Справа № 461/818/24
Провадження № 1-кс/461/1609/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.03.2025 року слідчий суддя Галицького районного суду м. Львова ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , перекладача ОСОБА_6 , захисника ОСОБА_7 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора другого відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів Національною поліцією України Львівської обласної прокуратури ОСОБА_3 про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно підозрюваного:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Грузії, грузина, громадянина Грузії, не одруженого, не адвоката, не депутата, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у кримінальному провадженні № 0000103 від 25.01.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Прокурор звернувся до суду зі вказаним клопотання, яке мотивоване тим, що досудовим розслідуванням встановлено, що 24.01.2024, приблизно 20:00 год., водій ОСОБА_5 , керуючи технічно справним автомобілем марки «MERCEDES-BENZ INTER 416 CDI», реєстраційний номер НОМЕР_1 , із напівпричепом марки «SYRIUSZ L9504», реєстраційний номер НОМЕР_2 , та рухаючись ним по автодорозі «Київ - Чоп» поблизу с. Ожидів, Золочівського району Львівської області у напрямку до м. Київ, проїжджаючи ділянку дороги 471 км.+ 47,5 м порушив чинні вимоги Правил дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001, а саме: Розділу 1 п. п. 1.2, 1.5, 1.10 (в частині значення термінів «безпечна швидкість», «небезпека для руху»; Розділу 2 п. п. 2.3 б), д); Розділу 12 п. п. 12.1, 12.6 ґ), 12.9 б) та Розділу 34 «дорожня розмітка» (в частині вимог дорожньої розмітки 1.1), які виразилися в тому, що він, керуючи вказаним транспортним засобом за межами населеного пункту з перевищенням дозволеної швидкості руху у 90 км/год, проявив неуважність до дорожньої обстановки та її зміни, не врахував особливості вантажу, що перевозить і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, чим своїми односторонніми діями створив загрозу безпеці дорожнього руху, а саме не справився із керуванням, в результаті чого, без причин технічного характеру, перетнув дорожню розмітку 1.1 дод. 2 ПДР «вузька суцільна лінія» та виїхав на зустрічну смугу руху, де допустив зіткнення із службовим автомобілем марки «HYUNDAI 130», реєстраційний номер НОМЕР_3 (на синьому фоні), під керуванням ОСОБА_8 , який рухався із ввімкнутими проблисковими маячками синього та червоного кольорів у зустрічному напрямку (напрямку до м. Львова).

В результаті порушення Правил дорожнього руху водієм ОСОБА_5 , водій автомобіля марки «HYUNDAI 130», реєстраційний номер НОМЕР_3 , ОСОБА_8 отримав тілесні ушкодження у вигляді: струсу головного мозку, садно лобної ділянки, мушлі лівого вуха, забій легень, закритий перелом лівої кульшової западини із задовільним стоянням кісткових фрагментів, відкритий перелом с/н/3 обох кісток правої гомілки зі зміщенням кісткових відламків, які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень по ознаці небезпеки для життя в момент спричинення. Крім цього, пасажир автомобіля марки «HYUNDAI 130», реєстраційний номер НОМЕР_3 , ОСОБА_9 отримав тілесні ушкодження у вигляді: забійної рани в тім`яній ділянці, садно в лобній ділянці, синці на лівому передпліччі на лівому ліктьовому суглобі, синець на передній поверхні лівої гомілки, травматичний розрив селезінки (спленектомія 24.01.2024 р.) з гематомою лівого піддіафрагмального простору, які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень по ознаці небезпеки для життя в момент спричинення.

21.11.2024 ОСОБА_5 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

У вчиненні кримінального правопорушення підозрюється: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець Грузії, грузин, громадянин Грузії, не одружений, раніше не судимий, не адвокат та не депутат, зареєстрованій за адресою: АДРЕСА_1 .

ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який законом передбачено безальтернативне покарання у виді позбавлення волі на строк від 3 до 8 років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років, вчиненого за обставин, які обтяжують покарання керування транспортним засобом в результаті його дій настали тяжкі наслідки у вигляді настання тяжких тілесних ушкоджень потерпілим ОСОБА_9 та ОСОБА_8 , шкоду потерпілим не відшкодував, вони наполягають на обранні суворого запобіжного заходу, маючи кваліфікованого захисника усвідомлює суворість покарання, яке йому може бути призначене за умови доведення вини.

Разом з тим, 17.03.2025 завершується строк раніше обраного запобіжного заходу стосовно підозрюваного ОСОБА_5 . Однак, станом на даний час і надалі продовжують існувати ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які враховані у судовому рішенні при обранні запобіжного заходу стосовно ОСОБА_5 .

З огляду на викладене, з метою забезпечення виконання ОСОБА_5 , покладених на нього процесуальних обов`язків як підозрюваного щодо нього необхідно продовжити застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту. Жоден із більш м`яких запобіжних заходів не в змозі забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Прокурор та слідчий у судовому засіданні клопотання підтримали з підстав, наведених у ньому, просили таке задовольнити.

Підозрюваний та його захисник заперечили проти задоволення клопотання прокурора. Вважають, що пред`явлена ОСОБА_5 підозра є необґрунтованою, а ризики передбачені ст. 177 КПК України, які наведені у клопотанні прокурора, недоведені.

Дослідивши матеріали поданого клопотання, врахувавши думку учасників судового провадження, слідчий суддя приходить до такого висновку.

Слідчим суддею встановлено, що слідче управління ГУ НП у Львівській області за процесуального керівництва Львівської обласної прокуратури здійснює досудове розслідування у кримінальному провадженні за № 0000103 від 25.01.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

21.11.2024 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 29.11.2024 застосувано відносно ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у межах строку досудового розслідування, тобто до 21.01.2025.

Ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 17 січня 2025 року продовжено підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, заборонивши йому цілодобово залишати місце свого фактичного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , строком на 2 (два) місяці, тобто до 17 березня 2025 року, але у межах строку досудового розслідування.

Ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 20 січня 2025 року продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000103 від 25.01.2024 за підозрою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, до 4 (чотирьох) місяців, тобто до 21 березня 2025 року.

Ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 14 березня 2025 року продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000103 від 25.01.2024 за підозрою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, до 6 (шести) місяців, тобто до 21 травня 2025 року.

Слідчий суддя під час обрання запобіжного заходу вже вирішив питання обґрунтованості підозри, з якою погоджується слідчий суддя і на момент розгляду вказаного клопотання.

Відповідно до ч.6 ст.181 КПК України, строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Сукупний строк тримання особи під домашнім арештом під час досудового розслідування не може перевищувати шести місяців. По закінченню цього строку ухвала про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту припиняє свою дію і запобіжний захід вважається скасованим.

Слідчий суддя враховує частину 5 статті 9 КПК України, у якій передбачено, що кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ).

Так, у п. 42 рішення Європейського Суду з прав людини від 13.01.2011 р. у справі «Михалкова та інші проти України» зазначено, що розслідування має бути ретельним, безстороннім і сумлінним. Розслідування повинне забезпечити встановлення винних осіб та їх покарання. Органи державної влади повинні вжити всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, показань очевидців, доказів експертиз. Будь-які недоліки у розслідуванні, які підривають його здатність встановити відповідальну особу, створюють ризик недодержання такого стандарту.

Вирішуючи питання про продовження підозрюваному запобіжного заходу суддя враховує не тільки положення, які передбачені КПК України, а й вимоги пунктів 3 і 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою законом процедурою. При цьому ризик переховування підозрюваного від правосуддя не може оцінюватись виключно на підставі суворості можливого судового рішення.

Відповідно до ст. 181 КПК України, домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Розглянувши питання доцільності продовження строку запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_5 , оцінивши доводи всіх учасників процесу, слідчий суддя приходить до висновку про збереження станом на сьогодні тих ризиків, які існували на час обрання запобіжного заходу, та які передбачені у ст. 177 КПК України, зокрема, підозрюваний ОСОБА_5 може:

1) переховуватись від органів досудового розслідування та суду, враховуючи, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за вчинення якого передбачено безальтернативне покарання у виді позбавлення волі на термін від 3 до 8 років, що вже само по собі може бути підставою та мотивом для підозрюваного до втечі. Водночас суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину. Окрім того, слідчий суддя враховує, що підозрюваний є громадянином Грузії, що надає йому можливість, у випадку відсутності запобіжного заходу, безперешкодно залишити територію України.

2) незаконно впливати на потерпілих, свідків, експертів у цьому ж кримінальному провадженні шляхом їх переконання, залякування чи схиляння їх до зміни, наданих ними показань, узгодження своїх показань з показаннями вказаних осіб. Про неможливість запобігти такому ризику свідчить той факт, що з урахуванням принципу безпосередності дослідження показань, речей і документів (ст. 23 КПК України) такі ще судом не допитані та надані ними під час досудового розслідування показання не можуть лягти в основу обвинувального вироку стосовно нього.

Беззаперечних даних, які б виключали вказані ризики, слідчий суддя на момент розгляду клопотання не встановив.

При цьому, слідчий суддя зазначає, що ризиком у кримінальному провадженні є небажані для провадження наслідки дій підозрюваного, спрямовані на створення перешкод кримінальному провадженню. Ризик стає реальним через невизначеність поведінки особи у певній ситуації, яку (поведінку) неможливо достеменно передбачити. Таким чином, у контексті кримінального провадження ризиком неправомірної процесуальної поведінки підозрюваного слід вважати таку поведінку цієї особи, настання якої характеризується високим ступенем ймовірності.

З урахуванням викладеного та зважаючи на доведеність прокурором що запобіжний захід у вигляді домашнього арешту відповідає характеру та тяжкості діяння, а ризики, передбачені ст. 177 КПК, є реальними та триваючими, що виключають можливість зміни міри запобіжного заходу щодо підозрюваного на більш м`який, так як альтернативні запобіжні заходи, також з урахуванням стадії кримінального провадження, яке на теперішній час триває і проводяться слідчі дії, спрямовані на встановлення всіх обставин його вчинення та зібрання необхідних доказів суд дійшов до переконання, що підозрюваному необхідно продовжити строк домашнього арешту та таке продовження є виправданим та доцільним і не знаходить підстав для застосування відносно нього більш м`яких запобіжних заходів.

Керуючись вимогами статей 176-178, 181, 182, 194, 196, 197, 199, 395 КПК України, слідчий суддя -

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора другого відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів Національною поліцією України Львівської обласної прокуратури ОСОБА_3 про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - задовольнити.

Продовжити підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, заборонивши йому цілодобово залишати місце свого фактичного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , строком на 2 (два) місяці, тобто до 14 травня 2025 року, але у межах строку досудового розслідування.

Продовжити покладені на підозрюваного ОСОБА_5 обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:

- прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді або суду за першою вимогою;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання чи місця роботи;

Копію ухвали для виконання передати органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного.

Обов`язок по контролю за виконанням ухвали покласти на прокурора, який здійснює процесуальне керівництво у даному кримінальному провадженні.

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали складено та підписано 18 березня 2025 року.

Слідчий суддя ОСОБА_10