Справа №498/2052/24
Провадження по справі №1-кп/498/54/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 березня 2025 року Великомихайлівський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

потерпілої ОСОБА_4

представника потерпілої - ОСОБА_5

неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_6 ,

законного представника неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_7

захисника ОСОБА_8

начальника служби у справах дітей Великомихайлівської селищної ради Роздільнянського району Одеської області ОСОБА_9

старшого інспектора з ювенальної превенції Роздільнянського РВП ГУНП в Одеській області - ОСОБА_10

розглянувши у закритому судовому засіданні в залі суду сел. Велика Михайлівка кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000371 від 24.03.2024 року за обвинуваченням неповнолітнього ОСОБА_6 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,

встановив:

27 листопада 2024 року до Великомихайлівського районного суду Одеської області надійшов обвинувальний акт з додатками, затверджений 20 листопада 2024 року прокурором відділу інтересів дітей та протидії насильству Одеської обласної прокуратури по кримінальному провадженню внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000371 від 24.03.2024 року за обвинуваченням неповнолітнього ОСОБА_6 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Ухвалою судді Великомихайлівського районного суду Одеської області від 27 листопада 2024 року по вказаному кримінальному провадженню було призначено підготовче судове засідання.

Прокурор заявив клопотання про продовження дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту неповнолітньому обвинуваченому ОСОБА_6 зазначивши, що на даний час існують ризики, передбачені п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, яким спричинено тяжкі наслідки у вигляді загибелі особи, враховуючи тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватим, тому існують ризики, що він може зникнути та переховуватися від органів досудового розслідування та суду, в тому числі безперешкодно покинути територію України, а також може незаконно впливати на потерпілих та свідків, що свідчить про неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, з урахуванням особи обвинуваченого, наявністю постійного місця проживання та місця реєстрації, позитивної характеристики, а також враховуючи існуючу практику Європейського суду з прав людини, якою визначено, що суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, з метою забезпечення належної поведінки обвинуваченого.

Неповнолітній обвинувачений, законний представник неповнолітнього обвинуваченого, захисник не заперечували проти задоволення клопотання прокурора про продовження обраного неповнолітньому обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Потерпіла та її представник підтримали клопотання прокурора про продовження обраного неповнолітньому обвинуваченому запобіжного заходу.

Заслухавши пояснення прокурора, неповнолітнього обвинуваченого, законного представника неповнолітнього обвинуваченого, захисника, потерпілої, представника потерпілої, дослідивши матеріали клопотання, суд дійшов до наступного висновку.

Відповідно до ч.3 ст.331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження домашнього арешту обвинуваченому до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді домашнього арешту або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження обвинуваченому строк домашнього арешту, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Згідно ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності обставини, у тому числі вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим злочину, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання її винною у злочині, вік та стан здоров`я, міцність соціальних зв`язків обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родин й утриманців, наявність постійного місця роботи та репутацію обвинуваченого, його майновий стан та наявність судимостей, дотримання умов попередньо застосованих запобіжних заходів, розмір майнової шкоди та інше.

Статтею 177 КПК України передбачено, що метою і підставою застосування запобіжних заходів є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Домашній арешт полягає в забороні обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі (ч. 1, 2ст.181 КПК України).

Метою застосування запобіжного заходу, відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків, а також запобігання визначеним законодавством ризикам.

Згідно ч. 1 ст. 492 КПК України за наявності підстав, передбачених цим Кодексом, до неповнолітнього з урахуванням його вікових та психологічних особливостей, роду занять може бути застосовано один із запобіжних заходів, передбачених цим Кодексом.

Будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризику передбаченого ст.177 КПК України, для застосування стосовно обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу ніж домашній арешт в судовому засіданні не встановлено.

Отже, суд погоджується з думкою прокурора, що на даний час існують ризики, передбачені п. п.1, 3, 5 ч. 1ст. 177 КПК України, що свідчить про необхідність продовжити обраний запобіжний захід відносно неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_6 - у вигляді домашнього арешту.

Метою застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту до неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_6 - відповідно до ст. 177 КПК України, є запобігання спробам: може зникнути та переховуватися від органів досудового розслідування та суду, в тому числі безперешкодно покинути територію України, а також може незаконно впливати на потерпілу та свідків.

Запобіжні заходи застосовуються тільки з метою та за наявності підстав, визначених ст. 177 КПК України. Рішення про застосування одного із видів запобіжних заходів, який обмежує права і свободи підозрюваного, обвинуваченого, має відповідати характеру певного суспільного інтересу (визначеним у КПК конкретним підставам і меті), що, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості.

З урахуванням сукупності викладених обставин, даних про особу неповнолітнього обвинуваченого, в силу характеру інкримінованого кримінального правопорушення для забезпечення належного виконання неповнолітнім обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, єдиним запобіжним заходом, який надасть можливість запобігти усім вищевказаним ризикам, на теперішній час, є запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком на 60 днів.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.176-178, 181, 194, 196, 369, 372, 394 КПК України, суд

постановив:

Клопотання прокурора про продовження дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту - задовольнити.

Продовжити неповнолітньому обвинуваченому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 обраний запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_1 на 60 днів до 24 травня 2025 року включно.

Покласти на неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_6 , обов`язки передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:

- прибувати до суду за першою вимогою;

- не покидати місця проживання розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора або суду в період часу з 22:00 до 06:00 год. (крім випадків оголошення про повітряну тривогу на території Одеської області, стихійного лиха, отримання невідкладної медичної допомоги);

- не відлучатися за межі Одеської області без дозволу прокурора або суду;

- повідомляти прокурора та суд про зміну свого місця проживання;

- утримуватися від спілкування із свідками у цьому кримінальному провадженні (за виключенням під час судового засідання), прокурора або суду.

Роз`яснити неповнолітньому обвинуваченому ОСОБА_6 , що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.

Ухвалу про продовження обраного неповнолітньому обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передати для виконання до ВнП №1 Березівського РВП ГУНП в Одеській області.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора у кримінальному провадженні.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1