ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 березня 2025 року м. Одеса

Малиновський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретарів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 (у режимі відеоконференції),

потерпілої ОСОБА_7 ,

представника потерпілої ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду в м. Одесі кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0000206 від 25.03.2021 року відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Одеса, громадянина України, українця, із середньо-спеціальною освітою, не одруженого, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

-25.06.2001 Красноградським районним судом Харківської області за ст. 222 ч. 1 КК України до 2 років позбавлення волі; На підставі ст. 45 КК України від відбуття покарання звільнений з випробувальним строком на 2 рік з оплатою штрафу 170 гривень;

-20.10.2003 Красноградським районним судом Харківської області за ст. 185 ч. 2 КК України до 2 років позбавлення волі; Звільнений: 18.11.2004 умовно-достроково, невідбутий строк покарання 7 місяців 8 днів;

02.04.2006 Красноградським районним судом Харківської області за ст. 185 ч. 2, 185 ч.3, 70, 71 КК України до 3 років 3 місяців позбавлення волі; Звільнений: 13.04.2009 по відбуттю терміну покарання;

-07.10.2009 Красноградським районним судом Харківської області за ст.ст. 263 ч. 2, 309 ч.І, 185 ч. 2, 185 ч. З, 300 ч. 2, 70 ч. 1, 72 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі; Звільнений: 28.09.2012 умовно-достроково, невідбутий строк покарання 6 місяців 18 днів;

-29.05.2013 Красноградським районним судом Харківської області за ст. 185 ч. 2, 185 ч. З, 190 ч. 2, 309 ч. 2, 162 ч. 1, 187 ч. З, 70 ч. 1, 72, 71 КК України до 7 років 1 місяця позбавлення волі. Звільнений: 28.12.2019 по відбуттю терміну покарання,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 187 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 , будучи раніше засудженим 29.05.2013 Красноградським районним судом Харківської області за ст. 185 ч. 2, 185 ч. З, 190 ч. 2, 309 ч. 2, 162 ч. 1, 187 ч. З, ч. 1, 72, 71 КК України до 7 років 1 місяця позбавлення волі, звільнившись не відбуттю строку покарання 17.12.2019, належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став та маючи непогашену судимість, знов вчинив умисне корисливе особливо тяжке кримінальне правопорушення за наступних обставин.

Так, 24.03.2021 близько 20:00 годин ОСОБА_5 прибув до квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_3 , яка залежить потерпілій ОСОБА_7 де тимчасово винаймав одну із кімнат.

Перебуваючи у вказаному помешканні у ОСОБА_5 виник злочинний чисел, направлений на заволодіння чужим майном, шляхом нападу та погрозою насильства, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу.

Після чого, ОСОБА_5 , реалізуючи свій злочинний умисел направлений на незаконне заволодіння чужим майном, дочекався поки потерпіла піде відпочивати.

Після цього, близько 03:00 години 25.03.2021, ОСОБА_5 , перебуваючи у квартирі за вказаною адресою, діючи повторно, із корисливих мотивів, з метою реалізації злочинного умислу, пройшов до спальної кімнати де відпочивала ОСОБА_7 та відразу ж сів на останню зверху у результаті чого вона прокинулась.

Після чого, ОСОБА_5 , взяв кухонного ножа, що знаходився на столі у спальній кімнаті та тримаючи його у правій руці, з метою подолання опору з боку ОСОБА_7 , почав погрожувати потерпілій застосуванням насильства, небезпечного для життя та здоров`я, намагаючись у такий спосіб подолати опір ОСОБА_7 яка сприйняла дії ОСОБА_5 як реальну загрозу власному життю та здоров`ю.

Після цього, відклавши ножа в бік, почав руками душити потерпілу, схопивши останню двома руками за горло, після чого закрив їй обличчя подушкою та почав наносити тілесні ушкодження останній, а саме: в область обличчя з правого боку, в ліву частину грудної клітки в область живота, чим заподіяв потерпілій тілесні ушкодження у вигляді синця голови, крововилив в слизову оболонку нижньої губи; синці шиї, лівої лопаткової області, лівого та правого передпліччя, лівої кисті; садна правого передпліччя, синець лівого стегна, які виникли від не менш 12-разової травмуючої дії та згідно висновку експерта кваліфікуються як ЛЕГКІ тілесні ушкодження.

Після чого, ОСОБА_5 , продовжуючи долати опір потерпілої, за допомогою скотчу та фрагментів тканини від халату потерпілої, зв`язав руки останній та рукояткою від ножа наніс 2 удари в область голови, від чого ОСОБА_7 втратила свідомість, а ОСОБА_5 , в свою чергу незаконно заволодів наступним майном:

-грошовими коштами у сумі 6550 гривень, які знаходились в жіночій сумочці коричневого кольору;

-грошовими коштами у сумі 4950, які перебували у внутрішній правій кишені куртки кольору Хакі;

-грошовими коштами у сумі 415 гривень, які перебували в зовнішній кишені куртки «Хакі»;

-ланцюжком, виконаним із золота 583 проби, вагою 4 грами, плетіння якірне, вартістю за 1 грам лому золота 1300 гривень, на загальну суму 5200 гривень;

-кулоном у вигляді ока (біжутерія), виконаний з медичного сплаву, вартістю 110 гривень;

-кулоном у вигляді підкови, виконаної із золота 583 проби, вагою 3 грами, вартістю за 1 грам лому золота 1300 гривень на загальну суму 3900 гривень;

-хрестиком, виконаним із золота 583 проби, вагою 2,5 грама, вартістю за 1 грам лому золота 1300 гривень, на загальну суму 3200 гривень;

-обручкою, виконаною із золота 583 проби, вагою 2 грами, вартістю за 1 грам лому золота 1300 гривень, на загальну суму 2600 гривень;

-кільцем «Маркіз», виконаним із золота 583 проби без каменів, вагою 5 грам, вартістю за 1 грам лому золота 1300 гривень, на загальну суму 6500 гривень;

-сережками з камінням гірського кришталю, виконані із золота 583 проби, вагою 8 грам, вартістю за 1 грам лому золота 1300 гривень, на загальну суму 10400 гривень;

-мобільним телефоном марки «Нокіа» вартістю 200 гривень;

-мобільним телефон «Флай», вартістю 200 гривень;

-Ноутбуком марки «Тошиба» сірого кольору, вартістю 4000 гривень;

-«PowerBank» коричневого кольору, вартістю 600 гривень;

-зарядними пристроями на мобільні телефони у кількості 5 штук, вартістю за 1 зарядний пристрій 300 гривень на загальну суму 1500 гривень;

-курткою кольору «хакі» на синтепоні на змійці, вартістю 3000 гривень.

Після чого, ОСОБА_5 з місця вчинення кримінального правопорушеннязник, розпорядившись вказаним майном на власний розсуд, спричинивши потерпілій ОСОБА_7 матеріальну шкоду на загальну суму 53325 гривень.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 в пред`явленому йому обвинуваченні свою вину за ст.187 ч.2 КК України визнав та пояснив, що 24.03.2021 прийшов до своєї знайомої ОСОБА_7 , у якої на той час проживав. В ніч на 25.03.2021 у нього з потерпілою ОСОБА_7 виник конфлікт, він зайшов до неї у кімнату. На столі лежав ніж, він взяв його та відрізав мотузку. Потім вдарив потерпілу, зв`язав її, забрав речі та пішов. Не виключає що душив її, вже точно не пам`ятає. Обставині викладені в обвинувальному акті повністю підтверджує, щиро кається у скоєному.

Вина обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення підтверджується також доказами по справі у їх сукупності.

Показаннями потерпілої ОСОБА_7 , яка будучи допитаною в суді показала, що з обвинуваченим ОСОБА_5 знайома, останній проживав у неї. 24.03.2021 ОСОБА_5 разом з ОСОБА_9 та ОСОБА_10 приїхав до неї додому. Вона пішла спати. Приблизно о 2 годині ночі ОСОБА_5 розбудив її та почав душити, зв`язувати скотчем та поясом від халата, бив її та вона 2 рази втрачала свідомість. Також у нього був ніж, рукояткою ножа бив. Робив все тому що йому були потрібні гроші.

Під час судового розгляду сторона обвинувачення відмовилася від допиту свідків у даному кримінальному провадженні, протокольною ухвалою таку відмову прийнято та сторона захисту не наполягала на допиті свідків.

Інших свідків як сторона обвинувачення, так і сторона захисту не заявляли.

Крім того, вина обвинуваченого у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення підтверджується і наступними письмовими доказами сторони обвинувачення:

-протоколом огляду місця події від 25.03.2021 року із фототаблицею та відеозаписом до нього. Відповідно до вказаного протоколу слідчим СВ ВП №3 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_11 із використанням фото і відеозапису, було проведено огляд місця події, а саме приміщення квартири за адресою: АДРЕСА_3 . Під час огляду вилучено: маску медичну світло-синього кольору; три відрізки тканини; три відрізки липкої стрічки по типу скотч; скляну пляшку з надписом «Янтар» 0,5 л. зі слідами папілярних візерунків; предмет зовні схожий на ніж з написом на лезі «Stainless stell» ; куртка чорного кольору

-постановою про визнання речових доказів та передачу їх на зберігання від 25.03.2021 р. Відповідно до даної постанови слідчим СВ ВП №3 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області визнано речовими доказами: медичну маску світло-синього кольору; три відрізка тканини; три відрізки липкої стрічки скотч та скотч круглої форми; скляну пляшку 0,5 літрів з надписом «Янтар» зі слідами папілярних візерунків; металевий ніж з надписом на лезі «Stainless stell»; куртку чорного кольору з фіолетовими вставками та написом зі зворотньої сторони «Matterhorn Finetex outdoor collection»;

-протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 30.03.2021 р., та довідкою до нього, відповідно до якого свідку ОСОБА_12 , в присутності понятих, було пред`явлено 4 особи для впізнання. На запитання слідчого, останній впізнав особу на фото №3 як ОСОБА_5 , з яким знайомий з 2016 року, як особу, яку він привів до квартири ОСОБА_7 . Відповідно до довідки до протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками зі свідком ОСОБА_12 , на фотознімку №3 зображено гр. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

-протоколом пред`явлення особи для впізнання від 31.03.2021 р., із довідкою до нього, відповідно до якого потерпілій ОСОБА_7 , в присутності понятих, було пред`явлено 4 особи для впізнання. На запитання слідчого, остання впізнала особу №3 як ОСОБА_5 , який 25.03.2021 вчинив відносно неї розбійний напад та заволодів її майном. Відповідно до вказаного протоколу, гр. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обрав місце №3;

-протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 01.04.2021 р., та довідкою до нього, відповідно до якого свідку ОСОБА_13 , в присутності понятих, було пред`явлено 4 особи для впізнання. На запитання слідчого, останній впізнав особу на фото №2 як особу, яка давала йому золоті вироби для здачі у ломбард. Відповідно до довідки до протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками зі свідком ОСОБА_13 , на фотознімку № зображено гр. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

-протоколом проведення слідчого експерименту із застосуванням відео-звукозапису від 12.05.2021 за участю підозрюваного ОСОБА_5 , його захисника ОСОБА_14 , потерпілої ОСОБА_7 та в присутності понятих. ОСОБА_5 показав, що зайшов в кімнату де спала ОСОБА_7 , він розбудив її за плече і кинув халат, щоб вона вдягнулася. Вона хотіла кричати, але він їй сказав: «Не ори и я тебе не причиню вреда». Далі ОСОБА_5 показав, що збоку висіла сумка, з якої він забрав гроші і куртка, яку він надягнув на себе, зірвав з неї (потерпілої) цепочку і сережки. Показав на тумбочку, на якій лежав ніж, яким він відрізав тісьомки від халату, якими прив`язав їй руки до бильця ліжка, показав де висів халат, з якого він забрав ключі від квартири і пішов з ОСОБА_9 та ОСОБА_15 з квартири;

-відповіддю з ПТ «Найкращий ломбард» від 21.04.2025 № 284, відповідно до якої 25.03.2021 ОСОБА_16 здав в ломбард золото;

-висновком експерта КУ «ООБСМЕ» № 541 від 15.04.2021, відповідно до якого у ОСОБА_7 виявлені наступні тілесні ушкодження: синці голови, крововилив в слизову оболонку нижньої губи, синці шиї, лівої лопаткової області, лівого та правого передпліччя, лівої кисті; садна правого передпліччя, синець лівого стегна, які виникли від не менш 12-разової травмуючої дії та згідно висновку експерта кваліфікуються як ЛЕГКІ тілесні ушкодження. Ушкодження могли утворитися при вказаному потерпілою механізмі та могли бути спричинені 25.03.2021.

Повно, всесторонньо, об`єктивно проаналізувавши й оцінивши кожний доказ із точки зору належності, допустимості і достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для ухвалення обвинувального вироку у даному кримінальному провадженні, враховуючи, що дане провадження в цілому є справедливим, порушень кримінального процесуального закону під час досудового розслідування допущено не було, та дотримуючись загальних засад кримінального провадження, суд дійшов висновку про обґрунтованість висунутого обвинувачення проти ОСОБА_5 та доведеність стороною обвинувачення у ході судового розгляду його винуватості у вчиненні інкримінованого йому злочину.

За змістом ст.62 Конституції України під час розгляду кримінальних проваджень суд має суворо додержуватись принципу презумпції невинуватості, згідно з яким особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно з вимогами ст.91 КПК України доказуванню у кримінальному провадженні підлягає, зокрема, подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення), а також винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення. Обов`язок доказування зазначених обставин під час судового розгляду покладається на прокурора.

Жодних розумних сумнівів щодо доведеності винуватості обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому кримінальному правопорушенні у суду немає та будь-які належні, допустимі і достовірні докази на спростування вищевказаного відсутні, жодних клопотань з цього приводу стороною захисту не заявлялося. Покази потерпілого та обвинуваченого, надані в судовому засіданні, є послідовними, узгодженими та у суду немає підставі сумніву в їх достовірності.

Таким чином, вина обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.187 КК України доведена в повному обсязі і підтверджується показами обвинуваченого, потерпілої та доказами, які є в матеріалах кримінального провадження.

Сукупність наведених вище доказів свідчить про наявність умислу у ОСОБА_5 на заволодіння чужим майном з корисних мотивів, поєднаного з погрозою застосування насильства, небезпечного для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу. Подальша поведінка ОСОБА_5 свідчить про те, що він, заволодівши майном потерпілої, покинув місце скоєння кримінального правопорушення, отримавши можливість розпорядитися ним на власний розсуд. Отже, за встановлених обставин в діях ОСОБА_5 наявні всі риси, притаманні розбійному нападу.

Потерпіла ОСОБА_7 сприймала погрози ОСОБА_5 як реальні, також вона втрачала свідомість, сприймала ніж, яким обвинувачений її бив та тримав у руках коли зрізав тісьомки халату, небезпечним для свого життя, боялася за своє життя та її показання щодо нанесених тілесних ушкоджень співпадають з тілесними ушкодженнями, які відповідно до висновку експерта були на її тілі.

Крім того, покази потерпілої є логічними та послідовними, вони не змінювалися з моменту повідомлення про вчинення злочину відносно неї, що підтверджується дослідженими у суді відеозаписами.

Також, відповідно до пункту 9 постанови Пленуму Верховного суду України від 06 листопада 2009 року № 10 «Про судову практику у справах про злочини проти власності» небезпечним для життя чи здоров`я насильством у розумінні статті 187 КК України є умисне заподіяння потерпілому легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я або незначну втрату працездатності, середньої тяжкості або тяжке тілесне ушкодження, а також інші насильницькі дії, які не призвели до вказаних наслідків, але були небезпечними для життя чи здоров`я в момент їх вчинення. До них слід відносити, зокрема, і насильство, що призвело до втрати свідомості, придушення за шию.

Зазначене узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною в постанові від 19.02.2019 в справі № 629/1663/16-к, постанові від 28.09.2021 в справі № 629/7158/18, постанові від 28.04.2021 у справі № 552/5608/18.

Крім цього, відповідно до постанови Верховного суду від 24.05.2021 у справі № 706/882/19 вказав, що погроза має місце і тоді, коли винна особа, зокрема, своїми жестами, демонстрацією зброї або інших предметів, які потерпілий об' єктивно може розцінити як такі, що при їх застосуванні його здоров`ю чи життю загрожуватиме небезпека, бажає, щоб у потерпілого склалося враження, що якщо він протидіятиме нападаючому або не виконає його вимог, то ця погроза буде реалізована, а в потерпілого дійсно таке враження склалося.

Так, відповідно до досліджених у суді доказів ОСОБА_17 тримав у руках ніж, яким крім того наносив тілесні ушкодження потерпілій.

Досліджені в судовому засіданні докази по справі, ніким не спростовані та узгоджуються між собою, та письмові докази належним чином складені, тому у суду немає підстав сумніватися у їх достовірності.

Враховуючи наведені вище обставини, суд приходить до висновку, що винуватість ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому правопорушення, під час судового розгляду даного кримінального провадження, доведена в повному обсязі та вчинене кваліфікує його дії за ч.2 ст.187 КК України, як напад, вчинений з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із погрозою насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), вчинене особою, яка раніше вчинила розбій.

Призначаючи вид та міру покарання відповідно до п.3 ч.1 ст.65 КК України обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про його особу, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до ст.12 КК України вчинений обвинуваченим кримінальне правопорушення (ч.2 ст.187 КК України) є тяжким злочином.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_5 відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття.

Відповідно до ст. 67 КК України обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

Аналізуючи встановлені судом обставини, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого ОСОБА_5 , який раніше неодноразово судимий, не одружений, офіційно не працевлаштований, на обліку в лікаря психіатра та нарколога не перебуває.

Відповідно до змісту ст.ст.50, 65 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Суд, при призначенні покарання, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Виходячи з засади співмірності призначене покарання за своїм видом і розміром має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. При виборі заходу примусу мають значення й повинні братися до уваги обставини, які його пом`якшують і обтяжують. Без урахування і належної оцінки всіх цих обставин у своїй сукупності обрана міра покарання не може вважатися справедливою.

Згідно ч.6 ст.368 КПК України, обираючи і застосовуючи норму закону України про кримінальну відповідальність до суспільно небезпечних діянь при ухваленні вироку, суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Верховний Суд у своїй постанові від 01 лютого 2018 року (справа №634/609/15-к, провадження №51-658 км17) зазначив, що підставами для судового розсуду при призначенні покарання виступають: кримінально-правові, відносно-визначені (де встановлюються межі покарання) та альтернативні (де передбачено декілька видів покарань) санкції; принципи права; уповноважуючі норми, в яких використовуються щодо повноважень суду формулювання «може», «вправі»; юридичні терміни та поняття, які є багатозначними або не мають нормативного закріплення, зокрема «особа винного», «щире каяття» тощо; оціночні поняття, зміст яких визначається не законом або нормативним актом, а правосвідомістю суб`єкта правозастосування, наприклад, при врахуванні пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин (статті 66, 67 КК України), визначенні «інших обставин справи», можливості виправлення засудженого без відбування покарання, що має значення для застосування ст.75 КК України тощо; індивідуалізація покарання - конкретизація виду і розміру міри державного примусу, який суд призначає особі, що вчинила злочин, залежно від особливостей цього злочину і його суб`єкта. Дискреційні повноваження суду визнаються і Європейським судом з прав людини (зокрема справа «Довженко проти України»), який у своїх рішеннях зазначає лише про необхідність визначення законності, обсягу, способів і меж застосування свободи оцінювання представниками судових органів, виходячи із відповідності таких повноважень суду принципу верховенства права. Це забезпечується, зокрема, відповідним обґрунтуванням обраного рішення в процесуальному документі суду тощо.

За таких обставин справи, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, наявність обставини, яка пом`якшує покарання та відсутність обставин, що обтяжують покарання, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_5 покарання за ч.2 ст.187 КК України у виді позбавлення волі в межах санкції відповідної частини вищевказаної статті.

Враховуючи обставини справи, суд вважає, що виправлення обвинуваченого можливе тільки в ізоляції його від суспільства, а тому йому слід призначити покарання у вигляді позбавлення волі, що на думку суду відповідатиме меті покарання, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між захищуваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягується до кримінальної відповідальності. Разом з тим суд вважає, що ОСОБА_5 необхідно призначити як додаткове покарання за вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.187 КК України конфіскацію майна, яке є власністю останнього, крім житла, оскільки в силу ч.2 ст.59 КК України конфіскація майна встановлюється за тяжкі корисливі злочини і може бути призначена лише у випадках спеціально передбачених в особливій частині цього Кодексу. В діянні обвинуваченого, передбаченому ч.2 ст.187 КК України, наявний корисливий мотив, дане кримінальне правопорушення є тяжким, покарання у виді конфіскації майна за його вчинення передбачено в особливій частині КК України.

В даному кримінальному провадженні потерпілим, заявлено цивільний позов до ОСОБА_5 про відшкодування матеріальної шкоди у розмірі 185535 грн. моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, в якому просить стягнути з обвинуваченого на користь ОСОБА_7 300000 грн. заподіяної моральної шкоди.

Право особи, якій кримінальним правопорушення або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової або моральної шкоди, пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого, визначено ст. 128 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, а також з урахуванням інших обставин.

У відповідності до ч. 1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями чи бездіяльністю, розмір відшкодування якої визначається судом залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних, тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення, тощо), з урахуванням стану здоров`я потерпілого, тяжкості вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану.

Завдану моральну шкоду потерпіла оцінює у розмірі 300000 грн., яка полягає у спричинених діями ОСОБА_5 насильницьких діях, внаслідок яких їй були спричинені тілесні ушкодження та була спричинена моральна шкода, а саме: після нападу потерпіла боїться залишатись одна в квартирі, перестала спілкуватись з особами чоловічої статі, боїться одна вийти з квартири на вулицю. Навіть похід до магазину за продуктами став для неї проблемою. Окрім цього, в неї були викрадені кредитні кошти, якими вона повинна була сплатити заборгованість за комунальні послуги, внаслідок чого їй можуть вимкнути світло та воду. Живе в постійному жаху.

Щодо заявленої матеріальної шкоди у роз мірі 185535 грн. зазначила наступне. На досудовому розслідуванні завдана їй матеріальна шкода була оцінена у розмірі 53325 грн., але потім вона згадала, що ОСОБА_5 крім іншого заволодів також і іншим її майном.

В судовому засідання обвинувачений цивільний позов визнав частково в розмірі завданої матеріальної шкоди у сумі 53325 гривень, а розмір моральної шкоди на розсуд суду.

Розглядаючи позов про відшкодування такої шкоди, суд повинен з`ясувати, чи підтверджується факт заподіяння потерпілому моральних чи фізичних страждань, за яких обставин і якими діями (бездіяльністю) вони завдані, яким є ступінь вини заподіювача, яких саме моральних чи фізичних страждань зазнав потерпілий, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі він оцінює пов`язані з ними втрати та з чого при цьому виходить.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вона є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування моральної шкоди мають враховуватись вимоги розумності, виваженості та справедливості.

Суд керується також рішенням Європейського суду з прав людини у справі "Ромашов проти України" від 27.07.2004 р. і вважає, що завдана позивачу моральна шкода не може бути виправлена лише шляхом Констатації Судом факту порушення. Крім того, в даному рішенні Європейський суд констатує, що моральну шкоду не можна відшкодувати у повному обсязі, так як немає (і не може бути) точних критеріїв майнового виразу душевного болю. Будь-яка компенсація моральної шкоди не може бути адекватною дійсним стражданням, тому будь-який її розмір може мати суто умовний вираз.

Враховуючи вищевикладені обставини у їх сукупності, заслухавши пояснення сторін та вивчивши матеріали справи, судом встановлено наявність безпосереднього причинного зв`язку між протиправними діями відповідача і шкодою, заподіяною позивачу та наявністю вини відповідача у заподіянні цієї шкоди, характер немайнових втрат, яких він поніс, зокрема душевні страждання, пов`язані із вчиненим кримінальним правопорушенням, моральна шкода підлягає частковому задоволенню.

Згідно ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними діями особистим немайновим правам та майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно 1177 ЦК України, шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону.

Зважаючи на доведеність винуватості ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, обставини вчинення кримінального правопорушення, часткове визнання обвинуваченим цивільного позову, виходячи з принципів розумності, виваженості та справедливості, цивільний позов підлягає частковому задоволенню шляхом стягнення з обвинуваченого на користь потерпілої в рахунок відшкодування майнової шкоди у розмірі 53325 грн.

Врахуванням вимог розумності, виваженості та справедливості, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення моральної шкоди з цивільного відповідача підлягають частковому задоволенню в розмірі 5 000 грн.

В іншій частині цивільний позов, за недоведеності, задоволенню не підлягає.

Відомостей щодо наявних судових витрат у кримінальному провадження суду не надано.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого у виді тримання під вартою слід продовжити до набрання вироком суду законної сили.

Питання про речові докази підлягають вирішенню згідно до ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст.368 - 374 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України, та призначити покарання у вигляді позбавлення волі строком на 7 (сім) років, з конфіскацією майна.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід відносно ОСОБА_5 залишити незмінним - у вигляді тримання під вартою.

Строк відбування покарання ОСОБА_5 вираховувати з дня набрання вироком законної сили

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України, зарахувати ОСОБА_5 , у строк відбуття призначеного покарання строк тримання під вартою під час досудового слідства та судового розгляду кримінального провадження з 02.04.2021 року до дня набрання вироком законної сили включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення відповідає одному дню позбавлення волі.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Малиновського районного суду м. Одеси від 26.03.2021 року - скасувати.

Речові докази:

- медичну маску світло-синього кольору, три відрізка тканини, три відрізка липкої стрічки скотч та скотч круглої форми, скляну пляшку 0,5 літрів з надписом «Янтар» зі слідами папілярних візерунків, металевий ніж з надписом на лезі «Stainless Stell», куртку чорного кольору з фіолетовими вставками та написом зі зворотної сторони «Matterhorn Finetex outdoor collection»- знищити.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_7 до ОСОБА_5 про відшкодування майнової та моральної шкоди завданої кримінальним правопорушенням, задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_7 заподіяну кримінальним правопорушенням майнову шкоду у сумі 53325 грн., та моральну шкоду у розмірі 5000 грн.

В іншій частині позовних вимог потерпілій ОСОБА_7 - відмовити.

Вирок може бути оскаржений до Одеського апеляційного суду через Малиновський районний суд м. Одеси протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку для подачі апеляційної скарги, яка може бути подана до Одеського апеляційного суду через суд першої інстанції протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1