Провадження № 1-кп/761/3978/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2024 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі головуючої судді ОСОБА_1 , за участю прокурора ОСОБА_2 , секретаря судового засідання ОСОБА_3 розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі судових засідань Шевченківського районного суду міста Києва клопотання прокурора Шевченківської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_2 про закриття кримінального провадження №0015903, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності в порядку п. 3-1 ч.1, п. 1-1 ч.2 ст. 284 КПК України

ВСТАНОВИВ

В провадженні Шевченківського районного суду перебуває клопотання прокурора Шевченківської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_2 про закриття кримінального провадження №0015903, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності в порядку п. 3-1 ч.1, п. 1-1 ч.2 ст. 284 КПК України.

В обґрунтування поданого клопотання прокурор зазначає, що у провадженні слідчого відділення відділу поліції № 3 Шевченківського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві перебувають матеріали досудового розслідування внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0015903 від 19.10.2013, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 18.10.2013 року приблизно о 21 год. по вул. Вавілових 16/12 в м. Києві двоє невідомих осіб відкрито викрали сумку з особистими речами та завдали тілесні ушкодження. (ЖЄО 44165/4473 від 18.10.2013).

18.10.2013 допитано потерпілу ОСОБА_4

18.10.2013 встановлено та допитано в якості свідка ОСОБА_5

19.10.2013 проведено огляд місця події на відкритій ділянці місцевості, розташованій поряд із буд. 16/12 по вул. Вавілових, м. Києва за участю потерпілої ОСОБА_4 , де було зафіксовано обстановку на місці події, однак слідів кримінального правопорушення виявлено не було.

19.10.2013 проведено пред`явлення особи для впізнання за участю потерпілої ОСОБА_4 , яка впізнала особу, розташовану під №1, як чоловіка схожого на одного з нападників, який скоїв відносно неї грабіж, а саме: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

19.10.2013 допитано в якості свідка ОСОБА_6 .

27.08.2024 слідчим СВ ВП № 2 Шевченківського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_7 надано доручення про проведення слідчих (розшукових) дій в порядку ст. 40 КПК України.

У відповідь на вищевказане доручення до СВ ВП № 2 Шевченківського УП ГУНП у м. Києві надійшли матеріали виконаного доручення, а саме рапорт оперуповноваженого СКП ВП № 2 Шевченківського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_8 , про те що в ході відпрацювання доручення проведено комплекс оперативно-розшукових заходів, в ході яких встановити місцезнаходження викраденого майна, відеозаписів з камер відеоспостереження та доказів відносно осіб, які вчинили вказане кримінального правопорушення, додаткових свідків та очевидців, які можуть володіти будь-якими відомостями про вчинене кримінальне правопорушення, не представилось за можливе.

Під час досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0015903 від 19.10.2013, ознаками за кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, жодній особі про підозру не повідомлено.

Прокурор у клопотанні зазначає, що досудове розслідування у кримінальному провадженні проведено у повному обсязі з метою встановлення його фактичних обставин.

У підготовчому судовому засіданні прокурор подане ним клопотання підтримав у повному обсязі та просив його задовольнити з підстав, що наведені в клопотанні.

Крім того, на адресу суду надійшла заява від потерпілої ОСОБА_4 , у якій остання просила здійснювати розгляд клопотання про закриття кримінального провадження у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності без її участі, не заперечувала щодо задоволення клопотання.

Заслухавши прокурора, дослідивши клопотання та долучені до нього матеріали, якими сторона обвинувачення обґрунтовує викладені в клопотанні доводи, суд дійшов до висновку про відсутність правових підстав для задоволення клопотання про закриття кримінального провадження з огляду на наступне.

Як вбачається з витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань Шевченківським управлінням поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0015903.

З доданих матеріалів справи вбачається, що слідчим не проведено всіх необхідних слідчих дії з метою повного та всебічного встановлення всіх обставин справи.

Форми закінчення досудового розслідування встановлені ч. 2 ст. 283 КПК України, згідно якої досудове розслідування закінчується вчиненням однієї з альтернативно визначених дій, а саме шляхом: закриття кримінального провадження; звернення до суду з клопотанням про звільнення особи від кримінальної відповідальності; звернення до суду з обвинувальним актом, клопотанням про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру.

Пунктом 3-1 частини 1 статті 284 КПК України визначено, що кримінальне провадження закривається в разі, якщо не встановлено особу, яка вчинила кримінальне правопорушення, у разі закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, крім випадків вчинення особливо тяжкого злочину проти життя чи здоров`я особи або злочину, за який згідно із законом може бути призначено покарання у виді довічного позбавлення волі.

Приписами п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України питання закриття кримінального провадження з вищенаведеної підстави, зокрема з підстави, передбаченої пунктом 3-1 частини 1 статті 284 КПК, відноситься до виключної компетенції суду.

Вирішуючи питання щодо закриття кримінального провадження суд звертає увагу на визначені ст. 2 КПК України завдання кримінального провадження, до яких відноситься захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Статтею 25 КПК України встановлено, що прокурор, слідчий зобов`язані в межах своєї компетенції вжити всіх передбачених законом заходів для встановлення події кримінального правопорушення та особи, яка його вчинила.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 року передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського Суду з прав людини як джерело права.

В рішення Європейського суду з прав людини «Юрій Ілларіонович Щокін проти України» від 03 жовтня 2013 року зазначено, що державні органи мають вживати усіх заходів, які було б розумно від них очікувати, для збирання доказів щодо ходу подій. Якщо розслідування містить недоліки, які не дозволяють визначити винних осіб, то таке розслідування не може відповідати вимозі ефективності.

Таким чином, закриття кримінального провадження є однією із форм закінчення досудового розслідування та в аспекті визначеної прокурором у клопотанні підстави закриття кримінального провадження, а саме: закінчення строків досудового розслідування та не встановлення особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, судом підлягають перевірці зокрема як сам факт наявності події кримінального правопорушення, винну особу у вчиненні якого не встановлено, так і належність, ефективність здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні.

Внесення змін до КПК України і, зокрема, доповнення ч.1 ст.284 КПК України пунктом 3-1 не звільняє слідчого та прокурора від виконання завдань кримінального провадження та виконання обов`язків, визначених загальними засадами ст.ст.9, 25 КПК України.

Як вбачається з поданого прокурором клопотання про закриття кримінального провадження подія кримінального правопорушення мала місце 18.10.2013 року, серед проведених слідчих (розшукових) дій прокурором зазначено лише про те, допитано потерпілу ОСОБА_4 встановлено та допитано в якості свідка ОСОБА_5 та ОСОБА_6 ; проведено огляд місця події; проведено пред`явлення особи для впізнання за участю потерпілої ОСОБА_4 , а також 27.08.2024 слідчим СВ ВП № 2 Шевченківського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_7 надано доручення про проведення слідчих (розшукових) дій в порядку ст. 40 КПК України, у відповідь на виконання якого надано рапорт.

Разом з тим, до матеріалів клопотання долучено доручення слідчого СВ ВП № 2 Шевченківського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_9 , про проведення слідчих (розшукових) дій в порядку ст. 40 КПК України, яке виконано не було, не проведено усіх необхідних слідчих (розшукових) дій на виконання вимог вказаного доручення та на підтвердження чого не долучено відповідних матеріалів, окрім рапорту оперуповноваженого СВ ВП №2 Шевченківського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_10 , у якому останній зокрема зазначив, що в ході відпрацювання доручення працівниками СКП ВП № 2 Шевченківського УП ГУНП у м. Києві, проводилися оперативно-розшукові заходи спрямовані на розкриття вказаного кримінального правопорушення, встановлення доказів причетності вказаних в дорученні осіб, які можуть бути причетними до вчинення даного кримінального правопорушення, встановлення місцезнаходження викраденого майна та відеозаписів з камер відеоспостереження. Проведеними заходами встановлено відсутність відеозаписів з камер відеоспостереження через сплив значного проміжку часу та зміни закладів, які розташовувались в момент вчинення злочину на місці події. Місцезнаходження осіб, які можуть бути причетні до вчинення вказаного кримінального правопорушення встановлено не було. Також оперативним шляхом було відпрацьовано ломбарди, ринки та інші місця збуту викрадених речей та предметів, але позитивного результату не отримано. Додатково були опитані та відпрацьовані особи, які раніше були помічені в полі зору за аналогічні кримінальні правопорушення, але встановити їх причетності чи інформацію, яка б становила оперативний інтерес не представилося за можливе.

Крім того жодних відомостей на підтвердження проведення та виконання слідчих (розшукових дій), вказаних у рапорті оперуповноваженого СВ ВП №2 Шевченківського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_10 , до клопотання не долучено.

Крім того, суд констатує, що останні десять років до звернення прокурора з клопотанням про закриття кримінального провадження жодні слідчі (розшукові), спрямовані на встановлення особи, винної у вчиненні кримінального правопорушення, органом досудового розслідування не проводились, що свідчить про поверхневий та формальний підхід до розслідування вказаної події та не відповідає критеріям ефективності досудового розслідування.

Та обставина, що жодній особі в даному кримінальному провадженні не повідомлено про підозру, автоматично не тягне за собою підстав для закриття провадження з підстав передбачених п. 3-1 ч.1 ст.284 КПК України.

Закриття кримінального провадження це закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження щодо конкретної особи (оскільки вона встановлена) або за наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності.

Прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження та оцінки слідчим, прокурором показань, речей і документів, які стосуються цього провадження, у їх сукупності.

Вимоги, якими держава обмежує свої повноваження щодо кримінального переслідування осіб, які вчинили злочини, носять індивідуальний характер, оскільки окрім перебігу часу вимагається не ухилення від слідства та суду, а також не вчинення нового злочину, що неможливо виконати, якщо особа чи особи, які вчинили злочин, не встановлені.

Сама по собі тривалість часу, що пройшов з дня вчинення злочину не є підставою для закриття провадження за наявності у провадженні відомостей про особу, причетність якої до скоєння злочину має бути перевірена під час досудового розслідування.

Твердження прокурора про те, що у кримінальному провадженні не встановлено особу, яка вчинила злочин, є передчасним і не відповідає завданням та засадам кримінального провадження.

Керуючись ст. ст. 284, 369, 314, 372 КПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ

Клопотання прокурора Шевченківської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_2 про закриття кримінального провадження №0015903, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності в порядку п. 3-1 ч.1, п. 1-1 ч.2 ст. 284 КПК України - залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуюча суддя ОСОБА_11