Справа № 635/1776/21
Провадження №1-кп/635/540/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2025 року селище Покотилівка

Харківський районний суд Харківської області у складі:

головуючий суддя ОСОБА_1

секретар судового засідання ОСОБА_2

сторона обвинувачення: прокурор ОСОБА_3

сторона захисту обвинувачений ОСОБА_4 (в режимі відеоконференції)

розглянувши у підготовчому судовому засіданні у залі суду кримінальне провадження № 0000634 від 21 грудня 2020 року, за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Чигирин Чигиринського району Черкаської області, громадянина України, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

за обвинувальним актом 19 грудня 2020 року у вечірній час доби ОСОБА_4 , маючи умисел спрямований на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, прийшов до дачного кооперативу «Просвіщенець» за адресою: Харківська область, Харківський район, с. Докучаєвське, вулиця Шкільна, 9, де переліз через паркан, підійшов до недобудованого будинку та впевнившись, що за його діями ніхто із сторонніх осіб не спостерігає, таємно викрав належний потерпілому ОСОБА_5 брухт металу у виді двох металевих ванн загальною вагою 60 кг, вартістю за 1 кг 5 гривень 93 коп. на загальну суму 355 гривень 80 коп., після чого з викраденим з місця вчинення злочину зник розпорядившись ними на власний розсуд, чим спричинив потерпілому матеріальну шкоду на вищевказану суму.

Дії ОСОБА_4 кваліфіковані органом досудового розслідування за ч. 3 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням до житла, вчинене повторно.

19 грудня 2020 року у вечірній час доби ОСОБА_4 , маючи умисел спрямований на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, прийшов до дачного кооперативу «Просвіщенець» за адресою: АДРЕСА_3 , де переліз через паркан на територію домоволодіння та через незачинені двері проник до господарської будівлі та впевнившись, що за його діями ніхто із сторонніх осіб не спостерігає, таємно викрав належний потерпілому ОСОБА_6 брухт металу загальною вагою 115 кг, вартістю за 1 кг 5 гривень 93 коп. на загальну суму 681 гривня 95 коп., після чого з викраденим з місця вчинення злочину зник розпорядившись ними на власний розсуд, чим спричинив потерпілому матеріальну шкоду на вищевказану суму.

Дії ОСОБА_4 кваліфіковані органом досудового розслідування за ч. 3 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням до іншого приміщення, вчинене повторно.

Прокурор у судовому засіданні вказала, що у зв`язку з набранням чинності Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18 липня 2024 року, дії щодо викрадення чужого майна шляхом крадіжки у розмірі до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян є дрібною крадіжкою, за яку настає відповідальність за ст. 51 Кодексу України про адміністративне правопорушення, що є підставою для закриття кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 за ч. 3 ст. 185 КК України, а матеріали направленню до органів поліції для вирішення питання щодо складання протоколу про адміністративне правопорушення.

В судовому засіданні, обвинувачений вказав, що не заперечує проти звільнення його від кримінальної відповідальності за ч. 3 ст. 185 КК України у зв`язку з декриміналізацією діяння.

Потерпілі ОСОБА_5 , ОСОБА_6 подали заяви про розгляд справи за їх відсутності.

Заслухавши думку учасників судового розгляду, суд приходить до наступного.

Згідно ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти, що пом`якшують або скасовують відповідальність, мають зворотну дію в часі.

Частина 1 статті 2 КК України передбачає, що підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад кримінального правопорушення, передбаченого цим Кодексом.

Відповідно до ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість. Закон про кримінальну відповідальність, що встановлює кримінальну протиправність діяння, посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, не має зворотної дії в часі. Закон про кримінальну відповідальність, що частково пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, а частково посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, має зворотну дію у часі лише в тій частині, що пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи. Якщо після вчинення особою діяння, передбаченого цим Кодексом, закон про кримінальну відповідальність змінювався кілька разів, зворотну дію в часі має той закон, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи..

Частиною 6 статті 3 КК України встановлено норму, за якою зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Законом України від 18 липня 2024 року № 3886-IX «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», який набрав чинності 09.08.2024 року, внесені зміни до Кодексу України про адміністративні правопорушення, зокрема викладено у новій редакції ст. 51 КУпАП. З огляду на внесені зміни дрібним викраденням чужого майна вважається викрадення майна, вартість якого на момент вчинення правопорушення не перевищує двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Пунктом 5 підрозділу 1 розділу XX Податкового Кодексу України передбачено, що якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року. У 2020 році сума одного неоподаткованого мінімуму для адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень становила 1051 грн.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2020 рік» у 2020 році установлено прожитковий мінімум для працездатних осіб станом на 01.01.2020 на рівні 2102 грн.

Таким чином внесені Законом України від 18 липня 2024 року № 3886-IX зміни призвели до часткової декриміналізації діяння і Закон має зворотну дію у часі.

Вартість майна, згідно обвинувального акту у відношенні ОСОБА_4 за ч. 3 ст. 185 КК України становить відповідно 681 гривня 95 коп. та 355 гривень 80 коп., тобто у кожному випадку не перевищує двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян станом на 2020 рік.

Вимогами п. 4-1 ч.1 ст.284 КПК України передбачено, що кримінальне провадження закривається в разі, якщо втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Відповідно до ч. 3 ст. 479-2 КПК України якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, суд зупиняє судовий розгляд і запитує згоду обвинуваченого на закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 4-1 частини першої статті 284 цього Кодексу. Суд закриває кримінальне провадження на цій підставі, якщо обвинувачений проти цього не заперечує.

Зважаючи на те, що обвинувачений не заперечує проти закриття кримінального провадження відносно нього, розуміє наслідки закриття провадження з нереабілітуючих підстав, суд вважає за необхідне закрити кримінальне провадження.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 в даному кримінальному провадженні відсутній.

Питання щодо речових доказів слід вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Цивільний позов не заявлений.

Процесуальні витрати (витрати на залучення експерта) у відповідності з вимогами ст. 124 КПК України з обвинуваченого стягненню не підлягають та відносяться на рахунок держави.

Керуючись статтею 284 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000634 від 21 грудня 2020 року, за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185 КК України, закрити на підставі п. 4-1 ч.1 ст. 284 КПК України у зв`язку з втратою чинності законом, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Речові докази: дві металеві ванни загальною вагою 60 кг, що передані на відповідальне зберігання ОСОБА_5 залишити останньому;

брухт металу загальною вагою 115 кг, що передані на відповідальне зберігання ОСОБА_6 залишити останньому.

Процесуальні витрати на проведення судово-товарознавчої експертизи у сумі 490,35 гривень - віднести на рахунок держави.

Копію ухвали суду та матеріали за фактом викрадення належного потерпілому ОСОБА_6 майна на суму 681,95 гривень за адресою: АДРЕСА_3 , та за фактом викрадення належного потерпілому ОСОБА_5 майна на суму 355,80 гривень за адресою: АДРЕСА_3 , направити до Відділення поліції № 1 Харківського районного управління поліції № 2 ГУНП в Харківській області для вирішення питання про притягнення ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності за ст. 51 КУпАП.

На ухвалу суду може бути подано апеляцію до Харківського апеляційного суду протягом семи діб з дня її оголошення, через Харківський районний суд Харківської області.

Суддя ОСОБА_1