У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 грудня 2024 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участі секретаря судових засідань - ОСОБА_2 , заявника ОСОБА_3 , розглянувши скаргу ОСОБА_3 постанову слідчого Шостого слідчого відділу (з дислокацією в м. Ужгороді) територіального управління Державного бюро розслідувань у м. Львові ОСОБА_4 , яка полягає у закритті кримінального провадження №0000097 від 01.12.2023 за ознаками злочинів, передбачених ч.1 ст.384, ч.1 ст.365 КК України -

в с т а н о в и в:

У провадженні слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області перебуває вищевказана скарга на постанову слідчого постанову слідчого Шостого слідчого відділу (з дислокацією в м. Ужгороді) територіального управління Державного бюро розслідувань у м. Львові ОСОБА_4 , яка полягає у закритті кримінального провадження, відомості про яке внесені до ЄРДР за №0000097 від 01.12.2023 за ознаками злочинів, передбачених ч.1 ст.384, ч.1 ст.365 КК України.

Скарга мотивована тим, постанова є безпідставною та необґрунтованою.

Заявник вказує, що 30.11.2023 ним отримано супровідний лист та постанову ст. слідчого ОВС шостого слідчого відділу ТУ ДБР у м. Львів ОСОБА_5 від 23.10.2024 про закриття кримінального провадження провадженні №0000097 від 17.01.2024 за ознаками злочинів, передбачених ч.1, ст. 365, ч. 1 ст. 384 КК України на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Зазначає, що з даною постановою він категорично не згідний, та вважає її передчасною та такою, яка порушує вимоги чинного Кримінального процесуального законодавства України, оскільки слідчий не перевірив вказані в заяві факти та надані заявником пояснення чи у протоколі допиту докази перекручуючи їх, не дослідив матеріали кримінального провадження, та закрив кримінальне провадження не допитавши самого дільничного ОСОБА_6 чи свідків.

Вважає, що постанова слідчого відділу ОСОБА_5 всупереч вимогам ст. 110 КПК України є необґрунтованою, оскільки слідчий не навів додаткової аргументації, змісту обставин, мотивації, як цього вимагає п. 2 ч. 5 ст. 110 КПК України, тому є нікчемною.

Стверджує, що слідчий не здійснивши жодної процесуальної дії незаконно прийняв рішення про закриття вказаного провадження.

З огляду на викладене, вважає, що слідчим ОСОБА_7 не проведено жодної слідчої дії необхідної для розкриття кримінального провадження, внаслідок чого постанова про закриття кримінального провадження є передчасною, такою, яка підлягає скасуванню.

В судовому засіданні заявник скаргу підтримав, просили задовольнити. Надав матеріали кримінального провадження, які були надані йому для ознайомлення слідчим ОСОБА_8 .

Крім того зазначив, що слідчим неправильно зазначено час події, а саме те, що подія відбулася в 2021 році, а ні в 2020 році.

Слідчий, рішення якого оскаржується, у судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду був завчасно і належним чином повідомлений.

Заслухавши думку заявників та їх представника, дослідивши та оцінивши матеріали поданої скарги та матеріали кримінального провадження, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Як встановлено слідчим суддею, у провадженні Шостого слідчого відділу (з дислокацією у м. Ужгороді) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові перебувало кримінальне провадження №0000097 від 01.12.2023 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.384, ч.1 ст.365 КК України.

Відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань було внесено на підставі ухвали Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 30.11.2023 про зобов`язання уповноважених службових осіб Мукачівської окружної прокуратури внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості про вчинення кримінального правопорушення за заявою ОСОБА_3 від 20.11.2023.

Заява про кримінальне правопорушення мотивована тим, що дільничний ВП №1 Мукачівського РУП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_9 перевищив надані йому службові повноваження та надав неправдиві покази про відомості, в яких повністю або частково перекручені факти.

Матеріалами даного кримінального провадження встановлено, що здійснення досудового розслідування було доручено слідчим Шостого слідчого відділу (з дислокацією у м. Ужгороді) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові.

З копії матеріалів кримінального провадження, наданих в судовому засіданні ОСОБА_3 , встановлено, що прокурором ОСОБА_10 було відібрано 11.12.2023 пояснення від ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , слідчим ОСОБА_4 20.09.2024 допитано заявника ОСОБА_3 в якості свідка та розглянуті клопотання ОСОБА_3 про визнання його потерпілим.

Слідчим суддею встановлено, що старшим слідчим в ОВС Шостого слідчого відділу (із дислокацією в м. Ужгороді) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові ОСОБА_4 від 23.10.2024. було винесено оскаржувану постанову, яка мотивована тим, що за фактом побиття ОСОБА_3 ОСОБА_12 у відділі поліції №1 Мукачівського РУП ГУНП в Закарпатській області проводилось досудове розслідування за ст.125 КК України.

Слідчий зазначив, що 12.10.2020 ОСОБА_13 прибув до вказаного медичного закладу з метою відібрання пояснень у ОСОБА_3 ,, в рамках розгляду матеріалів ЄО. Зазначає, що ОСОБА_3 не підписував будь-яких матеріалів в ході розгляду ЄО, а надавав покази безпосередньо дізнавачу.

Згідно заяви ОСОБА_3 , останній скаржиться на дії поліцейського ОСОБА_13 з приводу введенням його поліцейським в оману, хоча дільничний офіцер поліції не складав будь яких допитів чи процесуальних дій, а виключно здійснював розгляд матеріалів ЄО.

Посилається на диспозицію статті 384 КК України та вказує, що склад кримінального правопорушення настає у разі завідомо неправдивого показання свідка, потерпілого, завідомо неправдивий висновок експерта, спеціаліста, а не введення в оману заявника чи потерпілого.

Також посилається на статтю 365 КК України та вказує, що даний злочин має матеріальний склад А тому, вважає, що у даному випадку дії ОСОБА_13 не виходили за рамки його повноважень, так як останній мав право здійснювати розгляд матеріалів ЄО, а саме рішення по кримінальному провадженні, в тому числі проведення допиту із визначенням статусу заявника, приймав дізнавач.

Окрім цього вказав, що згідно матеріалів кримінального провадження, та згідно заяви ОСОБА_3 , в останнього претензії до ОСОБА_13 особистісного характеру так як останній є товаришем, зі слів ОСОБА_3 , а саме: ОСОБА_12 , із яким у нього неприязні відносини.

Відповідно до вищенаведеного, слідчий вважає, що в даній ситуації відсутній склад кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.384, ч.1 ст.365 КК України.

Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений ч. 1 ст. 303 КПК України.

Процесуальна можливість оскарження рішень слідчого та прокурора про закриття кримінального провадження регламентована пунктами 3,4 ч. 1 ст. 303 КПК України, при цьому суб`єктами оскарження відповідного рішення слідчого є заявник, потерпілий, його представник, законний представник, а прокурора заявник, потерпілий, його представник, законний представник, підозрюваний, його захисник чи законний представник.

Положення ч. 2 ст. 9 КПК України встановлюють, що прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Відповідно до ст. ст.2, 284 КПК України, закриття кримінального провадження є формою закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження, а тому рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження та оцінки слідчим всіх зібраних доказів, які стосуються цього провадження в сукупності.

Постанова слідчого про закриття кримінального провадження має бути вмотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема, в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулась з метою захисту своїх прав, та відповіді на всі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу (ст. 110 КПК України).

На слідчого суддю, відповідно до норм КПК України, покладено обов`язок здійснювати судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час досудового розслідування, зобов`язаний перевірити законність прийнятої слідчим постанови. Зокрема, якщо слідчим закрито провадження за відсутністю в діях особи складу злочину, то слідчий суддя має звернути увагу на те, чи містить постанова детальний виклад обставин, за яких заявник вважав, що особою (особами) вчинено злочин, а у разі, якщо особі (особам) ставилося в вину декілька протиправних діянь, які підпадають під ознаки різних статей кримінального закону, то чи містить постанова висновки слідчого щодо відсутності вини особи (осіб) у вчиненні кожного з них.

Таким чином, прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин кримінального провадження, безпосереднього дослідження та оцінки слідчим доказів, які стосуються цього провадження в сукупності.

Згідно з ч. 5 ст. 9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Практика Європейського суду з прав людини щодо проведення ефективного офіційного розслідування кримінальних права є сталою та вказує на те, що згідно з мінімальними критеріями ефективності, які Суд визначив у своїй практиці, таке розслідування має бути незалежним, безстороннім і підлягати громадському контролю, а компетентні органи повинні діяти зі зразковою ретельністю та оперативністю. Розслідування… має бути ретельним. Це означає, що органи влади завжди повинні добросовісно намагатись з`ясувати, що трапилось, і не покладатися на поспішні та необґрунтовані висновки для закриття кримінальної справи або використовувати такі висновки як підставу для своїх рішень. Вони повинні вживати усіх розумних і доступних їм заходів для забезпечення збирання доказів, що стосуються події, включаючи, зокрема, показання свідків та висновки судових експертиз тощо. Будь-який недолік розслідування, який підриває його здатність встановлення причини… або винних осіб, створюватиме небезпеку недотримання цього стандарту (рішення у справі «Олександр Ніконенко проти України», «Мута проти України», «Карабет та інші проти України»).

Проаналізувавши зміст оскаржуваної постанови слідчим суддею встановлено, що така винесена з порушенням вимог ст.ст. 2, 284 КПК України, де закриття кримінального провадження є одним із способів його остаточного вирішення, кримінальне провадження було закрито слідчим без всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів, слідчий всебічно, повно та об`єктивно не дослідив всі обставини кримінального провадження.

Зміст постанови про закриття кримінального провадження не відповідає вимогам ст. 110 КПК України, оскільки не містить аналізу отриманих під час досудового розслідування доказів, на підставі яких слідчий дійшов висновку про відсутність складу кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 365, ч.1 ст.384 КК України.

Слідчим в оскаржуваній постанові не конкретизовано, які саме докази зібрані та досліджені у кримінальному провадженні та які слідчі (процесуальні) дії проводилися під час досудового розслідування.

Отже, мотивувальна частина даного рішення не містить жодних посилань на проведення будь-яких слідчих (процесуальних) дій для встановлення об`єктивної істини у кримінальному провадженні та які передували висновку про закриття кримінального провадження, що є суттєвим порушенням вимог КПК України.

З огляду на викладене, слідчий без проведення необхідного обсягу слідчих дій, оцінки доказів та їх перевірки, зробив передчасний висновок про наявність підстав для закриття кримінального провадження, обставини, які викладені заявниками у заявах про вчинення кримінального правопорушення, не стали предметом належного їх розслідування слідчим.

Статтею 8 КПК України визначено, що принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Європейський суду з прав людини у своїх рішеннях неодноразово вказував, що органи влади завжди повинні добросовісно намагатись з`ясувати те, що трапилось, та не покладатися на поспішні та необґрунтовані висновки для закриття кримінальної справи або використовувати такі висновки як підставу для своїх рішень (рішення у справі «Асьонов та інші проти Болгарії» від 28 жовтня 1998 року). Вони повинні вживати всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, inter alia, показань очевидців та експертних висновків (рішення у справах «Танрікулу проти Туреччини» від 08 липня 1999 року та «Ґюль проти Туреччини» від 14 грудня 2000 року).

З огляду на вищенаведене, слідчий суддя приходить до висновку, що при закритті кримінального провадження слідчим не були дотримані положення вимог кримінального процесуального закону щодо всебічності та повноти дослідження всіх обставин справи. Все це в сукупності дає підстави вважати рішення про закриття кримінального провадження передчасним. А відтак, оскаржувана постанова слідчого Шостого слідчого відділу (з дислокацією в м. Ужгороді) територіального управління Державного бюро розслідувань у м. Львові ОСОБА_4 від 23.10.2024 про закриття кримінального провадження, відомості про яке внесені до ЄРДР за №0000097 від 01.12.2023 за ознаками злочинів, передбачених ч.1 ст.384, ч.1 ст.365 Кримінального кодексу України підлягає скасуванню.

Після скасування рішення дізнавача про закриття кримінального провадження досудове розслідування підлягає відновленню.

На підставі та керуючись ст. ст. 40, 303, 306-307, 309-310, 376 КПК України, слідчий суддя, -

п о с т а н о в и в:

Скаргу ОСОБА_3 постанову слідчого Шостого слідчого відділу (з дислокацією в м. Ужгороді) територіального управління Державного бюро розслідувань у м. Львові ОСОБА_4 , яка полягає у закритті кримінального провадження №0000097 від 01.12.2023 за ознаками злочинів, передбачених ч.1 ст.384, ч.1 ст.365 КК України задовольнити.

Постанову слідчого Шостого слідчого відділу (з дислокацією в м. Ужгороді) територіального управління Державного бюро розслідувань у м. Львові ОСОБА_4 від 23.10.2024 про закриття кримінального провадження, відомості про яке внесені до ЄРДР за №0000097 від 01.12.2023 за ознаками злочинів, передбачених ч.1 ст.384, ч.1 ст.365 Кримінального кодексу України скасувати.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1