печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2025 року м. Київ

Печерський районний суд міста Києва у складі:

слідчого судді - ОСОБА_1 ,

з участю: секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання прокурора першого відділу управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Департаменту нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 про накладення арешту у кримінальному провадженні № 0001001 від 22.05.2024 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 364, ч. 4 ст. 191, ч. 4 ст. 368-4 КК України,

УСТАНОВИВ:

Короткий виклад обставин клопотання

До слідчого судді надійшло клопотання сторони кримінального провадження про накладення арешту на майно, вилучене 02.01.2025 в ході проведення обшуку на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 05.12.2024 у справі №757/57476/24-к, в будівлі регіонального сервісного центру МВС України у Львівській області № 4641 за адресою: м. Львів, вул. Апостола Данила, 11, з метою забезпечення збереження речових доказів.

Позиція сторін кримінального провадження

Прокурорподав заяву про розгляд клопотання без його участі. Вимоги клопотання підтримав у повному обсязі.

Представник власника майна в судове засідання не прибув, будучи належно повідомленим про день, час та місце розгляду справи.

Відповідно до вимог ст. 26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

Згідно з ч. 4 ст. 107 КПК України фіксація за допомогою технічних засобів під час розгляду клопотання слідчим суддею не здійснювалась.

З урахуванням положень ст. 26 КПК України слідчий суддя, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, у порядку, передбаченому кримінальним процесуальним законодавством України, створив необхідні умови для реалізації сторонами їх процесуальних прав на участь у розгляді цієї справи в суді та вважає за можливе розглянути клопотання у відсутність осіб, які не з`явились.

Правове обґрунтування

Процесуальні правовідносини регулюються главою 17 «Арешт майна» розділу ІІ «Заходи забезпечення кримінального провадження» КПК України.

Статтею 2 КПК України передбачено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ч. 1 ст. 131 КПК України захід забезпечення кримінального провадження застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

Одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна (ч. 2 ст. 131 КПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та (або) користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, відчуження.

Відповідно до п. 1 ч. 2, ч. 3 ст. 170 КПК України арешт допускається з метою забезпечення збереження речових доказів. У такому випадку арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Обставини, встановлені слідчим суддею

Головним слідчим управлінням Національної поліції України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001001 від 22.05.2024 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 364, ч. 4 ст. 191, ч. 4 ст. 368-4 КК України.

Досудовим розслідуванням установлено, що ОСОБА_4 , будучи директором Львівського НДЕКЦ МВС України, створив та очолив організовану групу, до якої входять службові особи Львівського НДЕКЦ МВС України, працівники ТСЦ МВС № 4641 та фізичні особи, а саме: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за посередництва яких налагодили схему одержання неправомірної вигоди, шляхом зловживання службовим становищем, що полягає у нестворенні штучних перешкод під час проведення експертизи документів та перевірки відповідності номеру кузова та агрегатів у транспортних засобів ввезених із-за кордону (переклад на української мову, не проведення більш поглибленого огляду реєстраційних документів тощо), необхідної для подальшої первинної реєстрації в територіальних сервісних центрах МВС України, проходженні обов`язкового технічного контролю та сертифікації колісних транспортних засобів, які не відповідають вимогам законодавства України.

02.01.2025 на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 05.12.2024 у справі №757/57476/24-к проведено обшук в будівлі регіонального сервісного центру МВС України у Львівській області №4641 за адресою: м. Львів, вул. Апостола Данила, 11, під час якого, серед іншого, виявлено та вилучено наступне:

- талон №37 електронної черги від 02.01.2025 на ім`я ОСОБА_7 на 1 аркуші;

- талон №38 електронної черги від 02.01.2025 на ім`я ОСОБА_8 на 1 аркуші;

- талон №5 електронної черги від 02.01.2025 на ім`я ОСОБА_9 на 1 аркуші;

- талон №32 електронної черги від 02.01.2025 на ім`я ОСОБА_10 на 1 аркуші;

- носій інформації марки «Verbatim» серійний номер 301026 на якому наявні відеозаписи із камер спостереження за період 10.12.2024 по 02.01.2025;

- заява № від 02.01.2025 про реєстрацію автомобіля «Opel Insignia» із чеком в електронну чергу, документами із Норвегії про реєстрацію ТЗ, сертифікатом якості, висновком експертного дослідження, квитанцією про сплату платежів на 13 арк.

- заява № від 10.12.2024 про перереєстрацію автомобіля «Chevrolet Bolt EV», р.н. НОМЕР_1 із договором купівлі-продажу, витягом з реєстру довіреностей, довіреністю, копією паспорту покупця та продавця, витягом із реєстру боржників, витягом із реєстру обтяжень рухомого майна, квитанцією про сплату платежів, а також анульованим свідоцтвом про реєстрацію ТЗ НОМЕР_2 на 11 арк.

Постановою слідчого від 02.01.2025 вищенаведене майно визнано речовими доказами.

Клопотання про накладення арешту на майно надіслано суду засобами поштового зв`язку 03.01.2025.

Мотиви слідчого судді

Норма-дефініція речових доказів (стаття 98 КПК) щодо критеріїв (умов) визнання матеріальних об`єктів речовими доказами (були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин) з одного боку дійсно, сформульована в категоричній формі, і вказані умови мають бути дотримані для визнання тих чи інших речей речовими доказами. У той же час, слід зважати на стадію кримінального провадження. Так, на стадії досудового розслідування не всі обставини, що підлягають з`ясуванню у кримінальному провадженні, можуть бути достовірно встановлені одразу ж, оскільки розслідування - це процес пізнання обставин подій минулого, пов`язаний з пошуком, виявленням та фіксацією відповідних слідів злочинного діяння.

Системний аналіз норм КПК та практики ЄСПЛ дозволяє дійти висновку, що КПК оперує поняттями, які відповідають декільком різним стандартам доказування (переконання) - стандарт «обґрунтованої підозри», переконання (доведення) «поза розумним сумнівом» та стандарти «достатніх підстав (доказів)» тощо. Стандарти «достатніх підстав (доказів)» використовуються в широкому колі різноманітних ситуацій, що виникають в ході кримінального провадження, тому вони не є сталими, а залежать від конкретної ситуації, цілі прийняття тих чи інших рішень (вчинення дій) та їх правових наслідків. При цьому, вони застосовуються як для прийняття процесуальних рішень слідчими суддями (судом) (статті 157, 163, частина 5 статті 234, 260 та інші статті КПК), так і слідчими, прокурорами (статті 134, 271, 276 КПК та інші).

З огляду на вимоги ч. 3 статті 170 КПК арешт майна на підставі п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК (тобто з метою забезпечення збереження речових доказів) передбачає дотримання стандарту «достатніх підстав» вважати, що майно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК.

Стандарт «достатніх підстав (доказів)» для цілей арешту з метою забезпечення збереження речових доказів передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують певну річ з кримінальним правопорушенням (демонструють можливу приналежність до його вчинення в якості знаряддя або матеріального об`єкту, що містить певне відображення або інформацію про злочин), тобто наділяють її саму можливістю виконувати функцію доказу у кримінальному провадженні, і вони є достатніми, щоб виправдати її тимчасове обтяження у вигляді арешту для можливого використання в процесі доказування стороною обвинувачення у подальшому.

Щодо носія інформації марки «Verbatim» серійний номер 301026 на якому наявні відеозаписи із камер спостереження за період 10.12.2024 по 02.01.2025 - дозвіл на його виявлення, відшукання та вилучення був наданий ухвалою слідчого судді про обшук.

Щодо документів, то з їх змісту встановлено, що вони безпосередньо стосуються обставин, що розслідуються в рамках цього кримінального провадження. Наведені дані є достатніми для висновку про те, що зазначені документи можуть містити інформацію, пов`язану з подіями злочинів, які розслідуються у цьому провадженні.

Також, частина вилучених документів (талони) не є майном в його розумінні в контексті права, закріпленого у першій частині статті 1 Протоколу № 1 до Конвенції, та у контексті статті 16 КПК, адже не мають жодної істотної матеріальної цінності, корисних властивостей, їх вилученням не завдається майнової шкоди володільцю, тож їх вилучення та подальше зберігання стороною обвинувачення не містять ознак втручання у володіння особою майном. Тож документи, які містять ознаки доказів у кримінальному провадженні, але не охоплюються поняттям «майно», повинні зберігатися в матеріалах кримінального провадження, навіть за відсутності окремого рішення слідчого судді, суду про їх арешт (частина 3 статті 100 КПК).

За загальним правилом статус тимчасового вилученого майно набуває з моменту фактичного позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких воно перебуває, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися ним до вирішення питання про арешт майна або його повернення (ч. 1 ст. 167 КПК України).

Згідно з ч. 2 ст. 168 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку.

Частиною 5 ст. 236 КПК України визначено, що обшук на підставі відповідного судового рішення, повинен проводитися в обсязі, необхідному для досягнення мети такого обшуку.

При обшуку слідчий має право оглядати і вилучати документи, тимчасово вилучати речі, які мають значення для кримінального провадження. Предмети, які вилучені законом з обігу, підлягають вилученню незалежно від їх відношення до кримінального провадження. Вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном (ч. 7 ст. 236 КПК України).

Відповідно до ч. 2 ст. 168 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони:1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Так, на даній стадії досудового розслідування не всі обставини, що підлягають з`ясуванню у кримінальному провадженні, можуть бути достовірно встановлені одразу ж, оскільки розслідування - це процес пізнання обставин подій минулого, пов`язаний з пошуком, виявленням та фіксацією відповідних слідів злочинного діяння.

Крім того, у п. 42 рішення Європейського Суду з прав людини від 13.01.2011 р. у справі «Михалкова та інші проти України» зазначено, що розслідування має бути ретельним, безстороннім і сумлінним. Розслідування повинне забезпечити встановлення винних осіб та їх покарання. Органи державної влади повинні вжити всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, показань очевидців, доказів, експертиз. Будь-які недоліки у розслідуванні, які підривають його здатність встановити відповідальну особу, створюють ризик недодержання такого стандарту.

Згідно з практикою ЄСПЛ, який, проаналізувавши питання пропорційності втручання в право на мирне володіння майном, дійшов висновку, що ст.1 Протоколу №1 до Конвенції передбачає втручання в право мирного володіння майном за умови існування розумного взаємозв`язку пропорційності між використаними засобами, якими обмежується право, та ціллю заради досягнення якої застосовуються такі засоби (п.203 рішення ЄСПЛ від 05.03.2019 у справі «Узан та інші проти Туреччини»/Uzan and others v. Turkey, заяви №19620/05, 41487/05, 17613/08, 19316/08).

Слідчий суддя вважає, що на цьому етапі кримінального провадження, потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна, як арешт майна з метою збереження речових доказів, що забезпечить дієвість розслідування у кримінальному провадженні.

При цьому, власник майна та його представник не позбавлені у подальшому права на звернення до слідчого судді із клопотанням про скасування арешту майна у порядку ст. 174 КПК.

Дослідивши матеріали справи, слідчий суддя дійшов висновку, що наявні достатні підстави вважати, що все вилучене майно та документи відповідають ознакам речових доказів, тому підлягають арешту з метою забезпечення збереження речових доказів, а тому клопотання підлягає задоволенню.

На підставі викладеного вище, керуючись ст. 131, 132, 170-173, 309 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

Клопотання - задовольнити.

Накласти арешт на майно, вилучене в ході проведеного 02.01.2025 на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 05.12.2024, у справі №757/57476/24-к, проведено обшук в будівлі регіонального сервісного центру МВС України у Львівській області №4641, за адресою: м. Львів, вул. Апостола Данила, 11, а саме:

- талон №37 електронної черги від 02.01.2025 на ім`я ОСОБА_7 на 1 аркуші;

- талон №38 електронної черги від 02.01.2025 на ім`я ОСОБА_8 на 1 аркуші;

- талон №5 електронної черги від 02.01.2025 на ім`я ОСОБА_9 на 1 аркуші;

- талон №32 електронної черги від 02.01.2025 на ім`я ОСОБА_10 на 1 аркуші;

- носій інформації марки «Verbatim» серійний номер 301026 на якому наявні відеозаписи із камер спостереження за період 10.12.2024 по 02.01.2025;

- заява № від 02.01.2025 про реєстрацію автомобіля «Opel Insignia» із чеком в електронну чергу, документами із Норвегії про реєстрацію ТЗ, сертифікатом якості, висновком експертного дослідження, квитанцією про сплату платежів на 13 арк.

- заява № від 10.12.2024 про перереєстрацію автомобіля «Chevrolet Bolt EV», р.н. НОМЕР_1 із договором купівлі-продажу, витягом з реєстру довіреностей, довіреністю, копією паспорту покупця та продавця, витягом із реєстру боржників, витягу із реєстру обтяжень рухомого майна, квитанцією про сплату платежів, а також анульованим свідоцтвом про реєстрацію ТЗ НОМЕР_2 на 11 арк.

Ухвала підлягає негайному виконанню на всій території України.

В силу ст. 175 КПК України негайне виконання ухвали про арешт майна покласти на слідчих, прокурорів, які входять до відповідних груп слідчих, прокурорів у кримінальному провадженні № 0001001 від 22.05.2024.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Роз`яснити сторонам кримінального провадження, що підозрюваний, захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково, арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування за їх клопотанням, якщо вони доведуть, що в подальшому в застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Слідчий суддя ОСОБА_11