МАКАРІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" лютого 2025 р. Справа № 370/3170/24

Провадження № 1-кп/370/426/24

Макарівський районний суд Київської області в складі:

головуючої - судді ОСОБА_1

із секретарем судового засідання - ОСОБА_2

за участі:

прокурора - ОСОБА_3

обвинуваченої - ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судового засідання в селищі Макарів Київської області кримінальне провадження № 0000210 від 18 жовтня 2024 року за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка села Наливайківка Макарівського району Київської області, громадянка України, неодружена, освіта середня спеціальна, не працює, раніше не судима, адреса реєстрації та фактичного мешкання: АДРЕСА_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 297 Кримінального кодексу України.

у с т а н о в и в:

Так, 17 жовтня 2024 року близько 14 години, ОСОБА_4 перебувала у стані алкогольного сп`яніння, зайшла на територію кладовища в селі Наливайківка Бучанського району Київської області, які відповідно до статті 2 Закону України «Про поховання та похоронну справу» є місцем поховання. У момент, коли проходила повз могили військовослужбовця Збройних Сил України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , загиблого ІНФОРМАЦІЯ_3 , який захищав незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брав безпосередню участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі й стримування збройної агресії російської федерації, ОСОБА_4 побачила мармурову фігуру у виді футбольного м`яча та в цей час в неї виник злочинний умисел, направлений на заволодіння цим предметом з хуліганських мотивів.

Одразу, після виникнення такого наміру, ОСОБА_4 з прямим умислом, при цьому усвідомлювала суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачала суспільно-небезпечні наслідки та бажала їх настання, грубо порушила суспільні відносини, що забезпечують загальноприйняті моральні принципи та релігійні традиції щодо поховання померлих та вияву поваги і пам`яті померлих, проявила зневагу до місця поховання загиблого ОСОБА_5 та його пам`яті, у стані алкогольного сп`яніння підійшла до могили військовослужбовця Збройних Сил України ОСОБА_5 , з хуліганських мотивів, стопою правої ноги збила навідмаш мармурову фігуру у виді футбольного м`яча та винесла її за територію кладовища, чим здійснила незаконне заволодіння цим предметом.

Такими умисними діями, ОСОБА_4 спричинила моральні страждання, які виразилися в горі, неспокої та негативних емоціях та порушенні психічного благополуччя матері загиблого ОСОБА_6 - ОСОБА_7 .

За пропозицією прокурора та відсутності заперечень учасників судового провадження, відповідно до статті 349 Кримінального процесуального кодексу України, суд визнав необхідним дослідження повного обсягу доказів у кримінальному провадженні.

Допитана у судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 свою вину визнала та повідомила, що того дня зі своїм другом вживала спиртні напої. Після чого вони пішли на кладовище, подивитись на могилу загиблого ОСОБА_5 , якого вона знала за життя як односельчанина, з яким навчалася в одній школі. Обвинувачена знала, що на могилі є мармурова фігура у виді футбольного м`яча, яким у неї виник умисел заволодіти. З цієї метою збила його ногою та винесла за межі кладовища. По дорозі до дому у неї виникло бажання повернути мармурову фігуру на місце, однак вони з другом не захотіли повертатися до кладовища, а тому цю фігуру вона викинула на городі. Обвинувачена також повідомила, що просила пробачення у потерпілої ОСОБА_7 . Шкодує, що так вчинила, просила пробачення та обіцяла більше такого не вчиняти.

Також у судовому засіданні були досліджені письмові докази, які долучила прокурор до матеріалів кримінального провадження, а саме:

- рапорт від 17 жовтня 2024 року;

- заява потерпілої ОСОБА_7 про притягнення до відповідальності від 17 жовтня 2024 року;

- копія паспорту потерпілої ОСОБА_7 № НОМЕР_1 ;

- копія військового квитка серія НОМЕР_2 загиблого ОСОБА_5 ;

- копія нагородження ОСОБА_5 (посмертно) орденом «За мужність» (Указ Президента України від 28 квітня 2023 року № 246);

- копія Довідки про безпосередню участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України в/ч НОМЕР_3 від 10 лютого 2023 року № 475;

- копія витягу з наказу від 13 вересня 2022 року № 137 про прийняття ОСОБА_5 на посаду старшого солдата майстра номера обслуги мінометної групи взводу вогневої підтримки стрілецького взводу І стрілецької роти Сухопутних військ ЗСУ та приступу до виконання службових обов`язків;

- протокол огляду місця події від 17 жовтня 2024 року з фототаблицею;

- протокол проведення слідчого експерименту від 21 жовтня 2024 року;

- заява обвинуваченої ОСОБА_4 про надання для огляду мармурову фігуру у формі футбольного м`яча;

- протокол огляду місця події від 21 жовтня 2024 року з фототаблицею;

- постанова про визнання речових доказів від 21 жовтня 2024 року;

- розписка потерпілої про отримання речового доказу, а саме: мармурового м`яча;

- копія паспорту обвинуваченої ОСОБА_4 № НОМЕР_4 ;

- довідка КНП «Макарівська БЛІЛ» від 21 жовтня 2024 року № 668 про те, що ОСОБА_4 за амбулаторною допомогою до лікаря-психіатра за останні п`ять років не зверталась;

- довідка КНП «Макарівська БЛІЛ» від 21 жовтня 2024 року № 750 про те, що ОСОБА_4 за амбулаторною допомогою до лікаря-нарколога за останні п`ять років не зверталась;

- характеристика старости Наливайківського старостинського округу ОСОБА_8 від 21 жовтня 2024 року № 17.15-32/85, зі змісту якої вбачається, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 . Проживає разом з батьками, на цей час не працює. З сусідами підтримує хороші стосунки. Скарг від мешканців села щодо її поведінки не надходило;

- вимога відносно ОСОБА_4 , станом на 21 жовтня 2024 року раніше не судима;

- протокол проведення слідчого експерименту від 24 жовтня 2024 року;

- копія ухвали слідчого судді Макарівського районного суду Київської області від 24 жовтня 2024 року щодо обрання до ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання.

Таким чином, суд дійшов висновку, що вина ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 297 Кримінального кодексу України, а саме: незаконне заволодіння предметом, що знаходиться на могилі особи, яка захищала незалежність суверенітет та територіальну цілісність України і брала безпосередню участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації, з хуліганських мотивів є доведеною.

Прокурор в судовому засіданні підтримала обвинувачення відносно ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення за частиною третьою статті 297 Кримінального кодексу України та просила призначити їй покарання у виді обмеження волі строком на 4 роки.

У судове засідання, належним чином повідомлена, потерпіла ОСОБА_7 не з`явилась. До матеріалів справи долучена заява потерпілої щодо розгляду кримінального провадження відносно ОСОБА_4 без її участі, у повному обсязі підтримує сторону обвинувачення.

Відповідно до вимог статті 65 Кримінального кодексу України суд призначає покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, а також обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчинення нових злочинів. Виходячи з принципів співмірності й індивідуалізації покарання за своїм видом та розміром повинно бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій.

В той же час згідно зі статтею 50 Кримінального кодексу України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами.

Призначаючи покарання ОСОБА_4 , суд враховує суспільну небезпечність вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно із статтею 12 Кримінального кодексу України є тяжким злочином, обставини скоєного, особу обвинуваченої, яка за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку у лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває, офіційно не працює, раніше не судима.

Обставиною, що пом`якшує покарання, відповідно до статті 66 Кримінального кодексу України, суд визнає щире каяття в скоєному кримінальному правопорушенні та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставиною, що обтяжує покарання, відповідно до статті 67 Кримінального кодексу України є вчинення кримінального правопорушення особо, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

Кримінальна відповідальність за частиною третьою статті 297 Кримінального кодексу України настає за дії, передбачені, зокрема, частиною першою цієї статті, а саме: наруга над могилою, іншим місцем поховання, над тілом (останками, прахом) померлого або над урною з прахом померлого, а також незаконне заволодіння тілом (останками, прахом) померлого, урною з прахом померлого, предметами, що знаходяться на (в) могилі, в іншому місці поховання, на тілі (останках, прахові) померлого, вчинені з хуліганських мотивів та карається обмеженням волі на строк від чотирьох до п`яти років або позбавленням волі від чотирьох до семи років.

На підставі викладеного, суд вважає, що обвинуваченій ОСОБА_4 необхідно призначити покарання у межах санкції частини третьої статті 297 Кримінального кодексу України у виді обмеження волі строком на 4 роки, оскільки таке покарання буде достатнім для виправлення й перевиховання обвинуваченої та зможе запобігти вчиненню нею інших кримінальних правопорушень.

Разом із тим, ураховуючи особу обвинуваченої, її молодий вік, за місцем проживання характеризується позитивно, раніше не судима, щиро розкаялася, суд вважає, що мета покарання може бути досягнута і без реального його відбування, а тому відповідно до статті 75 Кримінального кодексу України суд вважає за можливе звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, з призначенням іспитового строку на 3 (три) роки, з покладенням обов`язків, передбаченими підпунктами 1, 2 частини першої статті 76 Кримінального кодексу України.

Запобіжний захід не обирався.

Витрати на залучення експерта відсутні. Цивільний позов не заявлявся. Арешт на майно не накладався.

Долю речових доказів вирішити згідно зі статтею 100 Кримінального процесуального кодексу України.

На підставі викладеного, керуючись статтями 100, 349, 368, 369-371, 373, 374, 393, 395 Кримінального процесуального кодексу України, суд

у х в а л и в:

Визнати винною ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 297 Кримінального кодексу України та призначити їй покарання у виді обмеження волі строком на 4 (чотири) роки.

На підставі статті 75 Кримінального кодексу України звільнити ОСОБА_4 , 03 грудня 2004 року від відбування призначеного покарання з випробуванням, з іспитовим строком на 3 (три) роки.

На підставі пунктів 1, 2 частини першої статті 76 Кримінального кодексу України покласти на ОСОБА_4 такі обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Іспитовий строк рахувати з моменту проголошення вироку.

Речовий доказ у справі, а саме: фігуру, виконану з мармуру, яка імітує футбольний м`яч, повернутий на відповідальне зберігання потерпілій ОСОБА_7 - залишити власнику ОСОБА_7 .

Вирок може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Макарівський районний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на його апеляційне оскарження, якщо він не був оскаржений. В інакшому випадку - після його перегляду апеляційним судом.

Головуючий суддя ОСОБА_1