Номер провадження:1-кс/521/144/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 січня 2025 року м. Одеса

Слідчий суддя Малиновського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 з секретарем ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Одеси клопотання слідчого слідчого відділення відділення поліції №3 Одеського районного управління поліції №1 Головного управління Національної поліції в Одеській області капітана поліції ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному проваджені, внесеному до ЄРДР за №0000888 від 04.12.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.ст. 386, ч. 3 ст. 332 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

До слідчого судді Малиновського районного суду м. Одеси звернувся слідчий з клопотанням, погодженим з прокурором про накладення арешту на майно.

З клопотання вбачається, що 08.07.2024 до чергової частини відділення поліції № 3 Одеського районного управління поліції № 1 Головного управління Національної поліції в Одеській області надійшла заява від гр. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає: АДРЕСА_1 , в якій просить вжити заходи правового характеру до особи чоловічої статі на ім`я ОСОБА_5 , який здійснює незаконний перетин осіб чоловічої статі призовного віку через державний кордон України за грошову винагороду у сумі 8 000 доларів США.

Крім цього, 05.12.2024 до чергової частини відділення поліції № 3 Одеського районного управління поліції № 1 ГУНП в Одеській області надійшла заява від ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , в якій останній просить прийняти міри правового характеру щодо осіб, які примушують останнього до відмови від раніше наданих під час досудового розслідування показань, а також до давання завідомо неправдивих показань в рамках кримінального провадження, де останній проходить у якості свідка, погрожують знищенням майна його та його близьких родичів, пропонують грошові кошти за зміну показів у кримінальному провадженні.

В ході проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій, оперативно - розшукових заходів встановлено, що до вчинення вказаного кримінального правопорушення причетний ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_3 , який користується транспортним засобом марки «Audi» моделі «Q7» з д.н.з. НОМЕР_1 .

Відповідно до інформаційної довідки з НАІС, власником транспортного засобу марки «Audi» моделі «Q7» з д.н.з. НОМЕР_2 є ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Так, 23.12.2024, в рамках матеріалів кримінального провадження №0000888 від 04.12.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.ст. 386, ч. 3 ст. 332 КК України, під час санкціонованого обшуку транспортного засобу "Audi Q7" з д.н.з. " НОМЕР_1 " було вилучено: транспортний засіб "Audi Q7" з д.н.з. " НОМЕР_1 ", свідоцтво про реєстрацію автомобіля НОМЕР_3 , ключі до вказаного автомобіля.

Слідчий у судове засідання не з`явився, надав заяву в якій підтримав клопотання, та вважає, що є всі законні підстави для задоволення клопотання, з підстав які викладені в ньому, просив проводити розгляд клопотання без його участі.

Вивчивши клопотання та матеріали долучені до нього, слідчий суддя приходить до наступного.

Стаття 170 КПК України передбачає підстави для арешту майна, та зазначає яке саме майно може бути арештовано.

Відповідно до ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

У відповідності до ч. 2 ст. 170 КПК України завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Метою арешту майна є збереження речових доказів, спеціальної конфіскації, конфіскації майна, як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи.

Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених п.п. 3, 4 ч. 2 ст. 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

При вирішені питання про арешт майна слідчий суддя враховує: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Однак, щодо накладання арешту на автомобіль марки "Audi Q7" з д.н.з. " НОМЕР_1 ", свідоцтво про реєстрацію автомобіля НОМЕР_3 , ключі до вказаного автомобіля, - то слідчий суддя вважає за необхідне в клопотанні відмовити, та повернути його законному володільцю, оскільки слідчим у клопотанні не доведено, що вказане авто є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. У вказаному автомобілі було проведено санкціонований обшук транспортного засобу марки "Audi Q7" з д.н.з. " НОМЕР_1 ", але нічого не вилучалось. В клопотанні слідчий взагалі не зазначив підстави та мету накладання арешту на авто, а формально послався на те, що вилучені речі відносяться до речей, які зберегли на собі сліди скоєння кримінального правопорушення. Разом з тим слідчим не доведено що авто зберегло на собі такі сліди, або здобуте злочинним шляхом, або може бути конфісковано при судовому розгляді справи.

Також, матеріалами клопотання та доводами сторони обвинувачення не зазначено про наявність обґрунтованої підозри особі.

В ході розгляду клопотання стороною обвинувачення не доведено необхідність арешту, а також наявність ризиків передбачених ч.2 ст. 170 КПК України, що тягне за собою відмову у задоволенні клопотання.

Керуючись ст.ст. 132, 170, 172, 173, 175 КПК України, слідчий суддя,

УХВАЛИВ:

В клопотанні слідчого слідчого відділення відділення поліції №3 Одеського районного управління поліції №1 Головного управління Національної поліції в Одеській області капітана поліції ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному проваджені, внесеному до ЄРДР за №0000888 від 04.12.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.ст. 386, ч. 3 ст. 332 КК України - відмовити.

Транспортний засіб марки "Audi Q7" з д.н.з. " НОМЕР_1 ", свідоцтво про реєстрацію автомобіля НОМЕР_3 , ключі до вказаного автомобіля - повернути володільцю майна, ОСОБА_7 , або його представнику.

Ухвала слідчого судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1