвалою обвинувальний акт, щодо:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродження та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, неодруженого, непрацюючого, з середньою освітою, несудимого, обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 309, ч. 1, 2 ст. 307 КК України, відомості про які 05.08.2024 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000337, повернуто прокурору.

Відповідно до обвинувального акту, ОСОБА_8 обвинувачується в тому, що 27.08.2024 у період часу з 17 год 03 хв до 17 год 46 хв, перебуваючи на вул. Чонкаш в с. Руська Долина Берегівського району Закарпатської області, діючи умисно, з корисливих мотивів, маючи умисел на незаконний збут психотропної речовини, у порушення вимог ст. 6, 7, 8, 12, 13, 27, 36 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» та вимог Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживання ними», усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та передбачаючи суспільно небезпечні наслідки у вигляді порушення правового режиму обігу наркотичних речовин, знаходячись на передньому пасажирському сидінні в легковому автомобілі синього кольору, марку якого досудовим розслідуванням не встановлено, за кермом якого був ОСОБА_9 , з метою збуту незаконно зберігав при собі, у кишенях шортів, в які був одягнутий, наркотичну речовину та у ході проведення оперативної закупки наркотичної речовини незаконно збув за 3000 грн ОСОБА_10 наркотичну речовину, обіг якої обмежено, а саме канабіс загальною масою у перерахунку на суху речовину 19,0208 г.

Згідно висновку експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів від 02.09.2024 № СЕ-19/107-24/9364-НЗПРАП придбана у ОСОБА_8 наркотична речовина, обіг якої обмежено, - канабіс загальною масою в перерахунку на суху речовину становить 19,0208 г.

Відповідно до Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів (таблиця II, список 1), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06.05.2000 № 770 (в редакції від 17.01.2013), канабіс віднесений до наркотичних речовин, обіг яких обмежено.

-2-

За таких обставинах ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України, - незаконне зберігання з метою збуту та незаконний збут наркотичних речовин.

06.09.2024 у період часу приблизно з 18 год 04 хв до 18 год 13 хв, діючи умисно, з корисливих мотивів, маючи умисел на незаконний збут психотропної речовини, в порушення вимог ст. 6, 7, 8, 12, 13, 27, 36 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» та вимог Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживання ними», усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та передбачаючи суспільно небезпечні наслідки у вигляді порушення правового режиму обігу наркотичних речовин, знаходячись на передньому пасажирському сидінні в легковому автомобілі синього кольору, марку якого досудовим розслідуванням не встановлено, за кермом якого перебував ОСОБА_10 , рухаючись по автомобільному шляху міжнародного значення на території України, по автодорозі М-23 Берегове-Виноградів-Велика Копаня, розпочавши рух з с. Руська Долина до с. Підвиноградів Берегівського району Закарпатської області, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, з метою збуту, незаконно зберігав при собі, в кишенях шортів, у які був одягнутий, наркотичну речовину та у ході проведення оперативної закупки наркотичної речовини незаконно збув за 7000 грн ОСОБА_10 наркотичну речовину, обіг якої обмежено, - канабіс.

Згідно висновку експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів від 16.09.2024 № СЕ-19/107-24/9585-НЗПРАП придбана у ОСОБА_8 наркотична речовина, обіг якої обмежено, - канабіс, загальною масою в перерахунку на суху речовину становить 60,4501 г.

Відповідно до Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів (таблиця II, список 1), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06.05.2000 № 770 (в редакції від 17.01.2013), канабіс віднесений до наркотичних речовин, обіг яких обмежено.

За таких обставин ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, - незаконне зберігання з метою збуту та незаконний збут наркотичних речовин, вчинені повторно.

Крім того, ОСОБА_8 обвинувачується у тому, що він, всупереч вимог ст. 7, 12, 25 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори», статті 1 Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживання ними» та Порядку провадження діяльності, пов`язаної з обігом наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та контролю за їх обігом, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.06.2009 № 589, діючи умисно, незаконно, без мети збуту, 06.09.2024 зберігав при собі, в кишенях шортів, у які був одягнутий, без мети збуту наркотичну речовину канабіс, який відноситься до наркотичних засобів, обіг яких обмежено, до 06.09.2024, тобто до моменту їх виявлення та вилучення працівниками ВП № 1 Хустського РУП ГУ НП в Закарпатській області під час проведення обшуку та складення протоколу затримання ОСОБА_8 у порядку, передбаченому ст. 208 КПК України.

Відповідно до висновку експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів від 16.09.2024 № СЕ-19/107-24/9587-НЗПРАП на внутрішній поверхні металевого предмета сріблястого кольору наявний наркотичний засіб, обіг якого обмежено, - екстракт канабісу, загальною масою в перерахунку на суху речовину 0,5869г.

Згідно висновку експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів від 16.09.2024 № СЕ-19/107-24/9586-НЗПРАП, надана на експертизу подрібнена речовина рослинного походження зеленого кольору є наркотичним засобом, обіг якого обмежено, - канабісом, загальною масою в перерахунку на суху речовину 22,7153 г.

-3-

Відповідно до Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів (таблиця II, список 1), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06.05.2000 № 770 (в редакції від 17.01.2013), канабіс віднесений до наркотичних речовин, обіг яких обмежено.

У відповідності до Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів (таблиця II, список 1), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06.05.2000 № 770 (в редакції від 17.01.2013), канабіс, смола канабісу, екстракти і настойки канабісу віднесені до наркотичних засобів та рослин, обіг яких обмежено.

За таких обставин ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, - незаконне зберігання наркотичних речовин без мети збуту.

В ухвалі суду зазначено, що обвинувальний акт щодо ОСОБА_8 не відповідає вимогам п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України, оскільки у формулюванні обвинувачення за ч. 1, 2 ст. 307 КК України, не вказано час збуту наркотичного засобу, а за ч. 1 ст. 309 КК України - не зазначено час та місце зберігання наркотичного засобу, масу наркотичного засобу. Також в ухвалі вказується на те, що з урахуванням того, що саме обставини, відображені в обвинувальному акті, підлягають доведенню у ході судового провадження та визначають формулювання діяння, у вчиненні якого особа визнається винуватою в разі ухвалення обвинувального вироку чи невинуватою при її виправданні, то при відсутності в обвинувальному акті викладу необхідних обставин щодо подій кримінальних правопорушень нівелюється ефективність судового провадження, так як немає доцільності у частковому встановленні обставин кримінальних правопорушень та перевірці їх доказами.

Вапеляційній скарзі прокурор порушує питання про скасування ухвали та призначення нового розгляду даного кримінального провадження в суді першої інстанції в іншому складі зі стадії підготовчого засідання. Свої вимоги прокурор мотивує тим, що ухвала суду від 20.11.2024 є незаконною у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону. Під час підготовчого засідання не було встановлено таких порушень вимог кримінального процесуального закону, які б перешкоджали призначенню цього кримінального провадження до судового розгляду. Складений щодо ОСОБА_8 обвинувальний акт, у супереч наведеним в оскаржуваній ухвалі твердженням, відповідає вимогам ст. 291 КПК України, а зазначені в ухвалі суду підстави для його повернення прокурору є необґрунтованими. Суддя під час підготовчого засідання вдалася до оцінки та дослідження висунутого ОСОБА_8 обвинувачення, що суперечить вимогам КПК України. Між тим, прокурор звертає увагу на те, що в обвинувальному акті щодо ОСОБА_8 конкретизовано подію кримінальних правопорушень, час, місце, спосіб та інші обставини їх вчинення, викладно фактичні обставини, які прокурор вважає встановленими, та формулювання обвинувачення, що відповідає вимогам п. 5 ч. 2 ст. 291 КК України, а тому право на захист у даному випадку не порушено.

Апеляційна скарга розглядається за відсутності обвинуваченого та його захисника, неявка яких, з огляду на положення ст. 405 КПК України, не перешкоджає її розгляду. При цьому береться до уваги те, що повідомлення про час та місце розгляду апеляційної скарги вказаним особам направлено відповідно до вимог законодавства; заяви про відкладення розгляду апеляційної скарги та відомостей про поважність причин неприбуття у судове засідання обвинувачений та захисник не подавали.

Заслухавши доповідь судді, промову прокурора на підтримання апеляційної скарги, дослідивши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів уважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню з таких підстав.

-4-

Відповідно до ч. 4 ст. 110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування.

За приписами до п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про повернення обвинувального акту, клопотання про застосування примусових заходів медичного виховного характеру прокурору, якщо вони не відповідають вимогам Кодексу.

Повернення обвинувального акта прокурору передбачає не формальну невідповідність такого акту вимогам закону, а наявність в ньому таких недоліків, які перешкоджають суду призначити судовий розгляд.

Статтею 291 КПК України передбачені вимоги, які ставляться до обвинувального акту.

Відповідно до ч. 2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт повинен обов`язково містити відомості, які передбачені п. 1-9 ч. 2 ст. 291 КПК України, у тому числі: анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство), а також, виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Тобто, після отримання обвинувального акту, суд зобов`язаний перевірити його на відповідність вимогам ст. 291 КПК України, з`ясувати достатність фактичних і юридичних підстав для прийняття одного з рішень, передбачених ч. 3 ст. 314 цього Кодексу, та вирішити питання, пов`язані з підготовкою кримінального провадження до судового розгляду. Завданням підготовчого провадження є процесуальне та організаційне забезпечення проведення судового розгляду.

Згідно п. 13 ч. 1 ст. 3 КПК України, обвинувачення - це твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому КПК України.

Для формулювання обвинувачення необхідно встановити всі елементи складу кримінального правопорушення (суб`єкт, об`єкт, суб`єктивна та об`єктивна сторона) та викласти зазначене у відповідному процесуальному документі.

Статтею 91 КПК України передбачено, що у кримінальному провадженні підлягають доказуванню: подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат; обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження; обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання.

Нормами ч. 1 ст. 337 КПК України передбачено, що судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту.

Як вбачається з оскаржуваної ухвали, підставою для повернення обвинувального акту стало те, що у формулюванні обвинувачення за ч. 1, 2 ст. 307 КК України, не вказано час збуту наркотичного засобу, а за ч. 1 ст. 309 КК України - не зазначено час та місце зберігання наркотичного засобу, масу наркотичного засобу, що є істотним недоліком обвинувального акту та впливає на визначеність обвинувачення і є порушенням права на захист та права на справедливий суд.

-5-

Колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції і вважає, що зі змісту обвинувального акту відносно ОСОБА_8 вбачається, що такий містить фактичний виклад обставин кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 309, ч. 1, 2 ст. 307 КК України, які прокурор вважає встановленими, де чітко і конкретно вказане місце, час вчинення кримінальних правопорушень, конкретні дії, які вчинив обвинувачений, а також інші обставини їх вчинення, при цьому конкретність викладення фактичних обставин у даному кримінальному провадженні, які підлягають доказуванню, їх деталізація, викладена у даному обвинувальному акті, достатньо зрозуміла для ефективної реалізації права на захист і фабули обвинувачень в даному випадку є фактичною моделлю вчинення кримінального правопорушення.

Тому, апеляційний суд погоджується з доводами апеляційної скарги про те, що в обвинувальному акті щодо ОСОБА_8 конкретизовано подію кримінальних правопорушень, час, місце, спосіб та інші обставини їх вчинення, викладно фактичні обставини, які прокурор вважає встановленими, та формулювання обвинувачення, що відповідає вимогам п. 5 ч. 2 ст. 291 КК України, а тому право на захист у даному випадку не порушено.

Зміст формулювання обвинувачення як складової частини обвинувального акта підлягатиме доведенню під час судового розгляду, і у випадку, передбаченому ст. 338 КПК України може бути змінений прокурором. Натомість, повертаючи обвинувальний акт прокурору, при цьому співставляючи формулювання обвинувачення та правову кваліфікацію, суд першої інстанції вийшов за межі своїх повноважень, передбачених кримінальним процесуальним законодавством України на стадії підготовчого засідання. Тобто, суд фактично надав оцінку доведеності обвинувачення, сформульованому в обвинувальному акті прокурором, що має досліджуватись і встановлюватись судом під час безпосередньо здійснення судового провадження, а не на стадії підготовчого засідання.

Обставини які, відповідно до частини першої статті 91 КПК України, підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, зокрема подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення), винуватість обвинуваченого у його вчиненні викладено чітко і конкретно.

Слід зауважити, що у постанові Верховного Суду України від 24.11.2016 № 5-238кс16 чітко визначено, що важливим є виклад саме фактичних обставин кримінального правопорушення, бо правильне їх відображення має суттєве значення не тільки для аргументації висновків слідчого, але і для дослідження обставин вчиненого кримінального правопорушення в суді та для реалізації права на захист. Фабула обвинувачення є фактичною моделлю вчиненого злочину, а юридичне формулювання (формула та формулювання обвинувачення) - це правова модель злочину, вказівка на кримінально-правові норми, порушення яких інкримінується обвинуваченому.

Посилання суду першої інстанції на те, що відсутність у формулюванні обвинувачення за ч. 1, 2 ст. 307 КК України часу збуту наркотичного засобу, а за ч. 1 ст. 309 КК України - часу та місця зберігання наркотичного засобу, масу наркотичного засобу, як на підставу для повернення прокурору обвинувального акту, не ґрунтуються на вимогах закону, оскільки ця обставина не є підставою для повернення обвинувального акту з огляду на вимоги п. 3 ч. 3 ст. 314 та п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що питання доведеності кримінального правопорушення, правильності його кваліфікації, в тому числі щодо його об`єктивної та суб`єктивної сторони, суд має вирішувати під час розгляду справи по суті та постановлення вироку в нарадчій кімнаті. За змістом кримінального процесуального закону під час підготовчого засідання суд не дає оцінки фактичним обставинам, доказам

-6-

та правовій кваліфікації кримінального правопорушення, визначеного обвинувальним актом, оскільки ці питання вирішуються на стадії судового розгляду та оформляються відповідним судовим рішенням.

Колегія суддів наголошує на тому, що зі змісту п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України вбачається, що суд має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам КПК України, тобто за наявності таких порушень вимог процесуального закону, які перешкоджають призначенню кримінального провадження до судового розгляду. Повернення обвинувального акта прокурору передбачає не формальну невідповідність такого акта вимогам закону, а наявність в ньому таких недоліків, які перешкоджають суду призначити судовий розгляд.

Під час апеляційного розгляду судом не встановлено таких недоліків, які б перешкоджали суду призначити обвинувальний акт до судового розгляду.

Зазначені судом першої інстанції недоліки не є перешкодою для призначення даного кримінального провадження до судового розгляду, оскільки питання щодо доведеності вини і правової кваліфікації дій обвинуваченого, належності чи допустимості доказів з`ясовуються судом і розглядаються при розгляді кримінального провадження по суті.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції, вийшовши за межі своїх повноважень на стадії підготовчого засідання, надав фактичну оцінку доведеності обвинувачення, що не ґрунтується на вимогах кримінального процесуального законодавства, не є підставою для повернення обвинувального акту в розумінні положень ст. 314 КПК України, а сам процесуальний документ відносно ОСОБА_8 за ч. 1 ст. 309, ч. 1, 2 ст. 307 КК України, складений за результатами досудового розслідування, відповідає вимогам ст. 291 КПК України.

Колегія суддів також констатує, що кримінальний процесуальний закон не надає повноважень суду до ухвалення вироку чи іншого рішення по суті справи перевіряти правильність визначення прокурором обсягу обвинувачення, зобов`язувати його змінювати цей обсяг, у тому числі й у сторону збільшення, повертати за наслідком підготовчого судового засідання обвинувальний акт у зв`язку з неправильною кваліфікацією дій обвинуваченого тощо. Визначення обсягу обвинувачення при направленні обвинувального акту до суду належить виключно до повноважень прокурора. Зазначене повністю узгоджується з правовою позицією, викладеною у постанові Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 03.07.2019 (справа № 273/1053/17).

Таким чином, апеляційний суд погоджується з доводами апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції вийшов за межі, передбачені ст. 314 КПК України в частині питань, які відносять до компетенції суду під час проведення підготовчого засідання, розпочавши вирішувати питання щодо кваліфікації дій обвинуваченого, що можливо лише під час судового розгляду, під час якого відповідно до ст. 337 КПК України суд має право вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження.

Зміст формулювання обвинувачення як складової частини обвинувального акта підлягатиме доведенню під час судового розгляду і у випадку, передбаченому ст. 338 КПК України може бути змінений. Натомість, повертаючи обвинувальний акт прокурору співставляючи формулювання обвинувачення та правову кваліфікацію, суд першої інстанції вийшов за межі своїх повноважень, передбачених кримінальним процесуальним законодавством України на стадії підготовчого засідання. Тобто, суд фактично надав оцінку доведеності обвинувачення, сформульованого в обвинувальному акті прокурором, що має досліджуватись і встановлюватись судом під час безпосередньо здійснення судового провадження, а не на стадії підготовчого засідання.

-7-

Враховуючи викладені обставини, апеляційний суд вважає, що обвинувальний акт відповідає вимогам ст. 291 КПК України, а тому суд першої інстанції прийняв рішення про повернення обвинувального акту прокурору у зазначеному кримінальному провадженні помилково, всупереч вимогам кримінального процесуального закону, без повного та об`єктивного дослідження всіх обставин, що, як наслідок призвело до безпідставного затягування розгляду кримінального провадження та потягло порушення принципу дотримання розумних строків.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на вирок або ухвалу суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати вирок або ухвалу і призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Пункт 3 частини 1 статті 409 КПК України передбачає, що підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

Згідно ч. 1 ст. 412 КПК України, істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Враховуючи, що діючим КПК України не врегульовано питання призначення нового розгляду обвинувального акту після скасування судом апеляційної інстанції ухвали про його повернення прокурору, апеляційний суд вважає, за необхідне застосувати положення ст. 7, 9 КПК України

Так, ч. 6 ст. 9 КПК України передбачає, що у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені ч. 1 ст. 7 цього Кодексу.

Відповідно до положень ст. 7 КПК України зміст і форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких зокрема відносяться: верховенство права, законність, забезпечення права на захист, доступ до правосуддя та обов`язковість судових рішень, публічність, диспозитивність, гласність і відкритість судового провадження та його розумність строків.

Колегія суддів уважає, що обвинувальний акт у зазначеному кримінальному провадженні відповідає вимогам КПК України, тому апеляційна скарга прокурора підлягає до задоволення.

З врахуванням наведеного, ухвала суду першої інстанції про повернення прокурору обвинувального акту щодо ОСОБА_8 підлягає скасуванню з призначенням нового розгляду обвинувального акту в суді першої інстанції зі стадії підготовчого засідання в іншому складі.

Керуючись ст. 404, 405, 407, 412, 415, 419 КПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу прокурора Іршавського відділу Хустської окружної прокуратури ОСОБА_6 задовольнити.

Ухвалу Виноградівського районного суду Закарпатської області від 20.11.2024, якою обвинувальний акт щодо ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 309, ч. 1, 2 ст. 307 КК України, повернуто прокурору, - скасувати і призначити новий розгляд цього обвинувального акту у суді першої інстанції зі стадії підготовчого засідання в іншому складі.

Ухвала апеляційного суду оскарженню в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Судді