Справа № 452/1029/25
Провадження № 1-кп/452/264/2025
УХВАЛА

25 квітня 2025 року м. Самбір

Самбірський міськрайонний суд Львівської області

у складі: головуючого: судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника-адвоката ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні у залі суду в м. Самборі заяву обвинуваченого ОСОБА_4 про відмову від захисника -адвоката ОСОБА_5 у кримінальному провадженні №0000100, відомості про яке внесені 12.02.2024 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.114-1 КК України,-

В С Т А Н О В И В :

В провадженні Самбірського міськрайонного суду Львівської області перебуває кримінальне провадження № 0000100, відомості про яке внесені в Єдиний реєстр досудових розслідувань від 12.02.2024 року, за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.114-1 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_4 подав до суду письмову заяву про відмову від захисника адвоката ОСОБА_5 та просив призначити йому іншого захисника за рахунок держави. Своє клопотання мотивував тим, що він є інвалідом третьої групи, перебуває на обліку у лікаря психіатра, немає коштів на оплату приватного захисника, а також те, що у нього та захисника різна позиція щодо його захисту.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні проти задоволення заяви обвинуваченого не заперечувала.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні під час розгляду заяви покладався на думку суду.

Вислухавши думку учасників судового провадження, вивчивши матеріали кримінального провадження, суд приходить до наступного висновку.

Статтею 20 КПК України передбачено, що підозрюваний, обвинувачений, виправданий, засуджений має право на захист, яке полягає у наданні йому можливості надати усні або письмові пояснення з приводу підозри чи обвинувачення, право збирати і подавати докази, брати особисту участь у кримінальному провадженні, користуватися правовою допомогою захисника, а також реалізовувати інші процесуальні права, передбачені цим Кодексом.

Відповідно до частини 1 статті 54 КПК України підозрюваний, обвинувачений має право відмовитися від захисника або замінити його.

За приписами частини 3 цієї ж статті відмова від захисника не приймається у випадку, якщо його участь є обов`язковою. У такому випадку, якщо підозрюваний, обвинувачений відмовляється від захисника і не залучає іншого захисника, захисник повинен бути залучений у порядку, передбаченому статтею 49 цього Кодексу, для здійснення захисту за призначенням.

Пунктом 3 частини 1 статті 49 КПК України передбачено, що слідчий, прокурор, слідчий суддя чи суд зобов`язані забезпечити участь захисника у кримінальному провадженні у випадках, якщо слідчий, прокурор, слідчий суддя чи суд вирішить, що обставини кримінального провадження вимагають участі захисника, а підозрюваний, обвинувачений не залучив його.

Крім того, вирішуючи клопотання обвинуваченого про відмову від захисника, суд також враховує практику Європейського суду з прав людини, зокрема рішення від 15.11.2012 у справі «Єрохіна проти України» (заява № 12167/04), відповідно до пункту 65 якого відмова від гарантованих Конвенцією прав у тій мірі, в якій вона дозволяється, не повинна суперечити жодному важливому суспільному інтересу, має бути встановлена у спосіб, що не допускає двозначності, та супроводжуватися мінімальними гарантіями, співмірними з важливістю такої відмови. Крім того, перед тим, як вважати обвинуваченого таким, що відмовився від важливого права за статтею 6 Конвенції, з огляду на непрямі ознаки його поведінки слід переконатися, що він міг розумно передбачити наслідки своєї поведінки.

Обґрунтовуючи заяву про відмову від захисника, обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні зазначив, що із захисником ОСОБА_5 у них різна позиція щодо здійснення його захисту. При цьому, судом будь-яких даних щодо неефективного здійснення захисту обвинуваченого ОСОБА_4 чи неналежного виконання обов`язків захисником ОСОБА_5 не встановлено.

Крім того, обвинувачений заявив, що у кримінальному провадженні хоче користуватися правовою допомогою іншого захисника, якого держава має надати йому безоплатно. Таким чином, обвинувачений відмовляючись від захисника, фактично ставить питання про його заміну, адже зазначає про намір отримати правову допомогу безоплатно за рахунок держави відповідно до законодавства, що регулює надання безоплатної правової допомоги.

Вирішуючи питання про відмову від захисника ОСОБА_5 , яка залучена до кримінального провадження на підставі постанови слідчого СВ Управління СБУ у Львівській області старшого лейтенанта юстиції ОСОБА_6 від 31 січня 2025 року та здійснює захист обвинуваченого ОСОБА_4 згідно із дорученням від 04.02.2025 року № 001-130000365 про надання безоплатної вторинної правової допомоги особі, яка відповідно до положень кримінального процесуального законодавства вважається затриманою та/або стосовно якої обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, виданого Західним міжрегіональним центром з надання безоплатної вторинної правової допомоги, суд виходить із того, що відповідно до частини 1 статті 13 Закону України «Про безоплатну правову допомогу» безоплатна вторинна правова допомога - вид державної гарантії, що полягає у створенні рівних можливостей для доступу осіб до правосуддя.

При реалізації цієї державної гарантії особа позбавлена можливості вільно обирати собі захисника, оскільки відповідно до статті 49 КПК України, захисник такій особі призначається за постановою слідчого/прокурора або ухвалою судді чи суду. Так само особа, що отримує безоплатну вторинну правову допомогу, не може на власний розсуд вимагати від суду заміни захисника із особистих мотивів.

Кримінальним процесуальним кодексом України не передбачено можливості проводити судом заміну адвоката, призначеного Центром для надання безоплатної вторинної правової допомоги (за виключенням питання відводу захисника в порядку статті 78 КПК України).

Право особи на заміну захисника, передбачене статтею 54 КПК України, є похідним від права вільного вибору захисника своїх прав, яке особа реалізує самостійно, укладаючи договір з обраним нею захисником. Це право не розповсюджується на зміст права на безоплатну вторинну правову допомогу, де особа не обирає собі захисника, а отримує захист, гарантований державою та за державні кошти. В цьому разі особа має право на отримання правової допомоги належної якості та відповідно до Стандартів якості надання безоплатної вторинної правової допомоги у кримінальному процесі, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 25.02.2014 № 386/5.

Будь-які підстави вважати, що захисник ОСОБА_5 порушує вищевказані стандарти, судом не встановлені. Крім того, судом враховується й те, що обвинуваченим ОСОБА_4 не було укладено угоду про залучення захисника, який би його влаштовував, тобто не скористався правом вільного вибору захисника. У зв`язку з наведеним заява про відмову від захисника судом оцінюється як зловживання процесуальними правами з метою затягнути судовий розгляд.

Таким чином, правові підстави для заміни обвинуваченому ОСОБА_4 вже призначеного йому захисника ОСОБА_5 відсутні.

Відповідно до обвинувального акту ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії тяжкого, санкція статті передбачає позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років, а також обвинувачений заявив клопотання про залучення захисника, але за відсутністю коштів не може залучити його самостійно, є інвалідом ІІІ групи та перебуває на обліку у лікаря психіатра, а тому на переконання суду обставини кримінального провадження вимагають участі захисника, у зв`язку з чим відповідно до частини 3 статті 54 КПК України судом не приймається відмова від захисника.

Таким чином, оскільки на переконання суду на даній стадії судового провадження обставини кримінального провадження вимагають участі захисника, а обвинувачений не навів будь-яких мотивованих обґрунтувань для відмови від послуг захисника і не бажає самостійно залучити для участі у справі іншого захисника, а також із врахуванням того, що судом не встановлено обставин, які б вказували на неналежне виконання обов`язків захисником ОСОБА_5 , суд дійшов висновку про відсутність підстав для прийняття відмови від захисника.

Керуючись ст.ст.314, 315, 369-372, 376 КПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Відмовити в задоволенні заяви обвинуваченого ОСОБА_4 про відмову від захисника - адвоката ОСОБА_5 .

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення, окремому оскарженню не підлягає, заперечення проти ухвали може бути включене до апеляційної скарги на остаточне рішення суду першої інстанції у цьому провадженні.

Суддя