Справа № 932/9535/24
Провадження № 1-кс/932/3504/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 грудня 2024 року м. Дніпро

Слідчий суддя Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у приміщенні суду в м. Дніпрі клопотання слідчого СВ ВП № 7 Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Центральної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_4 по кримінальному провадженню, внесеному до ЄРДР за № 0001305 від 12.10.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України, про арешт майна,

В С Т А Н О В И В:

До слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська надійшло клопотання слідчого СВ ВП № 7 Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Центральної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_4 по кримінальному провадженню, внесеному до ЄРДР за № 0001305 від 12.10.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України, в якому останній просить, накласти арешт шляхом заборони володіння, користування та розпорядження (відчуження, реалізації) на майно, яке було вилучене під час особистого обшуку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , якого було затримано у порядку ст. 208 КПК України, виявлено та вилучено особистий мобільний телефон марки iPhone 11 сірого кольору, у чохлі сірого кольору, imeil НОМЕР_1 , imei2 НОМЕР_2 з мобільними номерами: НОМЕР_3 ; (додатковий номер НОМЕР_4 ), який використовував підозрюваний під час здійснення кримінального правопорушення, та кросівки сірого кольору з написом «N» 42-го розміру, у які був одягнутий підозрюваний під час здійснення кримінального правопорушення.

В обґрунтування свого клопотання зазначає, що у провадженні слідчого відділення ВП № 7 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області перебувають матеріали кримінального провадження за № 0001305 від 12 жовтня 2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що громадянин України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у невстановлений у ході досудового розслідування час, використовуючи належний йому мобільний телефон марки «iPhone-11» (ІМЕІ: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_5 ) з сім-карткою мобільного оператора «lifecell» та номером НОМЕР_4 , з обліковим записом у загальнодоступному ресурсі мережі Інтернет «Telegram», зареєстрованим за номером НОМЕР_3 з метою заробітку грошових коштів встановив зв`язок з невстановленою під час досудового розслідування особою, яка запропонувала роботу у вигляді підпалів транспортних засобів військовослужбовців ЗС України.

У невстановлений в ході досудового розслідування час громадянин України ОСОБА_5 в ході листування з невстановленим у ході досудового розслідування користувачем загальнодоступного ресурсу мережі Інтернет «Telegram» отримав пропозицію про здійснення підпалу транспортних засобів військовослужбовців ЗС України на території міста Дніпра за грошову винагороду, на що ОСОБА_5 погодився з корисливих мотивів.

У невстановлений у ході досудового розслідування час, у невстановленому у ході досудового розслідування місці, при невстановлених обставинах ОСОБА_5 , продовжуючи свій злочинний умисел, усвідомлюючи характер своїх злочинних дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки таких дій та бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, з метою підпалу автомобіля, який використовується у службовій діяльності придбав горючу рідину.

У невстановлений у ході досудового розслідування час 12.10.2024, перебуваючи поблизу будинку за адресою: м. Дніпро, ж/м Тополя-3, буд. 23, ОСОБА_5 , усвідомлюючи характер своїх злочинних дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки таких дій та бажаючи їх настання, здійснив фотозйомку автомобіля марки «Nisan pickup», кольору хакі, номерний знак НОМЕР_6 , на належний йому мобільний телефон та із застосуванням месенджеру «Telegram» відправив вказані фотознімки невстановленому користувачу. Останнім було ідентифіковано належність даного автомобіля до майна військовослужбовців ЗС України та надано завдання щодо його знищення шляхом підпалу за невстановлену в ході досудового розслідування грошову винагороду.

В подальшому, продовжуючи свій злочинний умисел, усвідомлюючи характер своїх злочинних дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки таких дій та бажаючи їх настання, о 01 год. 37 хв. 12.10.2024, перебуваючи поблизу автомобіля марки «Nisan pickup», кольору хакі, номерний знак НОМЕР_6 , що знаходився поруч з житловим багатоквартирним будинком за адресою: м. Дніпро, ж/м Тополя-3, поблизу буд. 23, облив частиною об`єму попередньо придбаної горючої рідини ліве переднє колесо, після чого здійснив підпал.

Доводячи свій злочинний умисел до кінця, ОСОБА_5 , переконавшись в тому, що пожежа автомобіля відбулась, вранці 12.10.2024 неподалік адреси: АДРЕСА_1 , використовуючи належний йому мобільний телефон марки «iPhone-11 (ІМЕІ: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_5 ) з сім-карткою мобільного оператора «lifecell» з обліковим записом у загальнодоступному ресурсі мережі Інтернет «Telegram», зареєстрованим за номером НОМЕР_3 здійснив фотозйомку підпаленого автомобіля з метою подальшого пересилання невстановленій під час досудового розслідування особі, з метою отримання незаконного прибутку від виконаного завдання, тим самим спричинив майнову шкоду потерпілому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , розмір якої встановлюється.

Таким чином, умисні дії ОСОБА_5 , які виразились в умисному пошкодженні чужого майна шляхом підпалу, кваліфікуються за ч. 2 ст. 194 КК України.

12.10.2024 ОСОБА_5 було затримано у порядку ст. 208 КПК України, повідомлено про підозру за ч. 2 ст. 194 КК України, та під час особистого обшуку особи у останнього було виявлено та вилучено особистий мобільний телефон марки iPhone 11 сірого кольору, у чохлі сірого кольору, imei1 НОМЕР_1 , imei2 НОМЕР_2 з мобільними номерами: НОМЕР_3 ; (додатковий номер НОМЕР_4 ), який використовував підозрюваний під час здійснення кримінального правопорушення; та кросівки сірого кольору з написом «N» 42-го розміру, у які був одягнутий підозрюваний під час здійснення кримінального правопорушення.

Вищевказані речі згідно ст. 98 КПК України визнано речовим доказом у кримінальному провадженні №0001305.

З урахуванням викладеного, з метою запобігання можливості приховування вказаних речей, їх фізичного знищення, псування, відчуження, або знищення слідів кримінального правопорушення, які зберегли на собі вищезазначені предмети та техніка, необхідно накласти арешт на вилучені в ході особистого обшуку затриманого у порядку ст.208 КПК України.

Знищення або приховування призведе до втрати доказів та унеможливить подальше досягнення окремих завдань кримінального провадження - щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини та захист суспільства і держави від кримінальних правопорушень, а також проведення відповідної експертизи, для встановлення істини.

Крім того, в разі не застосування заходів забезпечення кримінального провадження у вигляді заборони розпорядження (відчуження, реалізації) майна та його можливе подальше незаконне відчуження або володіння ним, позбавить орган досудового можливості проведення об`єктивного та всебічного розслідування по кримінальному провадженню.

Арешт вказаного майна, як захід забезпечення кримінального провадження, виправдовує потреби досудового розслідування з метою виконання завдань кримінального провадження, пов`язаних із забезпеченням швидкого, повного та неупередженого розслідування кримінальних правопорушень, а також використання вказаного майна в якості речового доказу.

На підставі викладеного, а також враховуючи, що вищезазначене майно тимчасово було вилучене, слідчий звернувся до суду з цим клопотанням.

У судове засідання слідчий не з`явився. Про дату, час та місце розгляду клопотання повідомлявся належним чином, в прохальній частині клопотання слідчий просить суд розглянути клопотання за відсутності власника майна.

Власник майна в судове засідання не з`явився, про дату та час судового засідання повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив.

Відповідно до ч. 2 ст. 172 КПК України, вважаю можливим розглянути клопотання за відсутності сторін.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження не здійснювалось.

Вивчивши клопотання про арешт майна та додані до нього докази, слідчий суддя вважає, що клопотання слідчого підлягає задоволенню з наступних підстав.

У відповідно до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно із ст. 8 КПК України кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Статтею 13 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини визначено, що кожен, чиї права та свободи, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі.

У рішеннях ЄСПЛ у справах «Амюр проти Франції», «Колишній король Греції та інші проти Греції», «Малама проти Греції», «Україна-Тюмень проти України», «Спорронг та Льонрот проти Швеції» констатовано, що перша та найважливіша вимога ст. 1 Першого протоколу до Європейської конвенції з прав людини полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним: друге речення першого пункту дозволяє позбавлення власності лише «на умовах, передбачених законом», а другий пункт визнає, що держави мають право здійснювати контроль за користуванням майном через введення в дію «законів». Крім того, верховенство права, один із фундаментальних принципів демократичного суспільства, є наскрізним принципом усіх статей Конвенції. Також суд нагадує, що втручання в право на мирне володіння майном повинно бути здійснено з дотриманням «справедливого балансу» між вимогами загального інтересу суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи. Зокрема, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, якої прагнуть досягти через вжиття будь-якого заходу для позбавлення особи її власності.

Поряд з цим, статтею 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Арешт майна, відповідно до п.7 ч.2 ст.131 КПК України, є заходом забезпечення кримінального провадження і застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до ст. 170 КПК України завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Метою арешту, відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України є забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінально-правового характеру щодо юридичної особи.

Згідно з положеннями ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину.

Частиною 1 статті 98 КПК України визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які зберегли на собі сліди кримінального правопорушення або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту або обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Слідчим суддею встановлено, що СВ ВП № 7 Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування по кримінальному провадженню № 0001305, відомості про яке внесені до ЄРДР 12.10.2024 року за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України.

12.10.2024 року затримано в порядку ст. 208 КПК та повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

12.10.2024 слідчим СВ ВП № 7 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області в ході затримання в порядку ст. 208 КПК України проведено обшук затриманого, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в ході якого виявлено та вилучено:

- особистий мобільний телефон марки iPhone 11 сірого кольору, у чохлі сірого кольору, imeil НОМЕР_1 , imei2 НОМЕР_2 з мобільними номерами: НОМЕР_3 ; (додатковий номер НОМЕР_4 ), який використовував підозрюваний під час здійснення кримінального правопорушення, та кросівки сірого кольору з написом «N» 42-го розміру, у які був одягнутий підозрюваний під час здійснення кримінального правопорушення.

В разі не застосування заходів забезпечення кримінального провадження у вигляді заборони користування, розпорядження (відчуження, реалізації) майна та його можливе подальше незаконне відчуження або володіння ним, позбавить орган досудового можливості проведення об`єктивного та всебічного розслідування у даному кримінальному провадженні.

З наведених вище підстав, слідчий суддя вважає, що слідчим доведено, що у матеріалах кримінального провадження вбачається наявність достатніх підстав вважати, що зазначене майно має суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні та без їх арешту та вилучення існує реальна загроза зміни слідової інформації, яка наявна на них на теперішній час, крім того необхідно провести ряд невідкладних слідчих (розшукових) та процесуальний дій, в тому числі експертних досліджень, для встановлення об`єктивної істини по кримінальному провадженню, у зв`язку з чим, з метою забезпечення збереження речових доказів, слідчий суддя вважає за доцільне накласти арешт на майно, вказане у клопотанні.

Слідчий суддя враховує наявність правових підстав для накладання арешту, можливість використання вказаного речового доказу у кримінальному провадженні. Приймаючи до уваги, що вищевказані речі, можуть бути використані, як доказ фактів та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, зберіг на собі сліди кримінального правопорушення, тому з метою збереження цього речового доказу та досягнення дієвості кримінального провадження, слідчий суддя приходить до висновку про обґрунтованість клопотання, тому воно підлягає задоволенню.

Згідно ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна. Оскільки вилучене майно необхідно зберігати в тому вигляді, в якому вони були вилучені, а також для забезпечення дієвості повного та всебічного розслідування злочину та проведення ряду відповідних експертиз, вважаю, що існують підстави для заборони користування, відчуження та розпорядження майном.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 7, 98, 131, 170-173, 309, 372 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:

Клопотання слідчого СВ ВП № 7 Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Центральної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_4 по кримінальному провадженню, внесеному до ЄРДР за № 0001305 від 12.10.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України, про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт на вилучене в ході особистого обшуку, в порядку ст. 208 КПК України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , майно, а саме: особистий мобільний телефон марки iPhone 11 сірого кольору, у чохлі сірого кольору, imeil НОМЕР_1 , imei2 НОМЕР_2 з мобільними номерами: НОМЕР_3 ; (додатковий номер НОМЕР_4 ), який використовував підозрюваний під час здійснення кримінального правопорушення, та кросівки сірого кольору з написом «N» 42-го розміру, у які був одягнутий підозрюваний під час здійснення кримінального правопорушення, - шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування.

Копію ухвали направити прокурору, слідчому та власнику майна.

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором. Копія ухвали надсилається слідчому, прокурору, підозрюваному, іншим заінтересованим особам не пізніше наступного робочого дня після її постановлення.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_7