Справа №705/6941/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 лютого 2025 року Уманський міськрайонний суд Черкаської області

в складі: головуючої-судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Умань кримінальне провадження по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Баку, республіки Азербайджан, вірменина, громадянина України, одруженого, на утриманні має неповнолітню дитину, працюючого водієм ФОП ОСОБА_6 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.286 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 26.06.2023 близько 14 год. 05 хв., керуючи автомобілем марки "Volkswagen Crafter" р.н. НОМЕР_1 , рухаючись поза межами населеного пункту на території Уманського району Черкаської області на 574 км автодороги ( М-30 ) сполученням Стрий-Тернопіль-Кропивницький-Знам`янка-Луганськ-Ізварине, зі сторони м. Умань Черкаської області в напрямку до м. Кропивницький Кіровоградської області, під час руху на рівній ділянці автодороги, змінив напрямок руху вправо та в подальшому здійснив виїзд на праве асфальтоване узбіччя по напрямку свого руху, де в порушення вимог пункту 12.3 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 зі змінами і доповненнями, маючи об`єктивну можливість виявити перешкоду для свого руху у вигляді нерухомого транспортного засобу - автомобіля « Renault 40ACE5 » Фургон-С, р.н. НОМЕР_2 , який знаходився на правому узбіччі в попутному напрямку руху, не вжив заходів для зменшення швидкості руху, аж до повної зупинки транспортного засобу, у зв`язку з чим допустив наїзд на вищевказаний транспортний засіб.

Внаслідок зазначеної дорожньо-транспортної пригоди пасажири автомобіля Volkswagen Crafter" р.н. НОМЕР_1 :

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відповідно до висновку судово-медичної експертизи від 27.06.2023 №05-7-02/218, отримав тілесні ушкодження у вигляді інших уточнених травм з залученням кількох ділянок тіла, а саме: відкритої черепно-мозкової травми без ушкодження кісток склепіння, основи та лицевого черепа з травматичним набряком - набубнявінням головного мозку, синці, садна та рани обличчя; закритої тупої травми органів грудної клітки: двохсторонніх переломів ребер, забоїв легень, серця, крововиливів в заднє середостіння, двохстороннього гемотораксу ( накопичення крові в плевральних порожнинах ); закритої тупої травми органів черевної порожнини та заочеревинного простору: крововиливу в жирову клітковину лівого наднирника та нирки, розрив лівої долі печінки, з гемоперітонеумом ( накопичення крові в черевній порожнині ); закритого перелому лівого передпліччя, від яких і настала смерть. Травми в своєму перебігу ускладнились розвитком геморагічного та травматичного шоку. Вказані ушкодження утворились від дії твердих тупих предметів, можливо в час та при обставинах вказаних в постанові ( ДТП 26.06.2023 ) і носять ознаки тяжких тілесних ушкоджень, за ознакою небезпеки для життя. Вищевказані тілесні ушкодження у ОСОБА_7 знаходяться в прямому причинному зв`язку з настанням його смерті.

Крім того, при зовнішньому дослідженні у ОСОБА_7 виявлено: косо-смугасті садна нижньої третини передньої поверхні правої половини грудної клітки справа, садна передньої грудної клітки в проекції грудини та лівої половини грудної клітки, садна лівої половини грудної клітки зліва в проекції 2-8 ребер по середньо ключичній лінії, садно передньої поверхні черевної стінки в нижній третині, синці середньої та нижньої третини правого стегна, садна передніх поверхонь правого та лівого колінних суглобів, синці середньої третини правої гомілки по передньо-внутрішній поверхні, садно верхньої третини лівої гомілки по передньо-зовнішній поверхні, садно нижньої третини лівої гомілки по передньо-внутрішній поверхні, синець середньої третини правої гомілки передньо-внутрішньої поверхні. Дані тілесні ушкодження утворились від дії твердих тупих предметів можливо в час та при обставинах вказаних в постанові ( ДТП 26.06.2023 ) і відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень;

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , відповідно до висновку судово-медичної експертизи від 27.06.2023 №05-7-02/217, отримала тілесні ушкодження у вигляді інших уточнених травм з залученням кількох ділянок тіла, а саме: закритої черепно-мозкової травми без ушкодження кісток склепіння, основи та лицевого черепа з крововиливами під м`які мозкові оболонки з травматичним набряком-набубнявінням головного мозку; закритої тупої травми органів грудної клітки: двосторонніх переломів ребер, забоїв легень, серця, розриву дуги аорти, крововиливів в заднє середостіння з двостороннім гемотораксом ( накопичення крові в плевральних порожнинах ); закритої тупої травми органів черевної порожнини та за очеревинного простору: крововиливів в жирову клітковину лівого наднирника та нирки, крововиливу в лівий купол діафрагми, розтрощення правої долі печінки, розриву селезінки з гемоперітонеумом ( накопичення крові в черевній порожнині ); закритого перелому правого стегна та лівого колінного суглобу, від яких і настала смерть. Травми в своєму перебігу ускладнились розвитком геморагічного та травматичного шоку. Вказані ушкодження утворились від дії твердих тупих предметів, можливо в час та при обставинах вказаних в постанові ( ДТП 26.06.2023 ) і носять ознаки тяжких тілесних ушкоджень, за ознакою небезпеки для життя. Вище вказані тілесні ушкодження у ОСОБА_8 знаходяться в прямому причинному зв`язку з настанням її смерті.

Крім того, при зовнішньому дослідженні у ОСОБА_8 виявлено: садно лівої скронево-виличної ділянки, садно нижньої повіки правого ока, садна нижньої третини бічного флангу живота справа, синці в середній та нижній третині лівого стегна по передньо-внутрішній поверхні, садно нижньої третини лівого стегна по передньо-зовнішній поверхні, два садна передньої поверхні лівого колінного суглоба, синці від верхньої до нижньої третини правого стегна, синці передньо-внутрішньої поверхні лівого стегна, три садна передньої поверхні лівої гомілки в верхній третині, садно верхньої третини лівої гомілки по задньо-внутрішній поверхні, садно в нижній третині правого стегна по зовнішній поверхні, рана передньо-внутрішньої поверхні правої гомілки в верхній третині, синець передньо-внутрішньої поверхні правої гомілки в середній третині, рана внутрішньої поверхні правого гомілково-ступневого суглобу. Дані тілесні ушкодження утворились від дії твердих тупих предметів можливо в час та при обставинах вказаних в постанові ( ДТП 26.06.2023 ) і відносяться: садна та синці до категорії легких тілесних ушкоджень, рани до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я;

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , відповідно до висновку судово-медичної експертизи від 27.06.2023 №05-7-02/215, отримала тілесні ушкодження у вигляді інших уточнених травм з залученням кількох ділянок тіла, а саме: відкритої черепно-мозкової травми з переломом кісток основи та склепіння черепа, крововиливами під м`які та тверді мозкові оболонки з забоєм розміченням та травматичним набряком - набуханням головного мозку; закритої тупої травми органів грудної клітки: переломів ребер зліва, забоїв легень, серця та вилочкової залози; закритих переломів: нижньої третини лівого передпліччя, правого колінного суглобу та правої гомілки в середній третині, від яких настала смерть. Травми в своєму перебігу ускладнились розвитком геморагічного та травматичного шоку. Вказані ушкодження утворились від дії твердих тупих предметів, можливо в час та при обставинах вказаних в постанові ( ДТП 26.06.2023 ) і носять ознаки тяжких тілесних ушкоджень, за ознакою небезпеки для життя. Вище вказані тілесні ушкодження у ОСОБА_9 знаходяться в прямому причинному зв`язку з настанням її смерті.

Крім того, при зовнішньому дослідженні у ОСОБА_9 виявлено садно верхньої третини лівого плеча по зовнішній поверхні, синець верхньо-внутрішнього квадранту лівої молочної залози, синець передньо-внутрішньої поверхні лівого стегна, синець в нижній третині правого стегна по задньо-зовнішній поверхні, садно нижньої третини правого стегна по зовнішній поверхні, рана верхньої третини правої гомілки по задньо-внутрішній поверхні, рана внутрішньої поверхні правого гомілково- ступневого суглобу, садно нижньої третини лівого стегна по зовнішній поверхні лівого стегна, синці передньо-внутрішньої поверхні лівого стегна, садно передньої поверхні лівого колінного суглобу, садно тильно-зовнішньої поверхні лівої стопи, садно дистальної фаланги 2-го пальця лівої стопи. Дані тілесні ушкодження утворились від дії твердих тупих предметів можливо в час та при обставинах вказаних в постанові ( ДТП 26.06.2023 ) і відносяться: садна та синці до категорії легких тілесних ушкоджень, рани до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я;

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , відповідно до висновку судово-медичної експертизи від 27.06.2023 №05-7-02/216, отримала тілесні ушкодження у вигляді інших уточнених травм з залученням кількох ділянок тіла, а саме: закритої черепно-мозкової травми без ушкодження кісток склепіння, основи та лицевого черепа з крововиливами під м`які мозкові оболонки та в речовину головного мозку з травматичним набряком головного мозку; закритої тупої травми органів грудної клітки: переломів ребер зліва, забоїв легень; закритої тупої травми органів черевної порожнини та за очеревинного простору: крововиливу в брижу товстого кишківника, розривів печінки та селезінки, крововиливів в жирову клітковину лівого наднирника з гемоперітонеум ( накопиченням крові в черевній порожнині ); закритого перелому кісток тазу; закритого перелому нижньої третини лівого стегна, відкритих переломів правої та лівої гомілки в середній третині. Травми в своєму перебігу ускладнились зовнішньою та внутрішньою кровотечею та розвитком геморагічного та травматичного шоку. Вказані ушкодження утворились від дії твердих тупих предметів, можливо в час та при обставинах вказаних в постанові ( ДТП 26.06.2023 ) і носять ознаки тяжких тілесних ушкоджень, за ознакою небезпеки для життя. Вище вказані тілесні ушкодження у ОСОБА_10 знаходяться в прямому причинному зв`язку з настанням її смерті.

Крім того, при зовнішньому дослідженні у ОСОБА_10 виявлено садно над внутрішнім краєм лівої брови, рана спинки носу, садна лівої щоки, рани нижньої губи зліва, садно нижньої щелепи справа, два садна правого надпліччя, два садна в проекції верхньо-зовнішнього квадранту правої молочної залози, садно в проекції 3-го ребра справа по передньопахвинній лінії, синець лівого передпліччя в середній третині по задній поверхні, садно в ділянці основної фаланги 2-го пальця лівої кисті по тильній поверхні, рана правої здухвинної ділянки, садна лобкової ділянки, синець та садно лівої здухвинної ділянки, садно лобкової ділянки, синець та садно лівої здухвинної ділянки, садно верхньої третини правого стегна по передній поверхні, садно передньо-внутрішньої поверхні правого стегна, рана передньої поверхні правого колінного суглобу, садно передньо-внутрішньої поверхні правої гомілки, рана тильно-внутрішньої поверхні основної фаланги 1-го пальця правої стопи, синець передньо-внутрішньої поверхні лівої гомілки в верхній третині, два садна середньої третини лівої гомілки по передній поверхні і в середній третині. Дані тілесні ушкодження утворились від дії твердих тупих предметів можливо в час та при обставинах вказаних в постанові ( ДТП 26.06.2023 ) і відносяться: садна та синці до категорії легких тілесних ушкоджень, рани до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я;

ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , відповідно до висновку судово-медичної експертизи від 04.09.2023 №05-7-01/396, отримала тілесні ушкодження у вигляді торако-скелетної травми: закритий перелом правої і лівої ключиці, гемо пневмоторакс праворуч, забій обох легень, які відносяться до категорій тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя. Дані тілесні ушкодження утворились від тупих твердих предметів, можливо при ДТП 26.06.2023, в час та при обставинах, вказаних в постанові, медичній карті та медичній документації.

Порушення правил безпеки дорожнього руху водієм автомобіля Volkswagen Crafter" р.н. НОМЕР_1 , ОСОБА_4 , вимог пункту 12.3 Правил дорожнього руху, згідно висновку комісійної судової авто технічної експертизи від 20.12.2023 № СЕ-19/124-23/14543-ІТ, знаходиться в причинному зв`язку з наїздом на нерухому перешкоду та настанням наслідків у вигляді спричинення потерпілій ОСОБА_11 тяжких тілесних ушкоджень та спричинення смерті потерпілим ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 .

Такі дії ОСОБА_4 кваліфіковано за ч.3 ст.286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху, особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяли тяжкі тілесні ушкодження та спричинили загибель кількох осіб.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав, цивільні позови потерпілих ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 визнав частково, цивільний позов прокурора визнав повністю, цивільний позов ОСОБА_16 не визнав, виявив бажання давати покази.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 показав, що свою вину він визнає, оскільки дорожньо-транспортна пригода сталася через те, що він не впорався зі своїм транспортним засобом і в`їхав у фуру. Кається і жалкує про це кожен день. Вибачається перед потерпілими, його родина частково відшкодувала шкоду потерпілим. Зазначив, що він виконував нерегулярні перевезення в Польщу, працюючи водієм в ПП « ОСОБА_17 ». 24 червня 2023 року він виїхав з м. Кривий ріг до Польщі. 25.06.2023 року він приїхав у Польщу до кінцевої зупинки близько 6 год. ранку. Ліг спати і о 17-18 год. прокинувся. Близько 19 год., забравши 7 пасажирів, виїхав з м. Вроцлав. В м. Краків забрав ще одного пасажира. По дорозі зупинявся на заправку 2 рази. О 1 год. ночі приїхав до кордону, трішки відпочив. Близько 6 год. ранку в`їхав в Україну і одразу зупинився на заправці. Близько 7 год. вирушили, зупинялися двічі через 3 години на 40-60 хв. Коли він лягає відпочивати його ніхто не турбує. В м. Гайсин зупинився десь на одну годину. Швидкість не перевищував, 90 км/год це його середня швидкість. Фуру, яка стояла на узбіччі бачив добре. В той день погода була ясна, видимість добра, дорожнє покриття сухе. На зустріч йому їхала вантажівка, різко з-за неї виїхав автомобіль «Тойота Камрі», сірого кольору, він крутнув вправо і в`їхав у фуру. Добре знає, що винен, знає, що у його транспортному засобі загинули люди, вину визнає, просить врахувати, що це скоєно не навмисно, кається. Після ДТП, як свідок ОСОБА_18 його щось питав, він напевно відповідав щось йому. Він запитував його, що сталося, але йому було не до розмов. Можливо він і говорив свідку ОСОБА_18 , що заснув. Вибрався він з т/з через бокове скло водійських дверей. Після ДТП в нього був такий стан, що він до цих пір не розуміє, що тоді відбулося. Вважає, що не міг заснути, бо до цього за 30-40 хв. була зупинка, він не був втомлений. Для нього не має значення, яким чином відбулася ДТП, знає, що винен і визнає вину. Чув, як до нього крикнула жінка « водій ». Вона крикнула, бо це було за мить до зіткнення, бо він не встиг повернутися в свою полосу. За його участю в присутності захисника проводився слідчий експеримент, з його слів усе було записано, а також зроблені заміри. Працівникам швидкої допомоги та працівникам поліції, які приїхали на виклики, про причини ДТП не повідомляв. Хто їх викликав йому не відомо. Медичної допомоги він не надавав, допомагав вийти з мікроавтобуса. Товщину гальмівних дисків він не перевіряв, так як до ремонту т/з відношення не має. Технічним обслуговуванням т/з займався механік у ФОП « ОСОБА_17 ». Він лише миє авто. Він в 2001 році отримав водійське посвідчення і від того часу керує транспортними засобами. Гальмування він не намагався застосувати під час ДТП, так як не було часу для цього. Проблем з гальмівною системою не було, авто гальмувало. Під час ДТП він отримав тілесні ушкодження, були забиті ребра, садини, струс головного мозку. Позов прокурора визнає повністю. Позовні вимоги потерпілих про відшкодування моральної шкоди визнає частково. Позовні вимоги власника т/з ОСОБА_16 не визнає.

Вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення за встановлених судом обставин підтверджується сукупністю досліджених в судовому засіданні доказів:

- показами потерпілого ОСОБА_13 , який в судовому засіданні показав, що 26.06.2023 о 13 год. він дізнався про ДТП і одразу виїхав на місце ДТП. В маршрутці з Польщі їхали його дружина ОСОБА_9 та дві дочки. З Польщі виїхали 25.06.2023 десь о 19 год. на білому мікроавтобусі. Поїздку влаштовувала дружина, найшла перевізника, оплатила квитки. З дружиною розмовляв 26.06.2023 о 12 год., сказала, що проїхали м. Вінниця. Тоді зателефонували з невідомого номера і повідомили, що його сім`я потрапила в ДТП. Він поговорив із старшою дочкою і вона це підтвердила. Він відразу виїхав і прибув на місце ДТП, коли мікроавтобуса завантажували на евакуатор. Перед тим, як він доїжджав, йому зателефонував слідчий і сказав їхати в лікарню. Дочки під час ДТП спали, прокинулися вони від удару в спинки попереднього сидіння. Він приїхав в Уманську міську лікарню, молодша дочка була в реанімації, були зламані обидві ключиці, ребра та ін.., старша дочка була в неврологічному відділенні. В мікроавтобусі вони сиділи на задньому сидінні, дружина посередині, дочки по краях. Зі слів дочок в автобусі було 8 чоловік. Дочка ОСОБА_42 пройшла лікування, через травму голови в неї падає зір. Втрата матері це тяжка психологічна втрата для дітей, з цього приводу зверталися до психолога. Бабенко оплатив витрати на поховання дружини. 110550 грн. було страхового відшкодування від АТ СК « Інго ». Позов підтримав та просив задоволити;

- показами потерпілого ОСОБА_12 , який в судовому засіданні показав, що в даному транспортному засобі їхали з Польщі його дочка ОСОБА_8 та онучка. Зателефонували зятю і повідомили, що маршрутка розбилася. Дочка сиділа за водієм, внучка поруч. 25.06.2023 вони виїхали, а 26.06.2023 мали приїхати близько 19 год. Внучка розповідала, що на заправці перед м. Умань пили каву. Внучка розповідала про ДТП, що вона читала книжку, мама дивилися телефон. Тоді мати підхватилася і стала кричати водієві, тоді удар, ніякого сигналу не було. Поховання дочки частково оплатив ОСОБА_17 .. Страхове відшкодування отримали по 53333 грн. 32 коп. кожен, він, його дружина та внучка. Позов підтримав та просить його задоволити;

- показами потерпілої ОСОБА_19 , яка в судовому засіданні показала, що в ДТП загинула її донька ОСОБА_10 та батько ОСОБА_7 .. Вказала, що її донька з батьком виїхали потягом, тоді пересіли на маршрутку, яка рухалася в Україну. Так, як донька замовляла квитки, тому вона не знала хто перевізник і водій. Востаннє їй донька написала 26.06.2023 в 4 год., що вони на кордоні, після цього не контактували. 27.06.2023 близько 10 год. до неї зателефонував слідчий та повідомив про смерть дочки та батька. Також повідомив, що ДТП сталося, так як водій заснув за кермом. З родичами обвинуваченого не контактувала. Перевізником було компенсовані витрати на поховання. В процесі розгляду справи уповноважений нею представник отримав часткове відшкодування заподіяної шкоди від родичів обвинуваченого. Цивільний позов підтримує;

- показами потерпілої ОСОБА_14 , яка в судовому засіданні показала, що її чоловік ОСОБА_7 та онука ОСОБА_10 їхали потягом до м. Вроцлава, звідти 25.06.2023 на Україну їхали маршруткою. Яким транспортним засобом вони їхали їй не відомо. Поки вони їхали, то вона з ними не контактувала. Перевізник транспортного засобу з нею не зв`язувався. Дружина обвинуваченого їм з дочкою на двох виплатила 3700 доларів США на відшкодування шкоди. Також було сплачене страхове відшкодування. Вона уповноважила представника отримати кошти від родичів обвинуваченого та написання заяви такого змісту, яка є в матеріалах справи. Цивільний позов підтримує;

- показами свідка ОСОБА_20 , яка в судовому засіданні показала, що вона працює лікарем в Уманській станції швидкої медичної допомоги. Влітку 2023 року, в день, вони приїхали на виклик. Обвинувачений сидів під автомобілем, вони його оглянули, скаржився на біль в стегні, був в пригніченому стані, наявних травм на ньому не було, свідомість він не втрачав. Вони надали йому допомогу, транспортували до лікарні. Оформили карту виїзду, діагноз, що в картці - попередній, він пишеться на місці. Остаточний діагноз ставиться в лікарні, зазначають в епікризі. Під час виїзду вона не побачила струсу головного мозку в обвинуваченого, скарг не було. Під час розмови, були якісь припущення, що обвинувачений заснув. На місці ДТП був мікроавтобус і фура. Ще вони оглядали якусь жінку, вона не повідомляла про обставини ДТП;

- показами свідка ОСОБА_21 , який в судовому засіданні показав, що він працює фельдшером виїзної бригади Уманської станції швидкої медичної допомоги. Вони з лікарем ОСОБА_20 прибули третьою чи четвертою бригадою, їм дали на огляд жінку та водія. Це було влітку 2023 року, в обід, траса біля с. Бабанка. У водія були травми грудної клітини і стегна, про це він повідомив. Водій не повідомляв про причини ДТП. Огляд проводила лікар ОСОБА_20 .. Ще вони надавали допомогу жінці, прізвища не пам`ятає. Обох відвезли в лікарню. Вантажівка стояла на узбіччі, а бус на дорозі;

- показами свідка ОСОБА_22 , який в судовому засіданні показав, що в кінці червня 2023 року він їхав з м. Умань до м. Дніпро трасою Умань-Кіровоград. В межах часу з 13 до 15 год. його транспортний засіб « Renault 40ACE5 » було припарковано на великому узбіччі, який нікому не заважав. В той день була сонячна погода, без опадів, дорожнє покриття сухе. В його транспортний засіб в`їхав бус. Коли відбулося зіткнення, він в цей час був на пасажирському сидінні, і його викинуло на двір. На зустріч його автомобілю транспортних засобів не було. Після зіткнення, він обійшов та побачив, що пів буса пошкоджено, водій вилазив через бокове вікно водійських дверей. Коли водій виліз, свідок запитав останнього, як так сталося, чи він заснув, на що обвинувачений сказав, що напевно так і є. Водій тримався за голову. Військові стали витягувати людей з буса. Свідок став викликати поліцію. Потім він дізнався, що в бусі, який в`їхав в його транспортний засіб, було 8 людей, з яких 4 людей загинуло. З пасажирами він не спілкувався. В момент ДТП автомобілів на зустріч ніяких не було. Від моменту зупинення ним свого транспортного засобу і до ДТП пройшло максимум 5 хв., за цей момент ніяких автомобілів не було, він обійшов свій транспортний засіб і сів на пасажирське сидіння. Обвинувачений після ДТП ні про який автомобіль « Тойота Камрі » не говорив, сказав, що можливо заснув. У водія ОСОБА_4 взагалі не було гальмівного шляху;

- показами свідка ОСОБА_23 , яка в судовому засіданні показала, що вона їхала на автобусі з перевізником, послугами якого завжди користується, який забрав її в м. Кракові біля 22 год.. Люди в автобусі уже їхали, усі місця були зайняті, було 8 пасажирів і водій. Цього разу швидко переїхали кордон, часто зупинялися, водій багато пив кави, візуально був стомлений, він був одним водієм. До кордону зупинялися один раз, тоді на кордоні стояли, на території України часто зупинялися. В дорозі вона дрімала і самого удару не бачила. В лікарні вона спілкувалася з дівчинкою ОСОБА_24 , яка сиділа з мамою та розповідала, що її мама крикнула водієві, бо напевно вона побачила, що він їде не туди. Свідок втратила від удару свідомість і прийшла до пам`яті, як приїхала швидка допомога. З ОСОБА_4 вона не спілкувалася;

- показами експерта ОСОБА_25 , який в судовому засіданні показав, що підтверджує висновок, який складений ним у даному кримінальному провадженні. Йому не відомо кому належить автомобіль - чи підприємству чи фізичній особі, тобто йому надали автомобіль і він його оглядає. Водій має можливість провести огляд автомобіля під час технічного обслуговування, якщо не водій обслуговує автомобіль, а якась технічна команда, то питання до неї. Саме він несе кримінальну відповідальність за складання висновку. Якщо за проходження технічного огляду транспортного засобу відповідає не водій, а хтось інший, то тоді питання до тих осіб - завгара чи механіка. Враховуючи мінімальну товщину гальмівних дисків 25, яка дозволяється, а в автомобіля в одного з коліс було 23, 9 , то він сумнівається, що воно могло вимкнутись під час руху. Тобто механік повинен знати, що в нього, наприклад, є якийсь автомобіль, і в цього автомобіля виходять з ладу гальмівні диски. Товщина правого гальмівного диску - 21, 7, а мінімальна 25, тобто по суті можна просто пальцем помацати гальмівний диск і буде відчутно, що він зношений, але конкретно сказати неможливо, це можна зробити тільки вимірювальним методом. Він не може відповісти, яка швидкість зносу гальмівних механізмів незважаючи на те, що автомобіль подолав більше 1000 км. Працездатний стан - це стан системи, при якій він здатний виконувати свою функцію, тобто гальмувати, а справний стан - це коли він відповідає всім нормам - вимогам підприємства - виробника. Тобто працездатний стан не виключає того, що система може бути несправною. Про працездатність він не може сказати, оскільки він не перевірив на спрацювання гальмівних механізмів, тобто їм не вдалося дослідити чи гальмівна система була працездатна чи непрацездатна. Згідно ПДР України експлуатація забороняється якщо є технічно-несправний стан. По гальмівним дискам немає визначення щодо допустимості - є недопустимість, якщо вони несправні. Для огляду технічного стану гальмівних дисків йому непотрібні гальмівні параметри автомобіля, по якому проводиться дослідження і виготовляється висновок експерта. У даному висновку товщина гальмівних дисків свідчить про справний або несправний стан, до працездатності воно не відноситься. З точки зору звичайної поїздки - автомобілю нічого не заважало рухатись;

- показами експерта ОСОБА_26 , який в судовому засіданні показав, що разом з експертом ОСОБА_27 проводили комісійну судову автотехнічну експертизу та ними надано висновок № СЕ-19/124-23/14543-ІТ від 20.12.2023. Підтверджує дійсність викладеного у в висновку повністю. Він зазначив у висновку, що в діях водія «Тайота кемрі» вбачається невідповідність вимогам 14.2 підпункт «в» ПДР - водій автомобіля «Тайота кемрі» створив аварійну ситуацію, проте він не знає чи він перебував в аварійній ситуації, слідчий такого питання йому не ставив. Йому знайомі методики, і він зазначив всю літературу, якою користувався під час виконання зазначеної експертизи. Вважає, що він, як експерт - автотехнік, у висновку все зазначив, оскільки він несе кримінальну відповідальність - є відповіді на поставлені запитання. Спрацювання робочої гальмівної системи не змінюється - може тільки змінитись час наростання сповільнення та саме сповільнення. Час запізнення гальмівної системи стандартний, що з товщими дисками, що з тоншими. Працездатність робочої гальмівної системи неможливо було дослідити на тому етапі, і всі його розрахунки були проведені за умови працездатної гальмівної системи, про це він зазначив у висновку. Йому слідчий надав висновок експерта, в якому було зазначено, що перевірити працездатність не представилось можливим. Він провів всі розрахунки тільки за умови працездатності гальмівної системи. Експерту заборонено використовувати якісь інші матеріали, крім тих, що надані слідчим. У нього в постанові про призначення експертизи було зазначено, що гальмівна система була працездатною, якщо б вона не була працездатною, то висновки можуть різнитися. Технічно-справна гальмівна система - це система, яка відповідає усім заданим вихідним параметрам заводу-виробника. Якщо на автомобілі є система АBS вона немає значення для часу гальмівної системи. Показник часу реакції водія в даному випадку використовувався 0,8 с.

- показами експерта ОСОБА_27 , який в судовому засіданні показав, що наданий ним висновок підтримує. Підтвердив той факт, що водій, який керував автомобілем «Фольцфаген» з моменту виникнення небезпеки не мав технічної можливості зупинитись до умовного їх місця зіткнення. Якщо врахувати ті пояснення, які дав ОСОБА_28 , то його дії (маневр) був виправданий. Питання на експертизу надає слідчий і саме він зазначає, що йому необхідно визначити і які розрахунки має здійснити експерт, щоб дати відповіді на поставлені запитання слідчого. Він не давав оцінку діям водія «Тайоти кемрі». Необхідно давати юридичний аналіз справі - це слідчі мали визначити чи був факт небезпеки руху для водія ОСОБА_28 . Всі методики, які були використані ними, зазначені у висновку. Пункт 10.1 ПДР - це загальний пункт і він стосується загальних питань зміни напрямку руху, водій повинен був діяти згідно вимог 14.2 ПДР. В постанові слідчого було зазначено, що проводилась експертиза технічного стану автомобіля, тобто були надані дані про технічний стан транспортного засобу. Були взяті технічні параметри для технічно-справного транспортного засобу. Є працездатний стан, а є технічно-справний стан. При зменшенні товщини гальмівних дисків параметри гальмування залишалися в нормах. Тобто завод-виробник підстраховує себе і зазначає мінімальну товщину гальмівних дисків, яка має бути. Слідчим не було надано вихідних гальмівних параметрів транспортного засобу в місці ДТП. В постанові слідчого була зазначена певна інформація, яка бралась до уваги - експерту заборонено використовувати будь-які інші дані. У висновку зазначено, що дані експертизи будуть дійсні за умови працездатності гальмівної системи. Чи була система працездатна чи ні - йому як експерту це було невідомо, висновок робився по тих даних, які були надані. Якби слідчим були надані інші дані, що були встановленні під час слідчого експерименту, то відповідно експерт брав би до уваги ті дані. Реакція водія була взята 0,8 с виходячи з цієї обстановки, яка відбувалась на той момент на дорозі, та на підставі багатьох методичних рекомендацій ( література № 2 у списку висновку). Вважає, що ситуаційний час реакції водія 0,8 с був взятий вірно в даному випадку.

Вказані покази обвинуваченого, потерпілих, свідків та експертів суд вважає за необхідне покласти в основу вироку, оскільки вони є послідовними, логічними і об`єктивними, підтверджуються іншими перевіреними в судовому засіданні доказами:

- протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 26.06.2023 із схемою та таблицею зображень, згідно якого місце дорожньо-транспортної пригоди знаходиться а/д М-30 (Стрий-Тернопіль-Кропивницький-Знам`янка-Луганськ-Ізварене ) 574км+764м (а.с.155-165 т.3)

- висновком експерта №05-7-02/218 від 27.06.2023, згідно якого смерть ОСОБА_7 настала в результаті інших уточнених травм з залученням кількох ділянок тіла: відкритої черепно мозкової травми без ушкодження кісток склепіння, основи та лицевого черепа з травматичним набряком - набубнявінням головного мозку, синці,садна та рани обличчя; закритої тупої травми органів грудної клітки: двохсторонніх переломів ребер, забоїв легень, серця, крововиливів в заднє середостіння, двостороннього гемотораксу ( накопичення крові в плевральних порожнинах ); закритої тупої травми органів черевної порожнини та за очеревинного простору: крововиливу в жирову клітковину лівого наднирника та нирки, розривів лівої долі печінки, з гемоперітонеумом ( накопичення крові в черевній порожнині ); закритого перелому лівого передпліччя. Вказані ушкодження утворились від дії твердих тупих предметів, можливо в час та при обставинах вказаних в постанові ( ДТП 26.06.2023 ) і носять ознаки тяжких тілесних ушкоджень, за ознакою небезпеки для життя. Вищевказані тілесні ушкодження у ОСОБА_7 знаходяться в прямому причинному зв`язку з настанням його смерті. Інші виявлені тілесні ушкодження утворились від дії твердих тупих предметів можливо в час та при обставинах вказаних в постанові ( ДТП 26.06.2023 ) і відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень ( а.с.166-169 т.3);

- висновком експерта №05-7-02/217 від 27.06.2023, згідно якого смерть ОСОБА_8 настала в результаті інших уточнених травм з залученням кількох ділянок тіла: закритої черепно - мозкової травми без ушкодження кісток склепіння, основи та лицевого черепа з крововиливами під м`які мозкові оболонки з травматичним набряком - набубнявінням головного мозку; закритої тупої травми органів грудної клітки: двохсторонніх переломів ребер, забоїв легень, серця, розриву дуги аорти, крововиливів в заднє середостіння з двостороннім гемотораксом ( накопичення крові в плевральних порожнинах ); закритої тупої травми органів черевної порожнини та заочеревинного простору: крововиливів в жирову клітковину лівого наднирника та нирки, крововиливу в лівий купол діафрагми, розтрощення правої долі печінки, розриву селезінки з гемоперітонеумом ( накопичення крові в черевній порожнині ); закритого перелому правого стегна та лівого колінного суглобу. Вказані ушкодження утворились від дії твердих тупих предметів, можливо в час та при обставинах вказаних в постанові ( ДТП 26.06.2023 ) і носять ознаки тяжких тілесних ушкоджень, за ознакою небезпеки для життя. Вищевказані тілесні ушкодження у ОСОБА_8 знаходяться в прямому причинному зв`язку з настанням її смерті. Інші виявлені тілесні ушкодження утворились від дії твердих тупих предметів можливо в час та при обставинах вказаних в постанові ( ДТП 26.06.2023 ) і відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень та легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я ( а.с.170-174 т.3);

- висновком експерта №05-7-02/215 від 27.06.2023, згідно якого смерть ОСОБА_9 настала в результаті інших уточнених травм з залученням кількох ділянок тіла: відкритої черепно - мозкової травми з переломом кісток основи та склепіння черепа, крововиливами під м`які мозкові оболонки з забоєм розміченням та травматичним набряком - набубнявінням головного мозку; закритої тупої травми органів грудної клітки: переломів ребер зліва, забоїв легень, серця та вилочкової залози; закритих переломів: нижньої третини лівого передпліччя, правого колінного суглобу та правої гомілки в середній третині. Вказані ушкодження утворились від дії твердих тупих предметів, можливо в час та при обставинах вказаних в постанові ( ДТП 26.06.2023 ) і носять ознаки тяжких тілесних ушкоджень, за ознакою небезпеки для життя. Вищевказані тілесні ушкодження у ОСОБА_9 знаходяться в прямому причинному зв`язку з настанням її смерті. Інші виявлені тілесні ушкодження утворились від дії твердих тупих предметів можливо в час та при обставинах вказаних в постанові ( ДТП 26.06.2023 ) і відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень та легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я ( а.с.175-178 т.3);

- висновком експерта №05-7-02/216 від 27.06.2023, згідно якого смерть ОСОБА_10 настала в результаті інших уточнених травм з залученням кількох ділянок тіла: закритої черепно - мозкової травми без ушкодження кісток склепіння, основи та лицевого черепа з крововиливами під м`які мозкові оболонки та в речовину головного мозку з травматичним набряком головного мозку; закритої тупої травми органів грудної клітки: переломів ребер зліва, забоїв легень; закритої тупої травми органів черевної порожнини та за очеревинного простору: крововиливу в брижу товстого кишківника, розривів печінки та селезінки, крововиливів в жирову клітковину лівого наднирника з гемоперітонеумом ( накопичення крові в черевній порожнині ); закритого перелому кісток тазу; закритого перелому нижньої третини лівого стегна, відкритих переломів правої та лівої гомілки в середній третині. Вказані ушкодження утворились від дії твердих тупих предметів, можливо в час та при обставинах вказаних в постанові ( ДТП 26.06.2023 ) і носять ознаки тяжких тілесних ушкоджень, за ознакою небезпеки для життя. Вищевказані тілесні ушкодження у ОСОБА_10 знаходяться в прямому причинному зв`язку з настанням її смерті. Інші виявлені тілесні ушкодження утворились від дії твердих тупих предметів можливо в час та при обставинах вказаних в постанові ( ДТП 26.06.2023 ) і відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень та легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я ( а.с.179-183 т.3);

- висновком експерта №05-7-01/396 від 04.09.2023, згідно якого у ОСОБА_11 виявлено торако-скелетну травму: закритий перелом правої і лівої ключиці, гомопневмоторакс праворуч, забій обох легень. Дані тілесні ушкодження утворились від тупих твердих предметів, можливо в час та при обставинах вказаних в постанові ( ДТП 26.06.2023 ), в час та при обставинах, вказаних в постанові та медичній карті та наданій медичній документації, відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя ( а.с.184-186 т.3);

- висновком експерта № СЕ-19/124-23/8102-ІТ від 06.10.2023, згідно якого до моменту ДТП рульове керування, ходова частина та робоча гальмівна система автомобіля « Renault » р.н. НОМЕР_2 знаходились в працездатному стані ( а.с. 187-194 т.3 );

- висновком експерта № СЕ-19/124-23/8106-ІТ від 11.10.2023, згідно якого в первинний контакт вступала передня права частина автомобіля "Volkswagen " р.н. НОМЕР_1 , а саме: передній бампер, капот, переднє праве крило та задня ліва частина автомобіля « Renault » р.н. НОМЕР_2 , а саме: задній бампер, кузов в задній нижній лівій частині, ліві двері кузова, тяга затвору лівих дверей з перекриттям контактуючих частин близько 60 см. Місце зіткнення автомобіля "Volkswagen " р.н. НОМЕР_1 та автомобіля « Renault » р.н. НОМЕР_2 знаходиться в районі початку осипу скла. Кут між повздовжніми вісями автомобіля "Volkswagen " р.н. НОМЕР_1 та автомобіля « Renault » р.н. НОМЕР_2 складає 0+-5 ( а.с.195-204 т.3 );

- висновком експерта № СЕ-19/124-23/8103-ІТ від 13.11.2023, згідно якого до моменту ДТП рульове керування та ходова частина автомобіля "Volkswagen " р.н. НОМЕР_1 знаходились в працездатному стані. Так, як товщина гальмових дисків коліс передньої та задньої вісі не відповідає вимогам підприємства-виробника, тому згідно з вимогами п.31.4.1 а) Правил дорожнього руху України експлуатація даного транспортного засобу забороняється. Водій автомобіля "Volkswagen " р.н. НОМЕР_1 мав можливість виявити те, що товщина гальмових дисків коліс передньої та задньої вісі не відповідають вимогам підприємства-виробника шляхом своєчасного проведення технічного обслуговування автомобіля ( а.с.205-224 т.3 );

- протоколом проведення слідчого експерименту від 26.06.2023, зі схемою та фото таблицею, за участю свідка ОСОБА_22 , який розташував автомобіль « Renault » р.н. НОМЕР_2 , а саме де він знаходився безпосередньо перед ДТП, замірами встановлено, що даний т/з знаходився на правому узбіччі в напрямку м. Кропивницький на відстані 235,9м від пішохідного стовпчика 575 км, та на відстані 0,4м від передньої осі автомобіля, 0,8м від задньої осі коліс автомобіля до д.р.1.1 ПДР України. Під час проведення слідчого експерименту було зупинено аналогічний т/з, яким було скоєно ДТП ( Фольцваген ) типу буса Мерседес Спрінтер та встановлено видимість стоячої перешкоди у вигляді автомобіля « Renault » р.н. НОМЕР_2 , яка необмежена та складає понад 500,0м. ( а.с. 226-231 т.3 );

- протоколом проведення слідчого експерименту від 12.10.2023, зі схемою та фото таблицею, за участю підозрюваного ОСОБА_4 , який повідомив, що автомобіль "Volkswagen " перед моментом ДТП рухався в напрямку від м. Умань до м. Кропивницький на відстані 0,5м до правого краю проїжджої частини від правих коліс, зі швидкістю 90 км/год. В момент виїзду автомобіля « Toyota Camry » на смугу руху водія автомобіля "Volkswagen ", відстань між ними складала 156м, відстань від автомобіля "Volkswagen " до вантажного автомобіля, який знаходився на узбіччі в момент виїзду автомобіля « Toyota Camry » на смугу руху водія автомобіля "Volkswagen " складала 98м. Автомобіль « Toyota Camry » в момент виїзду на смугу руху водія автомобіля "Volkswagen " рухався зі швидкістю близько 90 км/год та відстані 2,45 від лівих коліс до краю проїжджої частини. ( а.с. 232-240 т.3 )

- висновком експерта № СЕ-19/124-23/14543-ІТ від 20.12.2023, згідно якого водій автомобіля "Volkswagen " р.н. НОМЕР_1 ОСОБА_4 не мав технічної можливості зупинити свій автомобіль до місця можливого зіткнення з автомобілем « Toyota Camry » шляхом застосування екстреного гальмування в умовах місця ДТП ( за умови працездатності робочої гальмівної системи автомобіля "Volkswagen " ). Так як водій автомобіля "Volkswagen " р.н. НОМЕР_1 ОСОБА_4 , в момент виникнення небезпеки для його руху, не змінюючи свого напрямку руху та виконуючи вимоги п.12.3 ПДР України, не мав технічну можливість зупинити свій автомобіль до місця можливого зіткнення з автомобілем « Toyota Camry » шляхом застосування екстреного гальмування в умовах місця ДТП ( за умови працездатності робочої гальмівної системи ), тому застосування маневру з частковим виїздом за межі смуги руху, з технічної точки зору, слід вважати виправданим. Оскільки водій автомобіля "Volkswagen " р.н. НОМЕР_1 ОСОБА_4 після зміни напрямку руху мав технічну можливість уникнути наїзду на нерухому перешкоду у вигляді автомобіля « Renault » р.н. НОМЕР_2 шляхом застосування екстреного гальмування в умовах місця пригоди ( за умови працездатності робочої гальмівної системи ), тому в причинному зв`язку з наїздом на нерухому перешкоду у вигляді автомобіля « Renault » р.н. НОМЕР_2 було невжиття водієм ОСОБА_4 заходів до зменшення швидкості та екстреної зупинки транспортного засобу, з метою уникнення наїзду на перешкоду, тобто невиконання ним вимог п.12.3 ПДР України ( а.с. 1-9 т.4 )

- протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 26.06.2023, згідно якого ОСОБА_4 був затриманий 26.06.2023, підстава затримання, якщо безпосередньо після вчинення злочину очевидець, в тому числі потерпілий, або сукупність очевидних ознак на тілі, одязі чи місці події вказують на те, що саме ця особа щойно вчинила злочин ( а.с.10-13 т.4 )

- аудіозаписом повідомлень про ДТП на лінію « 102 » ( а.с. 44 т.4 )

- картами виїзду швидкої медичної допомоги від 26.06.2023 ( а.с. 56-65 т.4 )

- картками виклику швидкої медичної допомоги від 26.06.2023 ( а.с. 66-70 т.4 )

- аудіозаписом виклику швидкої медичної допомоги ( а.с.71 т.4 )

Суд не бере до уваги висновок експерта № СЕ-19/124-23/12089-ІТ від 14.12.2023, наданий стороною захисту, згідно якого у дорожній обстановці, яка склалася на момент ДТП, та за обставин, зазначених в постанові слідчого при призначенні експертизи, у причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди, з технічної точки зору, знаходився виїзд автомобіля « Toyota Camry « на смугу руху автомобіля "Volkswagen " р.н. НОМЕР_1 , в момент коли останній не мав технічної можливості уникнути зіткнення з ним шляхом застосування екстреного гальмування, та мав таку можливість уникнути зіткнення з автомобілем «Renault » р.н. НОМЕР_2 , оскільки ні на досудовому слідстві, ні в судовому засіданні версія ОСОБА_4 про виїзд на зустрічну смугу руху автомобіля « Toyota Camry №, жодними доказами не підтвердилася. ( а.с. 74-84 т.4 ).

Що стосується зауважень сторони захисту відносно працездатності чи справності гальмівної системи автомобіля "Volkswagen ", то суд зазначає, що ДТП сталася не в результаті виявлення непрацездатності чи не справності гальмівної системи, а за інших обставин, при яких обвинувачений навіть не застосовував гальмування, що підтверджується матеріалами справи та самим обвинуваченим.

Порушення Правил безпеки руху та експлуатації транспорту полягає в дії або бездіяльності, пов`язаній з невиконанням однієї чи кількох вимог Правил дорожнього руху або інших нормативних актів, що регламентують безпеку руху та експлуатацію транспорту, з боку особи, яка керує транспортним засобом. Об`єктивна сторона злочину, передбаченого ст. 286 КК України, полягає в: а) порушенні Правил безпеки руху чи експлуатації транспорту, тобто в порушенні конкретного правила, передбаченого конкретним пунктом правил; б) настанні суспільно небезпечних наслідків заподіяння смерті чи тілесних ушкоджень учасникам дорожнього руху і в) причинному зв`язку між порушенням правил безпеки руху чи експлуатації транспорту та спричиненими наслідками.

Суб`єктивна сторона злочину характеризується необережною формою вини, що визначається характером ставлення до наслідків. Сама ж дія або бездіяльність при порушенні правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту можуть бути як умисними, так і вчиненими з необережності.

Таким чином, давши аналіз всіх досліджених доказів, суд прийшов до висновку про те, що у судовому засіданні доведена винуватість ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України.

За змістом п.п. 20, 21 Постанови Пленуму ВСУ №14 від 23.12.2005 р. «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» при призначенні покарання за відповідною частиною ст.286 КК України суди мають враховувати не тільки наслідки, що настали, але й характер та мотиви допущених особою порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту, її ставлення до цих порушень та поведінку після вчинення злочину, вину інших причетних до нього осіб, а також обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання, та особу винного.

Згідно зі статтями 50,65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, що є необхідним і достатнім для її виправлення та запобігання вчиненню нових злочинів. Виходячи з принципів співмірності й індивідуалізації, це покарання за своїм видом та розміром має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. При виборі заходу примусу мають значення й повинні братися до уваги обставини, що його пом`якшують і обтяжують.

Відповідно до роз`яснень п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року із змінами та доповненнями "Про практику призначення судами кримінального покарання", досліджуючи дані про особу підсудного, суд повинен з`ясувати його вік, стан здоров`я, поведінку до вчинення злочину як у побуті, так і за місцем роботи чи навчання, його минуле (зокрема, наявність не знятих чи не погашених судимостей, адміністративних стягнень), склад сім`ї (наявність на утриманні дітей та осіб похилого віку), його матеріальний стан, тощо.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує: ступінь тяжкості вчиненого злочину, який віднесений до тяжких злочинів, форму вини, особу обвинуваченого, який за місцем проживання характеризується позитивно, вперше притягується до кримінальної відповідальності, одружений, на його утриманні перебуває малолітня дитина, має міцні соціальні зв`язки, на обліку в лікаря-нарколога, лікаря-психіатра не перебуває.

Згідно абз. 17 ч. 1 ст. 368 КПК, ухвалюючи вирок суд приймає до відома досудову доповідь з інформацією про соціально-психологічну характеристику обвинуваченого ОСОБА_4 , згідно якій ризик вчинення повторного кримінального правопорушення оцінюються як середній та ризик небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб, оцінюються як високий. Органом пробації зроблений висновок про те, що виправлення ОСОБА_4 можливе без ізоляції від суспільства.

Обставинами, що згідно зі ст. 66 КК України пом`якшує покарання обвинуваченого є його щире каяття, часткове добровільне відшкодування шкоди.

Обставин, що згідно зі ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченого не встановлено.

Щире каяття - це певний психічний стан особи винного, коли він засуджує свою поведінку, прагне усунути заподіяну шкоду та приймає рішення більше не вчиняти злочинів, і це об`єктивно підтверджується визнанням особою своєї вини, вчиненням дій на відшкодування збитків чи усуненню заподіяної шкоди.

Судом встановлено, що обвинувачений в ході судового розгляду повністю визнав свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, зазначив, що він не справився зі своїм транспортним засобом і в`їхав у фуру, кається і жалкує про це кожен день, просить вибачення у потерпілих, частково відшкодував шкоду.

Відповідно до ст. 3 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються найвищою соціальною цінністю

З урахуванням викладеного, позицій прокурора та потерпілих, які зазначили, що при обранні міри покарання ОСОБА_4 покладаються на розсуд суду, та враховуючи характеризуючі дані та пом`якшуючі обставини, суд вважає, що для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів йому необхідно призначити основне покарання у виді позбавлення волі на рівні ближче до мінімальної межі санкції ч. 3 ст. 286 КК України. При цьому, з огляду на грубе порушення обвинуваченим Правил дорожнього руху, що потягло тяжкі наслідки суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому також додаткове покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами на 3 роки.

Під час досудового розслідування відносно обвинуваченого було обрано міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, тому суд вважає за необхідне до вступу вироку в законну силу запобіжний захід залишити без змін.

Згідно довідки від 05.02.2022 виданої ОСОБА_4 , останній працює в ФОП ОСОБА_17 водієм ( а.с.5 т.3 ) згідно трудового договору від 20.02.2003 року ( а.с. 7-10 т.3 ). Цивільно - правова відповідальність власника транспортного засобу "Volkswagen Crafter" р.н. НОМЕР_1 - ОСОБА_17 на день вчинення ДТП застрахована в АТ « Страхова компанія « ІНГО » ( а.с.11-14 т.3 ).

Вирішуючи питання щодо цивільних позовів, суд керується положеннями ст. 1166 Цивільного кодексу України (далі - ЦК), відповідно до яких майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала, а також положеннями ч. 1 ст.1167, ч. 2 ст. 1168 ЦК, у відповідності до яких моральна шкода, завдана фізичній чи юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини; моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживали з нею однією сім`єю. Суд також враховує й положення ч. 2 ст. 1187 ЦК, згідно яким шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Крім того, відповідно до ст. 1194 ЦК, особа, яка застрахувала свою відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (відшкодуванням).

Суд також враховує й відповідні положення Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01.07.2004 №1961-IV (далі - Закон №1961-IV).

Так, згідно п. 22.1. ст. 22 Закону №1961-IV, у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту. Франшиза при відшкодуванні шкоди, заподіяної життю та/або здоров`ю потерпілих, не застосовується (ст. 12 Закону №1961-IV).

Відповідно до ст. 28 Закону №1961-IV, шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, - це шкода, пов`язана, у тому числі, з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу; з пошкодженням чи фізичним знищенням майна потерпілого.

Згідно з п. 1.10. ПДР, транспортний засіб - пристрій, призначений для перевезення людей і (або) вантажу, а також встановленого на ньому спеціального обладнання чи механізмів; велосипед - транспортний засіб, крім крісел колісних, що приводиться в рух мускульною силою людини, яка знаходиться на ньому.

Верховний Суд у постанові від 11.02.2020 у справі № 489/2170/17 вказав, що згідно із ст. 22 Закону №1961-IV у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує в установленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Відповідно до правового висновку, викладеного у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04.07.2018 у справі № 755/18006/15-ц, у випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом №1961-IV порядку.

У постанові від 02.11.2022 у справі №511/1653/20 Верховний Суд зазначив, що законодавець передбачає дві підстави для виплати страхового відшкодування потерпілому. Перша з них - передбачена статтею 35 Закону №1961-IV. Інший спосіб передбачає можливість звернення за відшкодуванням до суду з вимогою про відшкодування шкоди та ухвалення відповідного судового рішення. Так, згідно з пунктом 36.1. статті 36 Закону №1961-IV рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) приймається у зв`язку з визнанням майнових вимог заявника або на підставі рішення суду у разі, якщо спір про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) розглядався в судовому порядку.

Протилежний підхід, який ставив би у залежність право потерпілого на компенсацію за результатами кримінального провадження від попереднього звернення чи не звернення із заявою про виплату страхового відшкодування, призвів би до істотного обмеження, чи навіть повного нівелювання його права на судовий захист у кримінальному процесі, встановленого статтею 128 КПК.

У межах кримінального провадження за статтею 286 КК України факт, обставини дорожньо-транспортної пригоди, особа, винна у її настанні, наслідки у виді смерті потерпілого встановлюються судом як обставини, що мають істотне значення для кримінальної справи і належать до предмету доказування. А тому за таких обставин стверджувати про не встановлення наявності чи відсутності підстав для здійснення виплат і визначення їх розміру у цивільного відповідача АТ «СК «ІНГО» відсутні.

Цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу ОСОБА_17 застрахована АТ «СК «ІНГО», згідно полісу №215192006. Страхова сума на одного потерпілого за шкоду, заподіяну життю або здоров`ю складає 320 000 грн; за шкоду, заподіяну майну - 160 000 грн.; розмір франшизи складає 16000 грн.

Верховний Суд у постанові від 27 березня 2019 року у справі № 757/20309/15-ц зазначив наступне.

За загальними правилом частини 2 статті 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується власником (володільцем) цього джерела.

Відповідно до частини першої статті 1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків.

Під час розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди за статтею 1172 ЦК України вони повинні мати на увазі, що крім загальних підстав, передбачених статтею 1166 ЦК України, відповідальність юридичної особи настає лише у випадках, коли особа, з вини якої заподіяно шкоду, перебуває у трудових відносинах із цією організацією, і шкоду було заподіяно нею у зв`язку з виконанням трудових (службових) обов`язків незалежно від того, постійним, сезонним, тимчасовим, за трудовим договором чи на інших умовах вона була працівником цієї організації.

Аналіз норм статей 1167, 1172, 1187, 1188 ЦК України дає підстави для висновку про те, що шкода, (в тому числі моральна), завдана внаслідок ДТП з вини водія, який на відповідній правовій підставі керував автомобілем, що належить роботодавцю, відшкодовується власником (володільцем) цього джерела підвищеної небезпеки, а не безпосередньо винним водієм.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 05 грудня 2018 року у справі № 426/16825/16-ц зроблено наступний висновок.

Аналіз норм статей 1187 та 1172 ЦК України дає підстави стверджувати, що особа, яка керує транспортним засобом у зв`язку з виконанням своїх трудових (службових) обов`язків на підставі трудового договору (контракту) є особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, не є суб`єктом, який несе відповідальність за шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки. У цьому випадку таким суб`єктом є законний володілець джерела підвищеної небезпеки - роботодавець. Отже, шкода, завдана внаслідок ДТП з вини водія, що на відповідній правовій підставі керував автомобілем, який перебуває у володінні роботодавця, відшкодовується саме володільцем цього джерела підвищеної небезпеки, а не безпосередньо винним водієм.

Беручи до уваги те, що володілець джерела підвищеної небезпеки не довів, що воно вибуло з його володіння внаслідок протиправних дій інших осіб, особа, з вини якої заподіяно шкоду, перебувала у трудових відносинах із фізичною особою ОСОБА_17 , шкоду було заподіяно нею у зв`язку з виконанням трудових (службових) обов`язків, шкода, завдана внаслідок ДТП з вини водія ОСОБА_4 , що на відповідній правовій підставі керував автомобілем, який перебуває у володінні його роботодавця (в тому числі моральна), відповідно до правової позиції Великої Палати Верховного Суду не може відшкодовуватися безпосередньо винним водієм.

Отже, із вказаних норм права та висновків Верховного Суду випливає, що шкоду, завдану внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, що сталася з вини обвинуваченого ОСОБА_4 , має відшкодувати АТ «СК «ІНГО» як страховик, з яким був укладений договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю, майну третіх осіб під час експлуатації наземного транспортного засобу "Volkswagen Crafter" р.н. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_4 , в межах встановлених Законом №1961-IV лімітів щодо моральної шкоди, а решту - володільцем транспортного засобу ОСОБА_17 , з яким обвинувачений перебував у трудових відносинах та ДТП сталося під час виконання трудових обов`язків.

Згідно ч. 27.4 ст. 27 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страховик (у випадках, передбачених підпунктами "г" і "ґ" пункту 41.1 та підпунктом "в" пункту 41.2 статті 41 цього Закону, - МТСБУ) відшкодовує моральну шкоду, заподіяну смертю фізичної особи, її чоловіку (дружині), батькам (усиновлювачам) та дітям (усиновленим). Загальний розмір такого страхового відшкодування (регламентної виплати) цим особам стосовно одного померлого становить 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законодавством на день настання страхового випадку, і виплачується рівними частинами.

На дату настання події мінімальна заробітна плата відповідно до ст. 8 Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» становила 6700,00 грн.

В даному випадку загальний розмір такого відшкодування становить 80400,00 грн. (з розрахунку 6700,00 грн.х12).

За таких обставин, відшкодування моральної шкоди, заподіяної смертю фізичної особи, виплачується рівними частинами особам, які мають на неї право.

Приписи ст.1188 ЦК України та пункту 36.3 ст.36 Закону №1961-IV застосовуються у тому разі, якщо декілька осіб є саме відповідальними за завдану шкоду, тобто якщо вони спільними неправомірними діями чи бездіяльністю її завдали. За таких умов не має значення вина кожного з них у завданні шкоди. Останню вони зобов`язані відшкодувати у відповідній пропорції незалежно від вини. В даному випадку відповідальним за завдану шкоду є водій транспортного засобу "Volkswagen Crafter" р.н. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_4 , підстав стверджувати про спільні неправомірні дії водіїв двох транспортних засобів не має.

Потерпілими у кримінальному провадженні ОСОБА_12 , який діє в своїх інтересах та ОСОБА_29 , який діє інтересах неповнолітньої потерпілої ОСОБА_30 , подано до суду цивільний позов про стягнення: 1) з фізичної особи підприємця ОСОБА_17 та ОСОБА_4 на користь ОСОБА_12 моральну шкоду заподіяну смертю ОСОБА_8 внаслідок ДТП в розмірі 893 333,33 грн., солідарно; 2) з фізичної особи підприємця ОСОБА_17 та ОСОБА_4 на користь ОСОБА_29 , який діє в інтересах неповнолітньої ОСОБА_30 , моральну шкоду заподіяну смертю ОСОБА_8 внаслідок ДТП в розмірі 893 333,33 грн., солідарно; 3) з Страхової компанії АТ « СК « ІНГО » на користь ОСОБА_12 моральну шкоду заподіяну смертю ОСОБА_8 внаслідок ДТП в розмірі 106666,67 грн.; 4) з Страхової компанії АТ « СК « ІНГО » на користь ОСОБА_29 , який діє в інтересах неповнолітньої ОСОБА_30 моральну шкоду заподіяну смертю ОСОБА_8 внаслідок ДТП в розмірі 106666,67 грн. ( а.с. 127-143 ч.1; а.с.64-77 т.3 ).

07.02.2024 від Страхової компанії АТ « СК « ІНГО » надійшов відзив на позовну заяву ОСОБА_12 та ОСОБА_29 , в якому зазначено, що право на отримання страхового відшкодування ( моральну шкоду передбачену п.3 ст.27 ЗУ « Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів » ) мають право позивач ОСОБА_12 ( батько потерпілої ), ОСОБА_31 ( мати потерпілої ) та ОСОБА_32 ( донька потерпілої ). Ліміт відповідальності ( страхова сума ) за шкоду заподіяну життю та здоров`ю згідно полісу № становить 320000,00 грн.. Розмір страхового відшкодування по сплаті моральної шкоди та шкоди заподіяної внаслідок смерті потерпілого становить 321600, 00 грн. Відповідно до ч.1 ст.36 Закону страховик ( у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, МТСБУ ), керуючись нормами цього Закону, приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування ( регламентної виплати ) або про відмову у здійсненні страхового відшкодування. Рішення про здійснення страхового відшкодування ( регламентної виплати ) приймається у зв`язку з визнанням майнових вимог заявника або на підставі рішення суду, у разі якщо спір про здійснення страхового відшкодування ( регламентної виплати ) розглядався в судовому порядку. Якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати ( регламентної виплати ) за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою. Тобто, загальна відповідальність страховика за шкоду заподіяну життю та здоров`ю обмежується страховою сумою 320000,00 грн. Особливістю відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки є те, що володілець небезпечного об`єкта зобов`язаний відшкодувати шкоду незалежно від його вини. Перед потерпілим несуть однаковий обов`язок відшкодувати завдану шкоду, як винні, так і не винні володільці об`єктів, діяльність з якими є джерелом підвищеної небезпеки. Тобто, виходячи з вище викладеного випливає, що саме володільці джерел підвищеної небезпеки ( автомобілів "Volkswagen Crafter" д.н. НОМЕР_1 та « Renault » д.н. НОМЕР_2 ) мають нести відповідальність за заподіяння шкоди життю ОСОБА_8 . Відповідно до ч.3 ст.36 Закону у разі якщо відповідальними за заподіяння неподільної шкоди взаємопов`язаними, сукупними діями є декілька осіб, розмір страхового відшкодування ( регламентної виплати ) за кожну з таких осіб визначається шляхом поділу розміру заподіяної шкоди на кількість таких осіб. Страхове відшкодування по 53333,33 грн. було виплачено вказаним особам, тому просить в задоволенні позову відмовити.

В судовому засіданні представник СК АТ « СК « ІНГО » позов не визнав та просив в його задоволенні відмовити.

Оцінюючи в сукупності встановлені обставини справи, суд приходить до висновку про те, що внаслідок ДТП потерпілим ОСОБА_12 та ОСОБА_33 , які зазнали душевні страждання (потерпілі втратили дочку та матір, що призвело до істотних змін в їхньому житті та негативно позначилося на моральному і психологічному стані; наслідки, що наступили, характер і глибина душевних, емоційних, моральних страждань після смерті дочки ( матері ) тривають і по сьогоднішній день, втрата якої є непоправною і поновити попереднє становище неможливо) було завдано моральну шкоду. Виходячи з засад справедливості, добросовісності та розумності, беручи до уваги характер вчиненого правопорушення, тяжкість моральних страждань, перенесених потерпілими у зв`язку із смертю ОСОБА_8 , межі позовних вимог, а також часткову сплату моральної шкоди самим обвинуваченим та суми, яка має відшкодуватися АТ «СК «ІНГО», суд вважає, що моральна шкода, заподіяна ОСОБА_12 та ОСОБА_33 , є обґрунтованою для кожного потерпілого та підлягає стягненню з ФОП ОСОБА_17 у розмірі по 400000,00 грн. кожному.

При визначені розміру моральної шкоди, що підлягає стягненню з АТ «СК «ІНГО», суд виходить з встановленого п. 27.3. ст. 27 Закону №1961-IV ліміту, що становить 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законодавством на день настання страхового випадку, який дорівнює 80 400 грн (6 700 * 12). Тобто дана сума компенсації повинна бути розділена між родичами потерпілого, залежно від того, скільки осіб має право на отримання відшкодування. В даному випадку на відшкодування мають право позивач ОСОБА_12 ( батько потерпілої ), ОСОБА_31 ( мати потерпілої ) та ОСОБА_32 ( донька потерпілої ), тобто 80400/3=26800 грн. кожен. Однак страхова компанія виплатила кожному з родичів потерпілого по 53333,33 грн., що підтверджується сторонами по справі та платіжними інструкціями. Суд зазначає, що у випадку ДТП з двома транспортними засобами, відповідальність несе винуватець аварії. В даному випадку судом встановлено, що винуватою особою в ДТП є ОСОБА_4 , який керував т/з"Volkswagen Crafter" д.н. НОМЕР_1 , цивільно - правова відповідальність власника транспортного засобу "Volkswagen Crafter" р.н. НОМЕР_1 - ОСОБА_17 на день вчинення ДТП застрахована в АТ « Страхова компанія « ІНГО », тобто саме АТ « Страхова компанія « ІНГО » має нести відповідальність за шкоду завдану життю ОСОБА_8 в межах суми компенсації. Оскільки зазначену суму АТ « Страхова компанія « ІНГО » виплатила, тому позов про стягнення моральної шкоди з АТ « Страхова компанія « ІНГО » задоволенню не підлягає.

Позов в частині стягнення моральної шкоди з ОСОБА_4 задоволенню не підлягає, оскільки з урахуванням вище викладеного, він не є належним відповідачем.

Потерпілим у кримінальному провадженні ОСОБА_13 , який діє в своїх інтересах та інтересах дітей ОСОБА_11 , ОСОБА_34 , подано до суду цивільний позов про стягнення: 1) з фізичної особи підприємця ОСОБА_17 та ОСОБА_4 на його користь моральної шкоди заподіяної смертю ОСОБА_9 внаслідок ДТП в розмірі 893 333,33 грн., солідарно; 2) з фізичної особи підприємця ОСОБА_17 та ОСОБА_4 на користь малолітньої ОСОБА_11 , моральної шкоди заподіяної смертю ОСОБА_9 внаслідок ДТП в розмірі 893 333,33 грн., солідарно; 3) з фізичної особи підприємця ОСОБА_17 та ОСОБА_4 на користь неповнолітньої ОСОБА_34 , моральної шкоди заподіяної смертю ОСОБА_9 в наслідок ДТП в розмірі 893 333,33 грн., солідарно; 4) з Страхової компанії АТ « СК « ІНГО » на його користь моральну шкоду заподіяну смертю ОСОБА_9 внаслідок ДТП в розмірі 69833,33 грн.; 4) з Страхової компанії АТ « СК « ІНГО » на користь малолітньої ОСОБА_11 , моральної шкоди заподіяної смертю ОСОБА_9 внаслідок ДТП в розмірі 69833,33 грн.; 5) з Страхової компанії АТ « СК « ІНГО » на користь неповнолітньої ОСОБА_34 , моральної шкоди заподіяної смертю ОСОБА_9 внаслідок ДТП в розмірі 69833,33 грн. ( а.с. 71-77 т.3 ).

15.03.2024 від Страхової компанії АТ « СК « ІНГО » надійшов відзив на позовну заяву ОСОБА_13 , в якому зазначено, що право на отримання страхового відшкодування ( моральну шкоду передбачену п.3 ст.27 ЗУ « Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів » ) мають право позивач ОСОБА_13 ( чоловік потерпілої ), ОСОБА_11 та ОСОБА_34 ( діти потерпілої ), ОСОБА_35 ( мати потерпілої ). З огляду на положення ст.27 Закону розмір страхового відшкодування 12 мінімальних заробітних плат підлягає розподілу на кількість вище зазначених осіб, які мають право на отримання страхового відшкодування. Загальний розмір відповідальності страховика ( з урахуванням відповідальності обох володільців джерел підвищеної небезпеки ) щодо відшкодування моральної шкоди становить 40200 грн., тобто розмір страхового відшкодування ( моральна шкода ), яку має право отримати кожен родич потерпілої ОСОБА_9 становить 10050,00 грн. Позивач, який звернувся до суду в своїх інтересах та інтересах дітей має право на отримання суми моральної шкоди у розмірі 30150 грн. Відповідач сплатив позивачу страхове відшкодування у розмірі 110550 грн., а саме моральну шкоду 30150 грн. ( 10050х3=30150 грн. ) та шкоду заподіяну смертю потерпілого в порядку п.3 ст.27 Закону в розмірі 80400 грн. Отже, АТ « СК « ІНГО » сплатило моральну шкоду. Просить в задоволенні позову до страхової компанії відмовити.

В судовому засіданні представник СК АТ « СК « ІНГО » позов не визнав та просив в його задоволенні відмовити.

Оцінюючи в сукупності встановлені обставини справи, суд приходить до висновку про те, що внаслідок ДТП потерпілим ОСОБА_13 , ОСОБА_11 , ОСОБА_34 , які зазнали душевні страждання (потерпілі втратили дружину та матір, що призвело до істотних змін в їхньому житті та негативно позначилося на моральному і психологічному стані; наслідки, що наступили, характер і глибина душевних, емоційних, моральних страждань після смерті дружини ( матері ) тривають і по сьогоднішній день, втрата якої є непоправною і поновити попереднє становище неможливо) було завдано моральну шкоду. Виходячи з засад справедливості, добросовісності та розумності, беручи до уваги характер вчиненого правопорушення, тяжкість моральних страждань, перенесених потерпілими у зв`язку із смертю ОСОБА_9 , межі позовних вимог, а також часткову сплату моральної шкоди самим обвинуваченим та суми, яка має відшкодуватися АТ «СК «ІНГО», суд вважає, що моральна шкода, заподіяна ОСОБА_13 , ОСОБА_11 , ОСОБА_36 , є обґрунтованою для кожного потерпілого та підлягає стягненню з ФОП ОСОБА_17 у розмірі по 400000,00 грн. кожному.

При визначені розміру моральної шкоди, що підлягає стягненню з АТ «СК «ІНГО», суд виходить з встановленого п. 27.3. ст. 27 Закону №1961-IV ліміту, що становить 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законодавством на день настання страхового випадку, який дорівнює 80 400 грн (6 700 * 12). Тобто дана сума компенсації повинна бути розділена між родичами потерпілого, залежно від того, скільки осіб має право на отримання відшкодування. В даному випадку на відшкодування мають право позивач ОСОБА_13 ( чоловік потерпілої ), ОСОБА_11 та ОСОБА_34 ( діти потерпілої ), ОСОБА_35 ( мати потерпілої ), тобто 80400/4=20100 грн. кожен. Однак страхова компанія виплатила кожному з родичів потерпілого по 10050,00 грн., що підтверджується сторонами по справі та платіжними інструкціями. Суд зазначає, що у випадку ДТП з двома транспортними засобами, відповідальність несе винуватець аварії. В даному випадку судом встановлено, що винуватою особою в ДТП є ОСОБА_4 , який керував т/з"Volkswagen Crafter" д.н. НОМЕР_1 , цивільно - правова відповідальність власника транспортного засобу "Volkswagen Crafter" р.н. НОМЕР_1 - ОСОБА_17 на день вчинення ДТП застрахована в АТ « Страхова компанія « ІНГО », тобто саме АТ « Страхова компанія « ІНГО » має нести відповідальність за шкоду завдану життю ОСОБА_9 в межах суми компенсації. А тому з АТ « Страхова компанія « ІНГО » необхідно стягнути на користь ОСОБА_13 , ОСОБА_11 , ОСОБА_34 різницю між сплаченою сумою та сумою, яку необхідно сплатити ( 20100-10050=10050) грн. на кожного потерпілого.

Позов в частині стягнення моральної шкоди з ОСОБА_4 задоволенню не підлягає, оскільки з урахуванням вище викладеного, він не є належним відповідачем.

Потерпілою у кримінальному провадженні ОСОБА_14 подано до суду цивільний позов про стягнення: 1) з фізичної особи підприємця ОСОБА_17 та ОСОБА_4 на її користь моральну шкоду заподіяну смертю чоловіка ОСОБА_7 внаслідок ДТП в розмірі 1000000 грн., солідарно; 2) з Страхової компанії АТ « СК « ІНГО » на її користь моральну шкоду заподіяну смертю ОСОБА_7 в наслідок ДТП в розмірі 80400 грн. ( а.с. 82-91 т.3 ).

Від Страхової компанії АТ « СК « ІНГО » надійшов відзив на позовну заяву ОСОБА_14 , в якому зазначено, що право на отримання страхового відшкодування ( моральну шкоду передбачену п.3 ст.27 ЗУ « Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів » ) мають позивач ОСОБА_14 ( дружина потерпілого ), ОСОБА_15 ( дочка потерпілого ). З огляду на положення ст.27 Закону розмір страхового відшкодування 12 мінімальних заробітних плат підлягає розподілу на кількість вище зазначених осіб, які мають право на отримання страхового відшкодування. Загальний розмір відповідальності страховика ( з урахуванням відповідальності обох володільців джерел підвищеної небезпеки ) щодо відшкодування моральної шкоди становить 40200 грн., тобто розмір страхового відшкодування ( моральна шкода ), яку має право отримати кожен родич потерпілого ОСОБА_14 становить 20100,00 грн. Позивач, який звернувся до суду має право на отримання суми моральної шкоди у розмірі 20100 грн. Відповідач сплатив позивачу страхове відшкодування у розмірі 20100 грн. Отже, АТ « СК « ІНГО » сплатило моральну шкоду. Просить в задоволенні позову до страхової компанії відмовити.

В судовому засіданні представник СК АТ « СК « ІНГО » позов не визнав та просив в його задоволенні відмовити.

Оцінюючи в сукупності встановлені обставини справи, суд приходить до висновку про те, що внаслідок ДТП потерпілій ОСОБА_14 , яка зазнала душевні страждання в наслідок втрати чоловіка, що призвело до істотних змін в її житті та негативно позначилося на моральному і психологічному стані; наслідки, що наступили, характер і глибина душевних, емоційних, моральних страждань після смерті чоловіка тривають і по сьогоднішній день, втрата якого є непоправною і поновити попереднє становище неможливо, було завдано моральну шкоду. Виходячи з засад справедливості, добросовісності та розумності, беручи до уваги характер вчиненого правопорушення, тяжкість моральних страждань, перенесених потерпілою у зв`язку із смертю ОСОБА_7 , межі позовних вимог, а також часткову сплату моральної шкоди самим обвинуваченим та суми, яка має відшкодуватися АТ «СК «ІНГО», суд вважає, що моральна шкода, заподіяна ОСОБА_14 , є обґрунтованою та підлягає стягненню з ФОП ОСОБА_17 у розмірі 400000,00 грн.

При визначені розміру моральної шкоди, що підлягає стягненню з АТ «СК «ІНГО», суд виходить з встановленого п. 27.3. ст. 27 Закону №1961-IV ліміту, що становить 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законодавством на день настання страхового випадку, який дорівнює 80 400 грн (6 700 * 12). Тобто дана сума компенсації повинна бути розділена між родичами потерпілого, залежно від того, скільки осіб має право на отримання відшкодування. В даному випадку на відшкодування мають право позивач ОСОБА_14 ( дружина потерпілого ), ОСОБА_15 ( дочка потерпілого ), тобто 80400/2=40200 грн. кожен. Однак страхова компанія виплатила кожному з родичів потерпілого по 20100,00 грн., що підтверджується сторонами по справі та платіжними інструкціями. Суд зазначає, що у випадку ДТП з двома транспортними засобами, відповідальність несе винуватець аварії. В даному випадку судом встановлено, що винуватою особою в ДТП є ОСОБА_4 , який керував т/з"Volkswagen Crafter" д.н. НОМЕР_1 , цивільно - правова відповідальність власника транспортного засобу "Volkswagen Crafter" р.н. НОМЕР_1 - ОСОБА_17 на день вчинення ДТП застрахована в АТ « Страхова компанія « ІНГО », тобто саме АТ « Страхова компанія « ІНГО » має нести відповідальність за шкоду завдану життю ОСОБА_7 в межах суми компенсації. А тому з АТ « Страхова компанія « ІНГО » необхідно стягнути на користь ОСОБА_14 різницю між сплаченою сумою та сумою, яку необхідно сплатити ( 40200- 20100=20100) грн.

Позов в частині стягнення моральної шкоди з ОСОБА_4 задоволенню не підлягає, оскільки з урахуванням вище викладеного, він не є належним відповідачем.

Потерпілою у кримінальному провадженні ОСОБА_15 подано до суду цивільний позов про стягнення: 1) з фізичної особи підприємця ОСОБА_17 та ОСОБА_4 на її користь моральну шкоду заподіяну смертю батька ОСОБА_7 та дочки ОСОБА_10 внаслідок ДТП в розмірі 2000000 грн., солідарно; 2) з Страхової компанії АТ « СК « ІНГО » на її користь моральну шкоду заподіяну смертю батька ОСОБА_7 та дочки ОСОБА_10 внаслідок ДТП в розмірі 160800 грн.

Від Страхової компанії АТ « СК « ІНГО » надійшов відзив на позовну заяву ОСОБА_15 , в якому зазначено, що право на отримання страхового відшкодування ( моральну шкоду передбачену п.3 ст.27 ЗУ « Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів » ) після смерті ОСОБА_7 мають позивач ОСОБА_15 ( дочка потерпілого ) та ОСОБА_14 ( дружина потерпілого ). З огляду на положення ст.27 Закону розмір страхового відшкодування 12 мінімальних заробітних плат підлягає розподілу на кількість вище зазначених осіб, які мають право на отримання страхового відшкодування. Загальний розмір відповідальності страховика ( з урахуванням відповідальності обох володільців джерел підвищеної небезпеки ) щодо відшкодування моральної шкоди становить 40200 грн., тобто розмір страхового відшкодування ( моральна шкода ), яку має право отримати кожен родич потерпілого ОСОБА_14 становить 20100,00 грн. Щодо відшкодування моральної шкоди через втрату доньки ОСОБА_10 , позивач має право на отримання суми моральної шкоди у розмірі 40200 грн. Відповідач сплатив позивачу страхове відшкодування у розмірі 20100 грн. та 40200 грн. Отже, АТ « СК « ІНГО » сплатило моральну шкоду. Просить в задоволенні позову до страхової компанії відмовити.

В судовому засіданні представник СК АТ « СК « ІНГО » позов не визнав та просив в його задоволенні відмовити.

Оцінюючи в сукупності встановлені обставини справи, суд приходить до висновку про те, що внаслідок ДТП потерпіла ОСОБА_15 , яка зазнала душевні страждання внаслідок втрати батька та дочки, що призвело до істотних змін в її житті та негативно позначилося на моральному і психологічному стані; наслідки, що наступили, характер і глибина душевних, емоційних, моральних страждань після смерті батька та дочки тривають і по сьогоднішній день, втрата яких є непоправною і поновити попереднє становище неможливо, було завдано моральну шкоду. Виходячи з засад справедливості, добросовісності та розумності, беручи до уваги характер вчиненого правопорушення, тяжкість моральних страждань, перенесених потерпілою у зв`язку із смертю батька ОСОБА_7 та дочки ОСОБА_10 , межі позовних вимог, а також часткову сплату моральної шкоди самим обвинуваченим та суми, яка має відшкодуватися АТ «СК «ІНГО», суд вважає, що моральна шкода, заподіяна ОСОБА_15 , є обґрунтованою та підлягає стягненню з ФОП ОСОБА_17 у розмірі 500000,00 грн.

При визначені розміру моральної шкоди, що підлягає стягненню з АТ «СК «ІНГО», суд виходить з встановленого п. 27.3. ст. 27 Закону №1961-IV ліміту, що становить 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законодавством на день настання страхового випадку, який дорівнює 80 400 грн (6 700 * 12). Тобто дана сума компенсації повинна бути розділена між родичами потерпілого, залежно від того, скільки осіб має право на отримання відшкодування. В даному випадку на відшкодування шкоди після смерті ОСОБА_7 мають право позивач ОСОБА_15 ( дочка потерпілого ) та ОСОБА_14 ( дружина потерпілого ), тобто 80400/2=40200 грн. кожен. На відшкодування шкоди після смерті ОСОБА_10 має право позивач ОСОБА_15 , як мати потерпілої в сумі 80400 грн. Однак страхова компанія виплатила ОСОБА_15 страхове відшкодування у зв`язку зі смертю ОСОБА_7 20100,00 грн. та у зв`язку зі смертю ОСОБА_10 40200 грн., що підтверджується сторонами по справі та платіжними інструкціями. Суд зазначає, що у випадку ДТП з двома транспортними засобами, відповідальність несе винуватець аварії. В даному випадку судом встановлено, що винуватою особою в ДТП є ОСОБА_4 , який керував т/з"Volkswagen Crafter" д.н. НОМЕР_1 , цивільно - правова відповідальність власника транспортного засобу "Volkswagen Crafter" р.н. НОМЕР_1 - ОСОБА_17 на день вчинення ДТП застрахована в АТ « Страхова компанія « ІНГО », тобто саме АТ « Страхова компанія « ІНГО » має нести відповідальність за шкоду завдану життю ОСОБА_7 та ОСОБА_10 в межах суми компенсації. А тому з АТ « Страхова компанія « ІНГО » необхідно стягнути на користь ОСОБА_15 різницю між сплаченою сумою та сумою, яку необхідно сплатити ( 40200- 20100=20100) грн., у зв`язку зі смертю ОСОБА_7 та ( 80400-40200=40200 ) у зв`язку зі смертю ОСОБА_10 .

Позов в частині стягнення моральної шкоди з ОСОБА_4 задоволенню не підлягає, оскільки з урахуванням вище викладеного, він не є належним відповідачем.

Крім того до суду з цивільним позовом звернувся ОСОБА_16 в якому просить стягнути на його користь солідарно з ОСОБА_4 , ОСОБА_17 , АТ « Страхова компанія « Інго », майнову шкоду завдану внаслідок ДТП його автомобілю « Renault » р.н. НОМЕР_2 в розмірі 195757,00 грн. ( 190957,00 грн матеріального збитку та 4800 грн. витрати на користь експерта ). Зазначає, що йому належить транспортний засіб « Renault 40ACE5 » Фургон-С, р.н. НОМЕР_2 . Внаслідок вчинення ОСОБА_4 ДТП його автомобілю завдано механічних пошкоджень. Згідно висновку експерта ОСОБА_37 №35ВД визначено, що вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля « Renault 40ACE5 » Фургон-С, р.н. НОМЕР_2 в результаті його пошкодження внаслідок вказаного ДТП на момент проведення дослідження становить 190957,00 грн. Оскільки АТ « СК « ІНГО » виплатило йому 51550,01 грн., тому просить стягнути з відповідачів 144206,99 грн..

Від відповідача АТ « СК « ІНГО » надійшов відзив на позовну заяву ОСОБА_16 в якому відповідач просить відмовити в задоволенні позову. Зазначає, що відповідно до висновку експерта №35 ВД за результатами проведення транспортно-товарознавчого дослідження від 09.09.2023 наданого позивачем, вартість відновлювального ремонту автомобіля « Renault » р.н. НОМЕР_2 складає 272924,03 грн., а ринкова вартість складає 190957,00 грн. З огляду на вище викладене випливає, що автомобіль « Renault » р.н. НОМЕР_2 є фізично знищеним. Про те, що автомобіль « Renault » р.н. НОМЕР_2 є фізично знищеним вбачається також із звіту №58585 від 08.01.2024 ОСОБА_38 , складеним на замовлення АТ « СК « ІНГО ». Згідно ч.2 ст.30 Закону якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після ДТП, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця ДТП. Позивачем вартість автомобіля « Renault » р.н. НОМЕР_2 після ДТП не визначалась. Згідно звіту №58585 від 08.01.2024 ринкова вартість до моменту аварійного пошкодження автомобіля « Renault » р.н. НОМЕР_2 складає 95960,87 грн. Відповідно до висновку про вартість пошкодженого колісного транспортного засобу №58585-1 від 09.01.2024 ринкова вартість аварійного ( несправного ) КТЗ « Renault » р.н. НОМЕР_2 на момент оцінки може складати 42810,86 грн. Отже, 95960,87-42810,86-1600,00 ( франшиза )= 51550,01 грн., розмір страхового відшкодування розрахований згідно ст.30 Закону та виплачений згідно платіжної інструкції № 1296 від 17.01.2024.

В судовому засіданні представник СК АТ « СК « ІНГО » позов не визнав та просив в його задоволенні відмовити.

Вирішуючи даний позов, суд вважає, що він задоволенню не підлягає виходячи із слідуючого.

За змістом ст.30 Закону №1961-IV транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно не можливим чи економічно необґрунтованим. Ремонт вважається економічно не обґрунтованим, якщо передбачені згідно зі звітом ( актом ) чи висновком про оцінку, виконаним оцінювачем чи експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до ДТП. Якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після ДТП, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця ДТП.

Як вбачається з висновку експерта №35 ВД за результатами проведення транспортно-товарознавчого дослідження від 09.09.29023 року, наданого позивачем, вартість відновлювального ремонту автомобіля « Renault » р.н. НОМЕР_2 складає 272924,03 грн., а ринкова вартість на момент пошкодження складає 190957,00 грн., тобто зазначений автомобіль є фізично знищеним.

Згідно звіту про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу від 02.01.2024, наданого АТ « СК « ІНГО », ринкова вартість автомобіля « Renault » р.н. НОМЕР_2 до моменту аварійного пошкодження складає 95960,86 грн., вартість відновлювального ремонту є більшою за ринкову вартість автомобіля до ДТП. Згідно висновку про вартість пошкодженого колісного транспортного засобу № 58585-1 ринкова вартість КТЗ до пошкодження становить 95960,87 грн., ринкова вартість аварійного ( несправного ) КТЗ на момент оцінки може складати 42810,86 грн.

Враховуючи те, що власнику фізично знищеного транспортного засобу відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після ДТП, суд бере до уваги звіт та висновок наданий АТ « СК « ІНГО », оскільки в них відображається ринкова вартість автомобіля до ДТП та після ДТП. Така різниця, за мінусом франшизи, складає суму 51550,01 грн., яка згідно платіжної інструкції №1296 від 17.01.2024 сплачена АТ « СК « ІНГО » на користь позивача. В свою чергу позивач не надав суду належних доказів різниці між вартістю транспортного засобу до та після ДТП, а тому його вимоги не підлягають задоволенню.

Позов в частині стягнення матеріальної шкоди з ОСОБА_4 задоволенню не підлягає, оскільки з урахуванням вище викладеного, він не є належним відповідачем.

Прокурор у кримінальному провадженні звернувся до суду з цивільним позовом в якому просить стягнути з ОСОБА_4 на користь Уманської міської ради витрати, понесені КНП « Уманська центральна міська лікарня » Уманської міської ради на лікування потерпілої ОСОБА_11 в сумі 1995 грн. 98 коп. та на користь Національної служби здоров`я України кошти в сумі 10525 грн. 76 коп., витрачених на лікування потерпілої ОСОБА_11 .

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні позов прокурора визнав повністю та не заперечив щодо його задоволення.

Відповідно до ст.1206 ЦК України особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, зобов`язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров`я на лікування потерпілого від цього кримінального правопорушення. А тому суд вважає, що позов прокурора підлягає задоволенню

Що стосується процесуальних витрат на правову допомогу, то суд виходить з такого.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 118 КПК, витрати на правову допомогу відносяться до процесуальних витрат. А з ч. 2 ст. 120 КПК випливає, що витрати, пов`язані з оплатою допомоги представника потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача та юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які надають правову допомогу за договором, несе відповідно потерпілий, цивільний позивач, цивільний відповідач, юридична особа, щодо якої здійснюється провадження.

Згідно ж ч. 1 ст. 124 КПК, у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь потерпілого всі здійснені ним документально підтверджені процесуальні витрати.

При вирішенні цього питання суд також враховує відповідні висновки Верховного Суду. Так, за висновком, викладеним у п. 21 додаткової постанови Великої Палати від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану сторін.

Тобто, як зазначив Верховний Суд у постанові від 27.10.2022 у справі № 753/10228/20, вирішуючи питання про відшкодування витрат на професійну правову допомогу, суд має пересвідчитись, що заявлені витрати є співмірними зі складністю провадження, а наданий адвокатом обсяг послуг і витрачений час на надання таких послуг відповідають критерію реальності таких витрат. Також суд має врахувати розумність розміру витрат на професійну правову допомогу та чи не буде їх стягнення становити надмірний тягар для іншої сторони.

Вирішуючи питання про відшкодування витрат на професійну правову допомогу, суд має враховувати складність справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); час, витрачений адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціну позову та (або) значення справи для сторони (постанова КЦС від 23.06.2022 у справі № 607/4341/20).

Обов`язковим переліком документів на підтвердження відповідних витрат, незалежно від юрисдикції спору, є: договір про надання правової допомоги; розрахунок наданих послуг з їх детальним описом; документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, тощо) (висновки, викладені у постановах Верховного Суду у справах №821/227/17, №726/549/19, №810/3806/18, №199/3939/18-ц, №466/9758/16-ц, Великої Палати у справі № 826/1216/16).

Чинне кримінальне процесуальне законодавство України не встановлює чіткого переліку доказів, які необхідно надати суду на підтвердження понесених витрат на професійну правову допомогу, однак зобов`язує надати докази на підтвердження розміру процесуальних витрат, у тому числі на правову допомогу, що входить до предмета доказування у кримінальному провадженні (ст. 91 КПК).

У постанові від 14.12.2021 у справі №922/676/21 окремо звертається увага, що подання попереднього (орієнтовного) розрахунку сум судових витрат забезпечує можливість іншій стороні належним чином підготуватися до спростування витрат, які вона вважає необґрунтованими та доводити неспівмірність таких витрат, заявивши клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, відповідно, забезпечує дотримання принципу змагальності.

Отже, враховуючи положення наведених норм та сталої судової практики, а також те, що учасники справи не надали зазначені вище документи для підтвердження відповідних витрат , тому вимоги про стягнення судових витрат не підлягають задоволенню.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні на залучення експертів підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.

Долю речових доказів потрібно вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

На підставі наведеного вище, керуючись статтями 369-371, 373, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Визнати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винним у пред`явленому йому обвинуваченні у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України, та призначити йому покарання у вигляді шести років шести місяців позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк три роки.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з моменту його затримання - 26.06.2023 .

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до вступу вироку в законну силу залишити без змін.

Цивільний позов ОСОБА_12 , який діє в своїх інтересах та ОСОБА_29 , який діє інтересах неповнолітньої потерпілої ОСОБА_39 , задоволити частково.

Стягнути з ФОП ОСОБА_17 на користь ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_7 моральну шкоду в сумі 400000 грн., на користь ОСОБА_29 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , який діє в інтересах неповнолітньої ОСОБА_39 , моральну шкоду в сумі 400000 грн. В іншій частині позовних вимог відмовити.

Цивільний позов ОСОБА_13 , який діє в своїх інтересах та інтересах ОСОБА_11 та ОСОБА_40 , задоволити частково.

Стягнути з ФОП ОСОБА_17 на користь ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_9 моральну шкоду в сумі 400000 грн., на користь ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , інтереси якої представляє ОСОБА_41 моральну шкоду в сумі 400000 грн., на користь ОСОБА_40 , ІНФОРМАЦІЯ_10 інтереси якої представляє ОСОБА_41 моральну шкоду в сумі 400000 грн.

Стягнути з АТ « Страхова компанія « ІНГО » на користь ОСОБА_13 , ОСОБА_11 , ОСОБА_40 моральну шкоду в сумі 10050 грн. на кожного потерпілого.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Цивільний позов ОСОБА_14 задоволити частково.

Стягнути з ФОП ОСОБА_17 на користь ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , моральну шкоду в сумі 400000 грн.

Стягнути з АТ « Страхова компанія « ІНГО » на користь ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , моральну шкоду в сумі 20100 грн.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Цивільний позов ОСОБА_15 задоволити частково.

Стягнути з ФОП ОСОБА_17 на користь ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_12 , моральну шкоду в сумі 500000 грн.

Стягнути з АТ « Страхова компанія « ІНГО » на користь ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_12 моральну шкоду в сумі 60300 грн.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_16 - відмовити.

Цивільний позов прокурора в інтересах держави задоволити, стягнути з ОСОБА_4 на користь Уманської міської ради витрати понесені КНП « Уманська центральна міська лікарня » Уманської міської ради на лікування потерпілої ОСОБА_11 в сумі 1995 грн. 98 коп. та на користь Національної служби здоров`я України витрати на лікування потерпілої ОСОБА_11 в сумі 10525 грн. 76 коп..

Речові докази: автомобіль марки «Volkswagen Crafter" р.н. НОМЕР_1 - повернути власнику ОСОБА_17 , автомобіль « Renault 40ACE5 » Фургон-С, р.н. НОМЕР_2 , який переданий на відповідальне зберігання ОСОБА_22 - залишити за належністю власнику ОСОБА_16 ; DVD-R із аудіозаписом повідомлень про ДТП, картки виклику, картки виїзду працівників швидкої медичної допомоги, CD- R диск із аудіозаписом повідомлень про ДТП - залишити при матеріалах справи

Арешт накладений ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 29 червня 2023 року на автомобіль марки «Volkswagen Crafter" р.н. НОМЕР_1 - скасувати.

Арешт накладений ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 29 червня 2023 року на автомобіль марки « Renault 40ACE5 » Фургон-С, р.н. НОМЕР_2 - скасувати.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати на залучення експертів в сумі 19281 грн. 60 коп.

Вирок може бути оскаржений шляхом подання апеляційної скарги до Черкаського апеляційного суду через Уманський міськрайонний суд Черкаської області протягом тридцяти днів з дня проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Копію вироку вручити негайно після його проголошення прокурору та обвинуваченому.

Суддя: ОСОБА_1