Справа № 953/2730/25
н/п 1-кс/953/2349/25
УХВАЛА

"31" березня 2025 р. Київський районний суд м. Харкова у складі:

слідчого судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань у приміщенні суду в м. Харкові клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Харківській області підполковника поліції ОСОБА_3 по кримінальному провадженню за №0000320 від 14.03.2025, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України, про надання дозволу на тимчасовий доступ до речей і документів, -

встановив :

24.03.2025 до Київського районного суду м. Харкова надійшло клопотання про надання тимчасового доступу до речей і документів, що перебувають у оператора телефонних мереж ПрАТ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (ЄДРПОУ НОМЕР_1 юридична адреса: АДРЕСА_1 , тел. НОМЕР_2 ), а саме тимчасовий доступ до інформації про вхідні та вихідні телефонні зв`язки, їх тривалість, зміст, маршрути передавання з прив`язкою до базових станцій оператора, із зазначенням місця розташування та розшифровки базових станцій абонентам вхідних, вихідних дзвінків та вхідних, вихідних СМС повідомлень, які здійснювались з мобільного терміналу: № НОМЕР_3 в період часу з 00:00 год. 14.03.2025 по теперішній час.

Однак, до на адресу суду надійшла заява від слідчого ОСОБА_3 , в якій він просить клопотання про тимчасовий доступ до речей та документів у кримінальному провадженні №0000320 від 14.03.2025 залишити без розгляду.

Статтею 160 КПК України передбачено, що сторони кримінального провадження мають право звернутися до слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження із клопотанням про тимчасовий доступ до речей і документів, за винятком зазначених у статті 161 цього Кодексу, слідчий має право звернутися із зазначеним клопотанням за погодженням з прокурором.

Правилами ч.ч. 1, 3 ст. 26 КПК України затверджено принцип диспозитивності, за яким сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

З аналізу положень ст. 26 КПК України слідчий суддя приходить до висновку, що звертатися до слідчого судді під час досудового розслідування з клопотанням про тимчасовий доступ до речей і документів є правом сторони кримінального провадження.

Відповідно до ч. 6 ст. 9 КПК України у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 цього Кодексу, якими серед інших є засади змагальності та диспозитивності, у тому числі і принцип аналогії закону.

Відповідно до принципу диспозитивності кримінального провадження сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених КПК України.

З огляду на викладене, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність залишення клопотання про тимчасовий доступ до речей і документів без розгляду, оскільки слідчий як сторона кримінального провадження скористався своїм процесуальним правом звернутися до суду з відповідною заявою.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 9, 26, 160, 372 КПК України, слідчий суддя, -

постановив:

Клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Харківській області підполковника поліції ОСОБА_3 по кримінальному провадженню за №0000320 від 14.03.2025, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України, про надання дозволу на тимчасовий доступ до речей і документів - залишити без розгляду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя - ОСОБА_1