Справа № 229/5876/24
Провадження № 1-кп/211/322/25
У Х В А Л А
іменем України
про призначення до судового розгляду,
продовження строку тримання під вартою, етапування
04 лютого 2025 року Довгинцівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю сторін кримінального провадження в режимі відеоконференції: прокурора ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_3 ,
в провадження суду надійшов зазначений обвинувальний акт.
Згідно з пунктом 3 рішення Вищої ради правосуддя від 19.12.2024 № 3707/0/15-24 «Про зміну територіальної підсудності судових справ Дружківського міського суду Донецької області, Артемівського міськрайонного суду Донецької області» змінено з 6 січня 2025 року територіальну підсудність судових справ Дружківського міського суду Донецької області шляхом її передачі до Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області.
Прокурор просить призначити справу до судового розгляду.
Обвинувачений та його захисник, кожен окремо, проти призначення справи до судового розгляду не заперечували.
Заслухавши учасників процесу, вивчивши обвинувальний акт, суд доходить висновку, що кримінальне провадження підлягає призначенню до судового розгляду з таких підстав.
Кримінальне провадження підсудне Довгинцівському районному суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області відповідно до рішення Вищої ради правосуддя від 19.12.2024 року №3707/0/15-24.
Обвинувальний акт відповідає вимогам ст. 291 КПК України.
Підстав для закриття кримінального провадження, передбачених п.п. 4-8, 10 ч. 1 або ч.2 ст.284 КПК України, чи затвердження угоди немає.
Наведене дає можливість призначити дане кримінальне провадження до судового розгляду у відкритому судовому засіданні.
Крім того, в підготовчому судовому засіданні прокурором було заявлено клопотання про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_3 з огляду на те, що метою продовження запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на свідків; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інші кримінальні правопорушення. Така потреба обумовлена наявністю ризиків, передбачених п. 1,3,4,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які на цей час не зменшилися, є дійсними та триваючими, що виключають на даний час можливість зміни запобіжного заходу щодо обвинуваченого на більш м`який.
У судовому засіданні прокурор підтримала клопотання та просила його задовольнити.
Захисник заперечував проти задоволення клопотання прокурора, заявлені ризики не обґрунтовані та не доведені.
Обвинувачений підтримав позицію захисника.
Вислухавши думку сторін кримінального провадження, суд дійшов таких висновків.
Вирішуючи питання про доцільність продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_3 з урахуванням положень ст.ст. 177, 331 КПК України, суд приймає до уваги ті обставини, що він обвинувачується у незаконному збуті особливо небезпечних психотропних речовин, обіг яких заборонено та у незаконному зберіганні наркотичних засобів без мети збуту у великих розмірах, що відповідає правовій кваліфікації ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст. 309 КК України.
Згідно зі ст. 178 КПК України, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, а також вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення є одними з обставин, що враховуються при обранні запобіжного заходу.
Вирішуючи питання наявності ризиків стосовно обвинуваченого ОСОБА_3 з огляду на невідворотність та тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у випадку визнання його винуватим у вчиненні тяжкого злочину за ч.2 ст.307 КК України, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 6 до 10 років з конфіскацією майна, суд вважає реальним ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме ризик переховування від суду, оскільки наслідки та ризик втечі для обвинуваченого у цьому випадку можуть бути визнаними, як менш небезпечними, ніж покарання та процедура його відбування.
Також суд погоджується із існуванням ризиків, передбачених п.п. 3, 4, 5 ч. 1 ст.177 КПК України та тим, що обвинувачений ОСОБА_3 може вплинути на свідків, які ще не допитані судом, перешкоджаючи встановленню істини у кримінальному провадженні, та вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки обвинуваченому інкримінується декілька епізодів злочинної діяльності.
Отже, ризики, які були підставою для обрання запобіжного заходу, на даний час не зменшилися та продовжують існувати, а тому неможливо на даний час застосування більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою.
Крім того, суд враховує особу обвинуваченого, який офіційно не працює, постійних доходів не має, суспільно-корисною діяльністю не займається, не одружений, неповнолітніх дітей на утриманні не має, стійкі соціальні зв`язки відсутні, його вік та стан здоров`я, відсутність інформації, яка б свідчила, що стан здоров`я обвинуваченого не дозволяє його перебування в установі виконання покарань.
Суд вважає, що у ОСОБА_3 відсутні будь-які стримуючі фактори для забезпечення належної, законної поведінки, у разі обрання запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою, що беззаперечно свідчить про наявність заявлених ризиків.
З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що клопотання прокурора підлягає задоволенню, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою - продовженню на термін 60 (шістдесят) днів.
Відповідно до вимог ч. 3 ст. 183 КПК України суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою має право визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним/обвинуваченим обов`язків, передбачених КПК України, тому суд вважає, що, з метою надання права на альтернативний вид запобіжного заходу, з урахуванням обставин кримінального правопорушення та клопотання прокурора обвинуваченому необхідно визначити заставу, розмір якої, відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, має бути визначений від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Відповідно до ч.4 ст. 202 КПК України обвинувачений звільняється з-під варти після внесення застави, визначеної у даній ухвалі, якщо в уповноваженої службової особи місця ув`язнення, під вартою в якому він перебуває, відсутнє інше судове рішення, що набрало законної сили і прямо передбачає тримання останнього під вартою.
Також, при підготовці до судового розгляду, судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_3 наразі перебуває в ДУ «Дніпровська установа виконання покарань №4», у зв`язку з чим його необхідно етапувати до ДУ «Криворізька установа виконання покарань №3» з подальшою його доставкою до Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області для розгляду кримінального провадження за його участі.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 177, 178, 182, 183, 202, 314, 315, 331, 336, 369, 395 КПК України, суд -
призначити кримінальне провадження відносно ОСОБА_3 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст. 309 КК України, до судового розгляду у відкритому судовому засіданні в приміщенні Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області на 14 годину 00 хвилин 12 березня 2025 року.
Розгляд кримінального провадження здійснювати суддею одноособово.
В судове засідання викликати прокурора, захисника, доставити обвинуваченого.
Продовжити дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченому у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст. 309 КК України на 60 днів, тобто до 04 квітня 2025 року включно.
Визначити заставу в розмірі 80 (вісімдесяти) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що в грошовому вигляді становить 242 240 грн. (двісті сорок дві тисячі двісті сорок) гривень 00 копійок, у разі сплати якої вважати обраним ОСОБА_3 запобіжний захід заставу.
В разі внесення застави суд вважає за необхідне покласти на обвинуваченого обов`язок повідомляти прокурора та суд про зміну місця свого проживання, прибувати до суду за першою вимогою, утримуватися від спілкування з свідками у кримінальному провадженні, здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
Строк дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави до 04 квітня 2025 року та може бути продовжений.
З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави обвинувачений вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.
Роз`яснити обвинуваченому, що в разі невиконання покладених на нього обов`язків, застава буде звернена в дохід держави, а також буде вирішено питання про застосування більш суворого запобіжного заходу.
Копію ухвали вручити обвинуваченому, прокурору та направити начальникові ДУ «Дніпровська установа виконання покарань №4».
Виконання ухвали в частині доставки обвинуваченого ОСОБА_3 з ДУ «Дніпровська установа виконання покарань №4», до ДУ «Криворізька установа виконання покарань №3» покласти на начальника ДУ «Дніпровська установа виконання покарань №4».
Зобов`язати начальника ДУ «Криворізька установа виконання покарань №3» при надходженні обвинуваченого ОСОБА_3 повідомити Довгинцівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області.
Ухвала в частині продовження строку тримання під вартою може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1