СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 1-кп/759/400/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2025 року м.Київ

Святошинський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві в режимі відеоконференції з ДУ «Коростенська виправна колонія № 71» кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 21 липня 2023 року за №0001448, про обвинувачення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, з середньою освітою, який розлучений, офіційно не працює, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий: вироком Святошинського районного суду м. Києва від 07 липня 2023 року ч. 1 ст. 309 КК України на 1 рік обмеження волі, на підставі ст.75 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік, вироком Святошинського районного суду м. Києва від 27 липня 2023 року за ч. 1 ст. 309 КК України на 1 рік обмеження волі, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік, вироком Святошинського районного суду м. Києва від 15 лютого 2024 року за ч. 2 ст. 309, ст. 71 КК України на 1 рік 2 місяці позбавлення волі (на даний час відбуває покарання за вказаним вироком у ДУ «Коростенська виправна колонія № 71),

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 (в режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні зазначене кримінальне провадження,

встановив:

ОСОБА_3 , будучи раніше судимим за вчинення кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, на шлях виправлення не став, належних висновків для себе не зробив і маючи не зняту та не погашену у встановленому законом порядку судимість, протягом року після засудження за цією статтею вчинив новий умисний злочин за наступних обставин.

ОСОБА_3 , діючи з прямим умислом, 20 липня 2023 року близько 14 години 30 хвилин, перебуваючи за адресою: м. Київ, вул. Гната Юри, 7-Б, зустрівся з невстановленою особою і незаконно придбав у неї без мети збуту за 80 гривень дві таблетки, які містили наркотичний засіб метадон (фенадон). Сховавши таблетки в праву кишеню штанів і таким чином незаконно зберігаючи при собі без мети збуту наркотичний засіб, ОСОБА_3 направився у власних справах і о 15 годині 43 хвилини біля будинку № 9 на вул. Гната Юри в м. Києві був викритий працівниками поліції, яким видав для подальшого вилучення дві таблетки, які містили у своєму складі наркотичний засіб метадон (фенадон) масою в речовині 0,044 г.

Допитаний у судовому засіданні ОСОБА_3 винним себе визнав повністю. Пояснив суду, що дійсно, при обставинах, викладених у мотивувальній частині вироку, він, 20 липня 2023 року у денний час доби, перебуваючи за адресою: м. Київ, вул. Гната Юри, 7-Б, біля аптеки у незнайомої особи придбав за 80 грн. 2 таблетки метадону, які він з метою подальшого вживання заховав до правої кишені штанів, у які був одягнутий. Після цього близько 15 години 10 хвилин за адресою: м. Київ, вул. Гната Юри, 9його зупинили працівники поліції, яким він в подальшому добровільно видав придбаний наркотичний засіб. У вчиненому щиро каявся, просив його суворо не карати.

Показання ОСОБА_3 є послідовними, логічними і не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники судового провадження не оспорюють обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності їхньої позиції. Заслухавши думку учасників судового провадження та роз`яснивши їм положення ч. 3 ст. 349 КПК України, суд при визначенні обсягу доказів, що підлягають дослідженню, обмежився показаннями обвинуваченого, дослідженням матеріалів кримінального провадження, що характеризують його особу, визначивши відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Отже, суд, допитавши обвинуваченого, дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, вважає доведеною вину ОСОБА_3 у незаконному придбанні та зберіганні наркотичного засобу без мети збуту, вчинене протягом року після засудження за цією статтею, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого, є щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_3 покарання суд, згідно з вимогами ст. 65 КК України, враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого злочину, який згідно зі ст. 12 КК України є нетяжким злочином, обставину, яка пом`якшує його покарання та відсутність обставин, які обтяжують його покарання, дані про особу обвинуваченого, а саме те, що він має постійне місце реєстрації та проживання, має середню освіту, працездатний, але офіційно не працює, розлучений, пільг та утриманців не має, за даними наявної документації на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, раніше судимий.

З огляду на викладене, суд вважає, що виправлення ОСОБА_3 та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень як обвинуваченим, так і іншими особами, можливо тільки в умовах ізоляції обвинуваченого від суспільства, і тому обирає покарання у виді позбавлення волі в межах, встановлених санкцією статті для даного покарання, не вбачаючи підстав для можливості його виправлення без реального відбування покарання.

Оскільки ОСОБА_3 вказане кримінальне правопорушення вчинив до постановлення вироку Святошинського районного суду м. Києва від 15 лютого 2024 року, суд вважає за необхідне остаточне покарання обвинуваченому призначити на підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.

Долю речових доказів та процесуальних витрат необхідно вирішити у відповідності до вимог ст. ст. 100, 124 КПК України.

Керуючись ч. 3 ст. 349, ст. 369-371, 374 КПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 309 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік 1 (один) місяць.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного даним вироком більш суворим, призначеним вироком Святошинського районного суду м. Києва від 15 лютого 2024 року, остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у виді 1 (одного) року 2 (двох) місяців позбавлення волі.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_3 обчислювати з 15 травня 2024 року.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати за проведення експертизи № СЕ-19/111-23/37902-НЗПРАП від 18 серпня 2023 року у сумі 1912 (одну тисячу дев`ятсот дванадцять) гривень 00 копійок.

Речовий доказ по справі:

- 2 таблетки білого кольору, які містять наркотичний засіб метадон (фенадон) масою 0,044 г, та які зберігаються у камері збереження речових доказів Святошинського УП ГУНП України в м. Києві (квитанція № 001176) - знищити.

Вирок суду може бути оскаржено до Київського апеляційного суду протягом 30 днів з дня проголошення через Святошинський районний суд м. Києва, а засудженим протягом 30 днів з дня отримання копії вироку з урахуванням особливостей, передбачених ч. 2 ст. 394 КПК України.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. В разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1