Справа № 474/96/25
Провадження № 1-кс/474/22/25
УХВАЛА

про накладення арешту на майно

18.02.25р. с-ще Врадіївка

Слідчий суддя Врадіївського районного суду Миколаївської області ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянув клопотання слідчої у кримінальному провадженні - слідчої СВ Відділення поліції № 2 Первомайського РВП ГУНП в Миколаївській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором у кримінальному провадженні - прокурором Врадіївського відділу Первомайської окружної прокуратури ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні, внесеному 04.02.2025р. до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000016, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, про арешт майна, -

встановив:

05.02.2025р. слідча СВ Відділення поліції № 2 Первомайського РВП ГУНП в Миколаївській області старший лейтенант поліції ОСОБА_3 (далі - слідча) звернулася до слідчого судді з клопотанням, погодженим прокурором у кримінальному провадженні - прокурором Врадіївського відділу Первомайської окружної прокуратури ОСОБА_4 (далі - прокурор), в рамках кримінального провадження, внесеного 04.02.2025р. до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000016, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, в якому з метою збереження речового доказу, просить накласти арешт на грошові кошти в сумі 260 грн. 00 коп., які добровільно видала ОСОБА_5 , власником яких є ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , заборонивши їх відчуження, розпорядження та користування будь-яким особам.

Слідча в судове засідання не з`явилася, хоча належним чином в порядку, визначеному ст. 135 КПК України, повідомлена про час, дату та місце судового розгляду (повістки про виклик до суду вих № 474/96/25/443/25 від 17.02.2025р.). Водночас 05.02.2025р. звернулася до суду із письмовою заявою, в якій просить судовий розгляд проводити у її відсутність, оскільки через переведення відділу поліції на особливий режим роботи, у зв`язку з веденням в Україні воєнного стану, не має можливості брати участь у судовому засіданні.

Прокурор в судове засідання не з`явився, хоча належним чином в порядку, визначеному ст. 135 КПК України, повідомлений про час, дату та місце судового розгляду (повістка про виклик до суду вих № 474/96/25/442/25 від 17.02.2025р.), про причини неявки не повідомив.

Фактична власниця майна ОСОБА_6 в судове засідання не з`явилася, хоча належним чином в порядку, визначеному ст. 135 КПК України, повідомлена про час, дату та місце судового розгляду (телефонограма № 64 від 17.02.2025р.), про причини неявки не повідомила.

Оскільки, згідно ч. 1 ст. 172 КПК України неприбуття осіб, які беруть участь у розгляді клопотання про арешт майна, в судове засідання не перешкоджає розгляду вказаного клопотання, а тому вважаю доцільним розглянути питання про арешт майна без участі вказаних осіб.

Вивчив матеріали клопотання, вважаю встановленим таке.

Як вбачається з матеріалів клопотання, 04.02.2025р. до Відділення поліції № 2 Первомайського РВП ГУНП в Миколаївській області звернулася із заявою ОСОБА_6 про те, що в період часу з 01.02.2025р. по 02.02.2025р., тобто під час дії правового режиму воєнного стану на території України, невідома особа, шляхом вільного доступу, викрала із шафи кімнати спальні її житлового будинку, який розташований по АДРЕСА_1 , грошові кошти в сумі 7000 грн. 00 коп., чим спричинила останній матеріальну шкоду.

За даним фактом СВ Відділення поліції № 2 Первомайського РВП ГУНП в Миколаївській області розпочате кримінальне провадження, внесене 04.02.2025р. до ЄРДР за № 0000016, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

04.02.2025р., допитана в якості потерпілої ОСОБА_6 повідомила, що вона проживає разом зі своїм співмешканцем ОСОБА_7 в приміщенні літньої кухні по АДРЕСА_1 . Співмешканець ОСОБА_7 , близько 1,5 роки проходить військову службу та кожного місяця перераховує їй грошові кошти, які остання відкладає та зберігає у своєму гаманці, який зберігає в дерев`яній шафі, на полиці під одягом.

01.02.2025р. до потерпілої прийшла в гості її знайома ОСОБА_5 , яка є хрещеною її доньки, та попросила залишитись в неї з ночівлею, на що потерпіла погодилась. ОСОБА_6 повідомила, що під час перебування ОСОБА_5 у неї, вона рахувала належній їй грошові кошти в присутності ОСОБА_8 , тому остання знала що у потерпілої наявні грошові кошти в сумі 79 000 грн. 00 коп., та знала де потерпіла їх залишає.

02.02.2025р. ОСОБА_8 пішла з її будинку, а потерпіла через деякий час перерахувала належні їй грошові кошти, де виявила, що з 79 000 грн. 00 коп. у неї залишилось 72 000 грн. 00 коп., тому відразу зрозуміла, що її знайома ОСОБА_8 викрала належні їй грошові кошти в сумі 7 000 грн. 00 коп.

04.02.2025р., в ході досудового розслідування із заявою про добровільну видачу грошових коштів в сумі 260 грн. 00 коп., які залишились з викрадених грошових коштів у потерпілої ОСОБА_6 , звернулась ОСОБА_5

04.02.2025р., було проведено огляд речей, які добровільно видала працівникам поліції ОСОБА_5 , а саме грошових коштів в сумі 260 грн. 00 коп., номіналом 200 грн. 00 коп. однією купюрою та номіналом 20 грн. 00 коп. трьома купюрами. Після проведення огляду грошові кошти в сумі 260 грн. 00 коп. було поміщено до спец пакету PSP № 1016388 та тимчасово вилучено до ВП № 2 Первомайського РВП ГУНП в Миколаївській області.

04.02.2025р. грошові кошти в сумі 260 грн. 00 коп., які добровільно видала ОСОБА_5 , на підставі ст. 98 КПК України, було визнано речовим доказом.

Вищевказані обставини підтверджується: витягом з ЄРДР за № 0000016; протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення від 04.02.2025р.; протоколом допиту потерпілої ОСОБА_6 від 04.02.2025р.; заявою ОСОБА_5 від 04.02.2025р.; протоколом огляду від 04.02.2025р.; постановою про визнання речових доказів та передачу їх на зберігання від 04.02.2025р.

Згідно ч. 1 ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення, або його спеціальну конфіскацію в порядку, встановленому законом.

Пунктами 1 та 3 ч. 2 ст. 167 КПК України передбачено, що тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

При чому ч. 5 ст. 171 КПК України визначено, що клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

Згідно п. 1 ч. 2 та ч. 3 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів, причому у даному випадку арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

Частиною 1 ст. 98 КПК України визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

У відповідності до ч.ч. 10 та 11 ст. 170 КПК України не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Частинами 1, 2 та 3 ст. 173 КПК України визначено, що слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

У разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

Згідно ст. 175 КПК України ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

В сукупності вищевикладеного вважаю, що слідчадовеланеобхідність арешту вищевказаного майна з метою збереження речових доказів та запобігання можливості їх приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню та вирішення спору, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим ч. 1 ст. 170 КПК України, а тому є достатні підстави для задоволення клопотання.

Водночас, слід роз`яснити учасникам кримінального провадження, що відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Керуючись ст.ст. 98, 167, 170-173, 175, 369-372 КПК України, -

постановив:

Клопотання слідчої у кримінальному провадженні - слідчої СВ Відділення поліції № 2 Первомайського РВП ГУНП в Миколаївській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором у кримінальному провадженні - прокурором Врадіївського відділу Первомайської окружної прокуратури ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні, внесеному 04.02.2025р. до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000016, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, про арешт майна - задовольнити.

Накласти арешт на грошові кошти в сумі 260 грн. 00 коп., які добровільно видала ОСОБА_5 , власником яких є ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , заборонивши їх відчуження, розпорядження та користування будь-яким особам.

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Ухвала може бути оскаржена на протязі п`яти днів з моменту її проголошення сторонами кримінального провадження безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1