ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/821/96/25 Справа № 712/1755/25 Категорія: ст.ст. 181, 183 КПК УкраїниГоловуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2025 року Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів:

головуючоїОСОБА_2
суддівОСОБА_3 , ОСОБА_4
секретаря учасники справи: прокурор підозрюваний ОСОБА_5 ОСОБА_6 ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні м. Черкаси апеляційну скаргу прокурора Черкаської обласної прокуратури на ухвалу слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси від 13 лютого 2025 року про відмову у застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Чернігів, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , інвалід ІІ групи,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч.ч. 2,3 ст. 436-2, ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 114-1 КК України,

в с т а н о в и в:

Слідча слідчого відділу Управління Служби безпеки України в Черкаській області ОСОБА_8 звернулася до суду з клопотанням, в якому просила застосувати до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування, без визначення розміру застави.

Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 13 лютого 2025 року в задоволенні клопотання відмовлено.

Застосовано до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за адресою АДРЕСА_2 , щоденно, строком на два місяці, тобто з 13 лютого 2025 року до 13 квітня 2025 року включно.

На час дії запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту покладено на підозрюваного обов`язки:

1) прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора і суду;

2) повідомляти слідчого, прокурора чи суд, залежно від стадії кримінального провадження про зміну свого місця проживання та зміну контактного номеру телефону;

3) заборонити цілодобово залишати місце постійного проживання за адресою: АДРЕСА_2 , без дозволу слідчого, прокурора, або суду;

4) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт(паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України та в`їзд.

5) утримуватись від спілкування із іншими підозрюваними та свідками у кримінальному провадженні, а також із усіма членами організації «Міжвідомча інтерпол-колегія протидії фінансово-економічному тероризму», «Імперський інтерпол».

В період введення воєнного стану на території України дозволено підозрюваному після сигналу «Повітряна тривога» і протягом 15 хвилин після сигналу «Відбій повітряної тривоги» відлучатись із визначеного місця проживання з метою перебування в укритті.

Роз`яснено ОСОБА_7 , що невиконання покладених на нього слідчим суддею обов`язків може бути підставою для зміни запобіжного заходу на більш суворий.

Ухвала суду обґрунтована тим, що органами досудового слідства доведено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінальних правопорушень та наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені п. 1,3,5 ч. 1 ст. 177 КПК Країни.

Слідчий суддя прийшов до висновку, що до підозрюваного може бути застосовано менш обтяжливий запобіжний захід, ніж тримання під вартою, так як ризик ухилення від органу досудового розслідування, протиправного спілкування зі свідками та продовження подібної діяльності може бути мінімізовано таким запобіжним заходом, як цілодобовий домашній арешт за місцем постійного проживання.

Не погоджуючись із ухвалою слідчого судді, прокурор подав апеляційну скаргу, просить ухвалу слідчого судді про відмову в обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту стосовно підозрюваного ОСОБА_7 скасувати з підстав невідповідності висновків слідчого судді фактичним обставинам кримінального провадження.

Постановити нову ухвалу, якою обрати ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, в межах строку досудового розслідування.

Вважає, що суд не врахував усі ризики, які встановлені у кримінальному провадженні, а саме те, що підозрюваний ОСОБА_7 , знаходячись на волі:

буде переховуватися від органів досудового розслідування та суду (п.1 ч. 1 ст. 177 КПК України), оскільки орган досудового розслідування володіє вагомими доказами, які вказують на винуватість ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого злочину, підозрюваний під тягарем відповідальності за скоєний злочин, а також можливості бути засудженим до позбавлення волі на певний строк, може залишити місце свого проживання, таким чином переховуватися від органу досудового розслідування та суду;

може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення (п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України);

незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні (п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України), оскільки свідками у даному кримінальному провадженні є знайомі підозрюваного, у зв`язку з чим, останній матиме реальну можливість здійснювати незаконний вплив на свідків, шляхом умовлянь, погроз чи шантажу, з метою зміни раніше наданих ними показань на його користь чи відмови від надання показань, з метою уникнення кримінальної відповідальності;

може вчинити інші злочини чи продовжити вчиняти злочин, у якому підозрюється (п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України), так як підозрюваний здійснював дії з метою та прямим наслідком яких є ослаблення держави, шляхом маніпулювання суспільним настроями населення України. усвідомлюючи перевагу вчинення злочинів, спрямованих проти основ національної безпеки України та на перешкоджання законної діяльності Збройних Сил України та інших військових формувань в особливий період. При продовженні вчиненні тотожних протиправних дій, що інкримінуються підозрюваному, це безпосередньо загрожуватиме ослабленню держави.

На думку сторони обвинувачення за таких обставин найдоцільнішим та найдієвішим запобіжним заходом для підозрюваного ОСОБА_7 буде саме тримання під вартою.

Також суд не врахував, що на цей час досудове розслідування триває, встановлюються особи з якими спілкувався ОСОБА_7 з приводу інкримінованих йому злочинних дій та що останній може перешкоджати кримінальному провадженню, в тому числі впливати на свідків.

Вважає, що лише запобіжний захід у вигляді тримання під вартою зможе забезпечити виконання підозрюваним ОСОБА_7 покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігти переліченим ризикам, що не здатен забезпечити обраний стосовно нього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання слідчого повністю.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасників процесу, які з`явилися в судове засідання, вивчивши матеріали провадження і перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Перевіряючи законність прийнятого рішення слідчим суддею, колегія суддів враховує практику Європейського суду з прав людини та дотримання ним вимог КПК України, які регулюють норми обрання запобіжного заходу.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

При здійсненні апеляційного перегляду колегія суддів керується Законом України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» № 3477 від 23.02.2006 року, ст. 2, 17 якого передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини, як обов`язкове джерело права. Основним джерелом правозастосовної діяльності ЄСПЛ є Конвенція «Про захист прав людини та основоположних свобод», якою на міжнародному рівні закріплені головні принципи права на свободу та особисту недоторканість, за яким особа може бути позбавлена свободи виключно на підставах передбачених законом, права на справедливий публічний розгляд справи незалежним та безстороннім судом, права на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі. Норми Конституції України, національного законодавства, в тому числі і кримінально процесуального законодавства мають узгоджуватися з нормами Конвенції та рішеннями ЄСПЛ.

Як вбачається з матеріалів справи, 02.08.2024 року до ЄРДР внесено відомості за ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 436-2 КК України, відповідно до яких встановлено, що мешканець м. Жашків, Черкаської області ОСОБА_9 створив та, знаходячись за адресою: АДРЕСА_3 , адмініструє сайти: «Міжвідомча інтерпол-колегія протидії фінансово-економічному тероризму» та «Конгрес национальных меншин (малых народов) Европы». 17.06.2024 ОСОБА_9 , розмістив на сайті (http//icp-sрu.info) статтю під назвою « ОСОБА_10 оправка о координатном месторасположении публично-значимых лиц и политически значимых лиц во владно-властной и административно-управленческой вертикали п. 4 ст. 6 Цивильного кодекса Украины», в матеріалах якої містяться ознаки заперечення збройної агресії російської федерації проти України.

05.08.2024 року до ЄРДР внесено відомості за ч. 2 ст. 28, ч. 3 ст. 436-2 КК України, відповідно до яких у ході досудового розслідування кримінального провадження № 0000157 встановлено, що 12.07.2024 мешканець м. Жашків, Черкаської області ОСОБА_11 , знаходячись за адресою: АДРЕСА_3 , повторно розмістив на сайті (https//euro-congress.info/7132/) статтю під назвою: « ОСОБА_10 запрос от 09 июля 2024 года», в матеріалах якої містяться ознаки заперечення збройної агресії російської федерації проти України.

17.10.2024 року до ЄРДР внесено відомості за ч. 2 ст. 28, ч. 3 ст. 436-2 КК України, відповідно до яких встановлено, що невстановлені особи на Інтернет-сайті: «Конгрес національних меншин України (Конгрес Малих Народів при Корінному Народі України)», який адмініструє ОСОБА_9 , за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_2 виготовили та розмістили публікацію у вигляді тексту від ІНФОРМАЦІЯ_3 (за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_2 із заголовком: «На Ваш mid.ru №589В9140781 от 13 апреля 2024г. (в адрес Секретариата Великого Князя Великого Черниговско-Северского Княжества ОСОБА_12 )» та публікацію у вигляді тексту від ІНФОРМАЦІЯ_4 (за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_2 із заголовком «Аналитическая справка: «О непричастности Роял-Имперской страны Украина и Украинского Народа к делам всей инфраструктуры анклава физических лиц под названием «Украина», а также к делам всей инфраструктуры е-резидентов некой е-резервации под названием «Украина» (нелегально обосновавшихся при внешнезкономическом кордоне Великого Черниговско-Северского Княжества»)», в матеріалах яких містяться ознаки заперечення збройної агресії російської федерації проти України.

27.11.2024 року до ЄРДР внесено відомості за ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 114-1 КК України, відповідно до яких встановлено, що мешканець м. Жашків, Черкаської області ОСОБА_9 , здійснюючи діяльність та керівництво по Черкаській області у так званій незаконній організації «Імперський Інтерпол, Роял-Імперська Конституційна Монархія України», виготовляє посвідчення вказаної організації, формений одяг із відповідними розпізнавальними знаками, які зовні дуже схожі на військові та надає інформацію учасникам даної організації, щодо їх подальших дій при використанні вказаних посвідчень та носіння форменого одягу, які спрямованні на ухилення від військової служби, отримання повісток від ТЦК та інших правоохоронних органів, з метою дестабілізації ситуації в Україні, підриву Національної безпеки у Державній, воєнній, інформаційних сферах та перешкоджанню законній діяльності Збройних Сил України та інших військових формувань.

04.02.2025 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч.ч. 2,3 ст. 436-2, ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 114-1 КК України.

Причетність ОСОБА_7 до вчинення кримінальних правопорушень підтверджується протоколом огляду від 05.08.2024 року; протоколом огляду від 06.08.2024 року; висновком експерта № 18/21 від 26.08.2024 року; протоколом огляду від 03.10.2024 року; висновком експерта № 18/32 від 24.10.2024 року; протоколами допитів свідків; протоколами негласних слідчих (розшукових) дій; протоколом обшуку від 08.01.2024 року; листами на адресу ТЦК та СП.

Слідча в клопотанні зазначила, що метою застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_13 є запобігання спробам переховуватись від органів досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні; перешкоджати досудовому розслідуванню; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Відповідно до постанови про продовження строку досудового розслідування від 28.02.2025 року продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000157 від 02.08.2024 року до трьох місяців, тобто до 08.04.2025 року.

Відповідно до статті 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам, передбаченим пунктами 1-5 частини 1 зазначеної статті.

Згідно ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити такі дії: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Статтею 178 КПК України передбачені обставини, що враховуються при застосуванні запобіжного заходу, які доведені сторонами кримінального провадження і які слідчий суддя зобов`язаний оцінити в сукупності з наявними ризиками, зазначеними у ст. 177 КПК України.

Відповідно до вимог ч.1, п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років.

Відповідно до ч. 4 ст. 194 КПК України якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Європейський суд з прав людини в рішенні по справі «Белчев проти Болгарії» наголосив, що обґрунтування будь-якого періоду позбавлення свободи повинно бути переконливо доведено державними органами.

Кримінальний процесуальний закон покладає аналогічний обов`язок на сторону обвинувачення, зазначаючи, що остання має довести суду, крім обґрунтованості обвинувачення та наявності ризиків не процесуальної поведінки особи, ще й неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Як вбачається з ухвали слідчого судді, на основі наданих органом досудового розслідування матеріалів, які обґрунтовують клопотання, слідчий суддя дослідив клопотання про застосування запобіжного заходу та матеріали, які його обґрунтовують, та вірно встановив, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце і підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю доказів, які приведені у клопотанні органу досудового розслідування та доданих до нього матеріалах.

Враховуючи, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочинів, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінальних правопорушень є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на наведені у клопотанні органу досудового розслідування докази у слідчого судді були всі підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч.ч. 2,3 ст. 436-2, ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 114-1 КК України.

Перевіряючи доводи клопотання слідчого на предмет наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, апеляційний суд вважає, що вони також є обґрунтованими, зокрема, доводи щодо наявності ризику переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду, оскільки він підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, санкція яких передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років; незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, оскільки свідки є знайомими підозрюваного, а також ризик вчинення іншого кримінального правопорушення.

Європейський суд з прав людини, зокрема у викладених рішеннях по справах «Калашников проти Росії», «Томазі проти Франції» та інших, роз`яснив, що сама по собі тяжкість злочину згідно повідомлення особі про підозру, не може бути підставою для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Одним із запобіжних заходів, передбачених ст. 176 КПК України, є домашній арешт, який полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Відповідно до частин 2, 6 статті 181 КПК України домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі. Строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців.

Апеляційний суд погоджується з висновком слідчого судді, що в сукупності із встановленими обставинами кримінального провадження, даними про особу підозрюваного, який є особою з інвалідністю ІІ групи та має проблеми зі здоров`ям, у зв`язку з чим з 9 лютого 2025 року по 12 лютого 2025 року проходив стаціонарне лікування в кардіологічному відділенні Чернігівської міської лікарні № 2, який має постійне місце проживання, має належну процесуальну поведінку підозрюваного після вручення йому повідомлення про підозру та сприяння органу досудового розслідування, запобігти встановленим слідчим суддею ризикам можливо у разі застосування до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Колегія суддів вважає, що саме такий запобіжний захід буде пропорційним тому ступеню небезпеки, ризики якого існують у даному кримінальному провадженні, а також тим завданням, які має досягти орган досудового розслідування, зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного та виконання ним обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Посилання прокурора в апеляційній скарзі на те, що підозрюваний ОСОБА_7 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення, колегія суддів не бере до уваги, оскільки вказані обставини були предметом розгляду в суді першої інстанції та не спростовують правильності висновків слідчого судді щодо можливості застосування до підозрюваного запобіжного заходу, не пов`язаного з позбавленням волі.

Слідчим суддею повно та всебічно досліджено матеріали клопотання, у судовому засіданні заслухано думку учасників справи та надано належну оцінку обґрунтованості підозри та наявності ризиків, вказаних в клопотанні.

Колегія суддів також враховує, що з моменту застосування щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту 13 лютого 2025 року до постановлення даної ухвали судом апеляційної інстанції доказів про порушення підозрюваним застосованого обмеження прокурором не надано, що свідчить про ефективність застосованого слідчим суддею запобіжного заходу та відсутність підстав для зміни його на більш суворий тримання під вартою, як того просить прокурор.

Крім того, на час розгляду апеляційної скарги прокурором не надано доказів ухилення ОСОБА_7 від органу досудового розслідування, прокурора чи суду, впливу на свідків, вчинення нового злочину чи продовження вчиняти злочин під час перебування під домашнім арештом.

Доводи, наведені в обґрунтування апеляційної скарги прокурора, на думку колегії суддів суттєвими не являються та не можуть бути підставами для обрання підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки вони не підтверджені матеріалами справи.

Як вбачається з матеріалів справи, а саме з резолютивної частини ухвали від 13 лютого 2025 року слідчий суддя обрав підозрюваному ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту строком на два місяці, тобто з 13 лютого 2025 року до 13 квітня 2025 року, включно.

Згідно ч. 6 ст. 181 КПК України строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 219 КПК України строк досудового розслідування обчислюється протягом двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину.

Ч. 4 ст. 196 КПК України передбачено, що слідчий суддя, суд зобов`язаний визначити в ухвалі про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або домашнього арешту дату закінчення її дії у межах строку, передбаченого цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою статті 197 цього Кодексу.

04.02.2025 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч.ч. 2,3 ст. 436-2, ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 114-1 КК України.

Постановою про продовження строку досудового розслідування від 28.02.2025 року продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000157 від 02.08.2024 року до трьох місяців, тобто до 08.04.2025 року.

Згідно з ч. 3 ст. 407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді чи ухвали суду про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою, а також про продовження строку тримання під вартою, постановлені під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, суд апеляційної інстанції має право: 1) залишити ухвалу без змін; 2) скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.

В зв`язку з вищевикладеним, колегія суддів вважає необхідним ухвалу слідчого судді змінити в частині застосуваннядо підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту строком на два місяці, тобто до 08 квітня 2025 року, включно, в межах строку досудового розслідування.

В решті ухвалу суду необхідно залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 181, 183, 309, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу прокурора Черкаської обласної прокуратури задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси від 13 лютого 2025 року змінити в частині строку застосування запобіжного заходу.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту строком на два місяці, тобто до 08 квітня 2025 року, включно, в межах строку досудового розслідування.

Ухвала набирає чинності з моменту оголошення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді