ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2024 року м. Володимир

Володимир-Волинський міський суд Волинської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Володимир-Волинського міського суду кримінальне провадження № 0000546 про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Волинської області, Турійського району, с. Миляновичі, жителя АДРЕСА_1 , з вищою освітою, одруженого, військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 , громадянина України, українця, не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 402 КК України,

в с т а н о в и в:

Обвинувачений ОСОБА_4 01.08.2024 о 08:05 годині перебуваючи на території місця постійної дислокації військової частини НОМЕР_1 , розташованої за адресою: АДРЕСА_2 , в порушення вимог ст.ст. 17,65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ч.1 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.ст. 9, 11, 16, 28, 30, 35, 37, 119, 120 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 3, 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, в умовах воєнного стану вчинив непокору, тобто відкрито відмовився виконати наказ командира військової частини НОМЕР_1 №1217 від 31.07.2024 «Про відрядження особового складу до тимчасового місця дислокації військової частини НОМЕР_1 » з додатком, виданий тимчасово виконуючим обов`язки командира військової частини НОМЕР_2 майором ОСОБА_6 і вибути 01.08.2024 до тимчасового місця дислокації військової частини НОМЕР_1 в Харківській області для виконання посадових обов`язків.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у інкримінованому йому злочині визнав повністю. Щиро розкаявся у вчиненому злочині та просить суворо не карати.

Оскільки фактичні обставини справи не оспорюються учасниками судового провадження, учасники судового провадження не заперечують щодо визнання недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, показання обвинуваченого відповідають фактичним обставинам справи, з`ясувавши правильність розуміння обвинуваченим та іншими учасниками судового провадження фактичних обставин справи, немаючи сумнівів у добровільності та істинності їх позицій, тому відповідно до ч. 3,4 ст. 349 КПК України, суд приходить до висновку, що дослідження фактичних обставин справи слід обмежити допитом обвинуваченого, дослідити дані у справі, що характеризують його особу.

Учасникам судового провадження роз"яснено, що вони позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини справи у апеляційному порядку.

Суд дійшов висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 в непокорі, тобто відкритій відмові виконати наказ начальника, вчинена в умовах воєнного стану є доведеною та кваліфікує його дії за ч. 4 ст. 402 КК України.

Обставинами, що пом"якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 судом не встановлено.

Обираючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує пом"якшуючі покарання обставини та відсутність обтяжуючих покарання обставин, ступінь тяжкості вчиненого злочину, який є тяжким злочином, особу обвинуваченого, який не судимий, на обліку у лікаря нарколога, психіатра не перебуває, жодних тяжких наслідків даним злочином не заподіяно, що в сукупності істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, тому суд дійшов висновку про призначення мінімального строку покарання у виді позбавлення волі, передбаченого санкцією ч. 4 ст. 402 КК України і можливість виправлення обвинуваченого без відбування покарання та вважає за можливе прийняти рішення про його звільнення від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України, що буде необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та запобіганню вчиненню ним та іншими особами нових злочинів.

Речові докази та судові витрати відсутні.

Керуючись ст.ст. 370, 374 КПК України, суд,

ухвалив:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 402 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі ст. 76 КК України зобов"язати ОСОБА_4 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

На період проходження військової служби нагляд за ОСОБА_4 , як особою, звільненою від відбування покарання з випробуванням, здійснюється командиром військової частини, а після звільнення з військової служби - уповноваженим органом з питань пробації за місцем проживання, роботи або навчання засудженого.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Вирок може бути оскаржений до Волинського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Головуючий:/підпис/

Виготовлено з автоматизованої системи документообігу суду.

Суддя ОСОБА_1