УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.01.2025 року м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомира в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі подання начальника Державної установи «Житомирська виправна колонія №4» про приведення вироку суду відносно засудженого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у відповідність до чинного законодавства,

в с т а н о в и в :

Начальник Державної установи «Житомирська виправна колонія №4» звернувся в суд із поданням в порядку п.13 ч.1 ст.537, п.1 ч.2 ст.539 КПК України, ст. 5, ч.2 ст.74 КК України, про приведення вироку суду у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» № 3886-ІХ від 18.07.2024 (далі за текстом Закон № 3886-ІХ) щодо засудженого ОСОБА_3 .

Засуджений ОСОБА_3 у судове засідання не з`явився, належним чином повідомлений про час і місце розгляду подання, матеріали справи містять його заяву про розгляд справи без його участі, у зв`язку з чим суд проводить розгляд справи у його відсутність.

Представник ДУ «ЖВК (№ 4)» подав заяву, вказавши, що подання підтримує, судове засідання просить проводити у його відсутність.

Прокурор ОСОБА_4 не заперечував проти задоволення подання.

Дослідивши матеріали справи, матеріали особової справи засудженого, суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що вироком Святошинського районного суду м. Києва від 25.04.2023 року, ОСОБА_3 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років. Відповідно до ст. 75 КК України ОСОБА_3 звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік. На підставі ст. 76 КК України покладено на засудженого наступні обов`язки, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації. Запобіжний захід у виді домашнього арешту до вступу вироку в законну силу залишено без змін. Вирішено питання речових доказів, роз`яснено порядок та строки оскарження судового рішення.

Згідно вироку Святошинського районного суду м. Києва від 25.04.2023 року, ОСОБА_3 , вчинив крадіжку майна, зокрема : 17.03.2013 на суму 320,79 грн.

Вироком Святошинського районного суду м. Києва від 16.11.2023 року, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років 3 (три) місяці. Згідно ст.71 КК України до призначеного ОСОБА_3 покарання по даному вироку частково приєднано невідбуте ним покарання за вироком Святошинського районного суду м. Києва від 25.04.2023 року та остаточне покарання обвинуваченому ОСОБА_3 призначено у виді 5 (п`яти) років 6 (шість) місяців позбавлення волі. Строк відбуття покарання обвинуваченому ОСОБА_3 визначено рахувати з моменту приведення вироку до виконання. Вирішено питання речових доказів. До набрання вироком законної сили застосовано до ОСОБА_3 запобіжний захід у виді домашнього арешту в нічну пору доби, заборонивши без дозволу суду залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 з 23:00 год по 05:00 год наступного дня, із покладенням обов`язків з`явитись за викликом для відбування покарання, здати на зберігання до уповноваженого органу закордонний паспорт або інші документи, які дають право на виїзд з України. Роз`яснено порядок та строки оскарження судового рішення.

Згідно вироку Святошинського районного суду м. Києва від 16.11.2023 року, ОСОБА_3 вчинив декілька епізодів крадіжок майна, зокрема :

1)13.08.2023 на суму 669,16 грн.;

2)14.08.2023 на суму 1838,32 грн.

Вироком Святошинського районного суду м. Києва від 07.08.2024 року, ОСОБА_3 визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 308, ч. 2 ст. 308, ч. 1 ст. 318, ч. 2 ст. 318 КК України та призначити покарання: - за ч. 1 ст. 308 КК України у виді 3 (трьох) років позбавлення волі; - за ч. 2 ст. 308 КК України у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі з позбавлення права обіймати посади, пов`язані з обігом наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів строком на 3 (три) роки; - за ч. 1 ст. 318 КК України у виді 2 (років) років обмеження волі; - за ч. 2 ст. 318 КК України у виді 3 (трьох) років позбавлення волі. На підставі ч.1 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, обвинуваченому ОСОБА_3 призначено покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі з позбавлення права обіймати посади, пов`язані з обігом наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів строком на 3 (три) роки. Згідно ч. 4 ст.70 КК України шляхом поглинення більш суворого покарання по вироку Святошинського районного суду м. Києва від 16.11.2023, менш суворим по даному вироку, призначено остаточне покарання обвинуваченому ОСОБА_3 у виді 5 (п`яти) років 6 (місяців) позбавлення волі з позбавлення права обіймати посади, пов`язані з обігом наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів строком на 3 (три) роки. Обрано обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжний захід до вступу вироку в законну силу у виді тримання під вартою в ДУ «Київський слідчий ізолятор», взявши його під варту в залі судового засідання. Строк відбуття покарання обвинуваченому ОСОБА_3 по даному вироку рахувати з 07.08.2024, зарахувавши період відбуття покарання за вироком Святошинського районного суду м. Києва від 16.11.2023 - з 25.06.2024 по 07.08.2024. Стягнуто процесуальні витрати вирішено питання речових доказів, роз`яснено порядок та строки оскарження судового рішення.

Відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 537 КК України, під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати такі питання: про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України.

Згідно з п. 2 ч. 2 ст. 539 КПК України, клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених, зокрема, пунктом 13 частини першої статті 537 цього Кодексу.

9 серпня 2024 року набрав чинності Закон України 3886-IX від 18.07.2024р. «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», яким ст. 51 КУпАП викладено в новій редакції, відповідно до якої дрібним вважається викрадення чужого майна, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

За загальним правилом, закріпленим у частині другій статті 4 КК України, злочинність, караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, який діяв на час його вчинення. Припинення законної сили кримінально-правової норми тягне неможливість її застосування до діянь, що передбачені чи передбачалися у КК раніше як злочини і скоєні після втрати цією нормою чинності. Водночас у випадках, коли новий закон про кримінальну відповідальність покращує юридичне становище особи, він поширюється і на діяння, вчинені до набрання ним чинності, тобто застосовується принцип ретроактивності.

Відповідно до ст. 58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

У силу ч. 1 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Згідно з п. 5 підрозділу 1 розділу ХХ Податкового кодексу України якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року. Відповідно до підпункту 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV Податкового кодексу України податкова соціальна пільга дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2023 рік» прожитковий мінімум на одну працездатну особу в розрахунку на місяць станом на 01 січня встановлений в розмірі - 2684 грн.

Розмір одного неоподатковуваного мінімуму доходів громадян станом на 2023 в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, становить 1342грн. (2684/100*50).

Таким чином, дрібним вважається викрадення чужого майна, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищувала щодо епізоду вчиненого правопорушення у 2023 році 2684грн. (1342*2);

Зміна розміру вартості викраденого чужого майна, за яким таке викрадення вважається дрібним з 0,2 нмдг до 2 нмдг є зміною кримінального закону в частині кваліфікації кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 КК України, оскільки у тексті кримінального закону цей розмір не визначений і він вказаний в ст.51 КУпАП.

За таких обставин, вчинене 17.03.2023 ОСОБА_3 правопорушення за вироком Святошинського районного суду м. Києва від 25.04.2023 року та епізоди вчинених правопорушень 13.08.2023 та 14.08.2023 ОСОБА_3 за вироком Святошинського районного суду м. Києва від 16.11.2023 року, підлягають декриміналізації та за їх вчинення особа підлягає звільненню від покарання, оскільки сума викраденого майна на момент вчинення правопорушення не перевищувала 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а тому не є кримінально караним діянням.

З урахування цього, суд звільняє ОСОБА_3 від покарання, призначеного йому вироком Святошинського районного суду м. Києва від 25.04.2023 і вироком Святошинського районного суду м. Києва від 16.11.2023 та приводить вирок Святошинського районного суду м. Києва від 07.08.2024 року у відповідність до вимог Закону №3886-IX від 18.07.2024р.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 4, 5, ч. 2 ст. 74 КК України, ст.ст. 369-372, 537, 539 КПК України, Законом України №3886-ІХ, -

п о с т а н о в и в :

Подання ДУ «Житомирська виправна колонія (№4)» - задовольнити.

Звільнити засудженого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від покарання, призначеного йому вироком Святошинського районного суду м. Києва від 25.04.2023 за вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 15 ч.4 ст. 185 КК України на підставі ч. 2 ст. 74 КК України у зв`язку з усуненням караності діяння.

Звільнити засудженого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від покарання, призначеного йому вироком Святошинського районного суду м. Києва від 16.11.2023 за вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч.4 ст. 185 КК України на підставі ч. 2 ст. 74 КК України у зв`язку з усуненням караності діяння.

Вирок Святошинського районного суду м. Києва від 07.08.2024 щодо ОСОБА_3 , привести у відповідність до вимог Закону України №3886-IX від 18.07.2024р., виключивши з даного вироку застосування ч.4 ст. 70 КК України для визначення остаточного покарання.

Вважати ОСОБА_3 засудженим вироком Святошинського районного суду м. Києва від 07.08.2024 за ч. 1 ст. 308, ч. 2 ст. 308, ч. 1 ст. 318, ч. 2 ст. 318, ч.1 ст. 70 КК України до покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі з позбавлення права обіймати посади, пов`язані з обігом наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів строком на 3 (три) роки.

Строк відбуття покарання ОСОБА_3 рахувати з 07.08.2024, зарахувавши період відбуття покарання за вироком Святошинського районного суду м. Києва від 16.11.2023 - з 25.06.2024 по 07.08.2024.

Ухвала може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1