Провадження № 1-кс/727/35/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 січня 2025 року Шевченківський районний суд м. Чернівці в складі:

судді слідчого - ОСОБА_1

секретар судового засідання - ОСОБА_2

за участю:

заявника - ОСОБА_3

прокурора - ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Чернівці скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого СВ поліції №2 (м.Кіцмань) ЧРУП ГУНП в Чернівецькій області ОСОБА_5 від 29.11.2024 року про закриття кримінального провадження №0000425 від 03.04.2013 року,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді із скаргою на постанову слідчого СВ поліції №2 (м.Кіцмань) ЧРУП ГУНП в Чернівецькій області ОСОБА_5 від 29.11.2024 року про закриття кримінального провадження №0000425 від 03.04.2013 року.

Зазначає, що оскаржувана постанова слідчого є невмотивована та не відповідає вимогам ч.5 п.2 ст. 110 КПК України, винесена без з`ясування обставин, що мають суттєве значення для кримінального провадження, без врахування його доводів як потерпілого, а встановленим обставинам не надано належної правової оцінки, чим не забезпечено прийняття законного і неупередженого процесуального рішення. Крім того, оскаржувана постанова слідчого про закриття кримінального провадження прийнята не уповноваженою службовою особою органу досудового розслідування, з порушенням правил підслідності та всупереч обов`язковим до виконання рішенням Генеральної прокуратури України.

Посилання слідчого в оскаржуваній постанові на те, що в матеріалах кримінального провадження відсутні будь-які фактичні дані та докази, які б свідчили про наявність у водія ОСОБА_6 ознак кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 215 КК України вказує на те, що відповідні процесуальні документи, якими ОСОБА_6 , визнано підозрюваним у цій кримінальній справі, були умисно вилучені невстановленими особами, з числа працівників органів прокуратури та які були зацікавлені у тому, щоб цей злочин не був розкритий, щоб ефективне розслідування не проводилося і винна особа колишній працівник прокуратури м. Чернівці ОСОБА_6 , не був притягнутий до кримінальної відповідальності. Отже, такі дії невстановлених працівників органів прокуратури по вилученню з матеріалів кримінальної справи процесуальних документів, якими ОСОБА_6 , було визнано підозрюваним, свідчать про те, що має місце прихована мета і мотив.

Крім того, вказує, що на місці злочину взагалі не зафіксовані сліди крові, хоча у пішохода ОСОБА_7 зафіксовано два відкритих переломи у вигляді зламу основ склепіння черепа. Так, орган досудового розслідування не проводив жодних слідчих дій для встановлення відповідних фактів, незважаючи на те, що він неодноразово звертав увагу слідчих на цю обставину. Автомобіль, яким збили пішохода ОСОБА_7 , ніколи за 24 роки не визнавався речовим доказом у справі і не приєднувався до матеріалів справи за постановою слідчого. Аналіз крові ОСОБА_6 зроблено через місяць після самого ДТП, а аналіз сечі взагалі не проводився. Першочергові слідчі документи в цій справі (схема ДТП, протокол огляду місця події) були сфабриковані. Зокрема, вони складені слідчим з ОВС прокуратури Чернівецької області ОСОБА_8 , який вніс у них неправдиві відомості. Оскаржувана постанова слідчого ґрунтується не на тих даних, які вже були розглянуті судами Івано-Франківської області та скасовані як не об`єктивні і незаконні. Слідство не дало відповіді на основні питання по діям водія ОСОБА_6 . Зокрема, не взято до уваги та не перевірено доводів потерпілого про те, що у діях ОСОБА_6 вбачаються ознаки порушення п.п. 11.2, 12.1, 16.4, 18.1, 18.2, 18, 3, 18, 4, 18.7 ПДР. Більше того, в оскаржуваній постанові слідчий посилається на покази свідка ОСОБА_9 , але чомусь не відтворює його ключові покази про швидкість руху автомобіля, яка складала 80 км./год. Слідством не було виконано обов`язкових вказівок слідчих суддів судів Івано-Франківської області, які прийняли масу судових рішень за 24 роки досудового розслідування. Не виконання слідчим численних вказівок слідчих суддів, які були надані в даному кримінальному провадженні свідчить про те, що досудове розслідування було проведено неповно.

Вважає, що оскаржувана постанова слідчого є незаконною та необґрунтованою, у зв`язку з чим просить її скасувати.

У додаткових поясненнях заявник зазначив, що з мотивувальної частини постанови Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 03.10.2005 року встановлено, що під час проведення досудового розслідування не було встановлено швидкість руху автомобіля "Опель Вектра" під керуванням ОСОБА_6 , а це має важливе значення при вирішенні даної справи. Слід зазначити, що оскаржувана постанова слідчого від 29.11.2024 року не містить належних відповідей яким чином були виконані процесуальні вказівки, які викладені в постанові Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 03.10.2005 року. Таким чином цей аргумент вкотре доводить необґрунтованість та незаконність оскаржуваної постанови.

Заявник ОСОБА_3 в судовому засіданні скаргу підтримав, з підстав викладених в ній.

Прокурор в судовому засіданні заперечував проти задоволення скарги.

Заслухавши доводи заявника, думку прокурора, вивчивши скаргу та матеріали додані до неї, оглянувши матеріали кримінального провадження, приходжу до наступних висновків.

Відповідно до ч.2 ст.9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Згідно п.3 ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржено рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Встановлено, що 02.04.2013 року внесено відомості до ЄРДР №0000425 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 215 КК України (в редакції 1960 року).

30.09.2019 року постановою прокурора відділу прокуратури Івано-Франківської області ОСОБА_10 визначено підслідність досудового розслідування кримінального правопорушення, внесеного до ЄРДР за №0000425 від 02.04.2013 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 215 КК України (в редакції 1960 року) за Головним управлінням Національної поліції в Чернівецькій області, оскільки відповідно до ч. 1 ст. 218 КПК України досудове розслідування здійснюється слідчим того органу досудового розслідування, під юрисдикцією якого знаходиться місце вчинення кримінального правопорушення, в даному випадку місцем вчинення кримінального правопорушення є територія м. Чернівці.

Згідно ч. 5 ст. 36 КПК України генеральний прокурор (особа, яка виконує його обов`язки), керівник обласної прокуратури, їх перші заступники та заступники своєю вмотивованою постановою мають право доручити здійснення досудового розслідування будь-якого кримінального правопорушення іншому органу досудового розслідування, у тому числі слідчому підрозділу вищого рівня в межах одного органу, у разі неефективного досудового розслідування.

Відповідно до ст.. 110 КПК України процесуальними рішеннями є всі рішення органів досудового розслідування, прокурора, слідчого судді, суду. Постанова слідчого, дізнавача, прокурора, прийнята в межах компетенції згідно із законом, є обов*язковою для виконання фізичними та юридичними особами, прав, свобод чи інтересів яких вона стосується.

Згідно ч. 5 ст. 218 КПК України спори про підслідність вирішує керівник органу прокуратури вищого рівня.

Постановою прокурора відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання державного обвинувачення прокуратури області ОСОБА_11 від 12.12.2019 року у задоволенні клопотання потерпілого ОСОБА_3 щодо повернення кримінального провадження до м. Івано-Франківськ відмовлено.

Ухвалою слідчого судді Шевченківського райсуду м. Чернівці від 24.12.2019 року відмовлено у відкритті провадження по матеріалам скарги на постанову прокурора відділу прокуратури Чернівецької області ОСОБА_12 від 12.12.2019 року про відмову в задоволенні клопотання ОСОБА_3 про повернення матеріалів кримінального провадження №0000425 від 03.04.2013 року до СУ УМВС України в Івано-Франківській області для продовження досудового розслідування.

Ухвалою колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду від 10.01.2020 року ухвала слідчого судді Шевченківського райсуду м. Чернівці від 24.12.2019 року залишена без змін.

Таким чином, постанова про визначення підслідності досудового розслідування кримінального правопорушення, внесеного до ЄРДР за №0000425 від 02.04.2013 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 215 КК України (в редакції 1960 року) за СУ ГУНП в Чернівецькій області від 30.09.2019 року є чинною і твердження заявника, що вона є незаконною є безпідставними та такими, що суперечать чинному законодавству.

29.11.2024 року слідчим СВ ВП №2 (м.Кіцмань) ЧРУП ГУНП в Чернівецькій області ОСОБА_5 винесено постанову про закриття кримінального провадження №0000425 від 02.04.2013 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 215 КК України (в редакції 1960 року).

Як слідує з оскаржуваної постанови, за результатами проведеного досудового розслідування встановлено, що дорожньо-транспортна пригода трапилась з вини пішохода ОСОБА_7 , який перебуваючи в стані алкогольного сп?яніння, яке відповідає смертельному отруєнню алкоголем, не міг реально оцінювати дорожню обстановку, не переконавшись у відсутності небезпеки для себе та інших учасників руху опинився на проїзній частині порушивши при цьому вимоги п.п.4.15 Правил дорожнього руху України (чинних станом на 01.12.2000).

Так, під час досудового розслідування слідчим вжито вичерпаних заходів, спрямованих на встановлення всіх обставин даної дорожньо-транспортної пригоди.

Як вбачається з протоколів огляду місця події (а.с. 3-5 Т.1, а.с. 83-84 Т.2) дана слідча дія проведена в порядку, передбаченому нормами КПК України. Всі виявлені сліди та об`єкти з місця події буди вилучені та долучені до кримінального провадження у відповідному статусі. Не вилучення крові при огляді місця події не може вказувати на необ`єктивність даної слідчої дії, оскільки її мета виявлення та фіксація відомостей щодо обставин вчинення кримінального правопорушення.

Також під час досудового розслідування вказаного кримінального провадження було допитано в якості свідків усіх очевидців події, проведено одночасні допити свідків та слідчі експерименти з ними, а також необхідні судово-медичні та автотехнічні, транспортно-трасологічні, комплексну автотехнічну, судово-медичну, медико-криміналістичну, а також комплексну автотехнічну та транспортно-трасологічну експертизи.

Відповідно до висновку № 721 від 3 січня 2001 року судово-медичної експертизи, смерть ОСОБА_7 настала внаслідок відкритого перелому склепіння та основи черепа, забою головного мозку. Окрім цього на тілі ОСОБА_7 виявлені тілесні ушкодження у вигляді зламу кісток лицьового скелета справа, злам правої стегнової кістки, садно вилицевої ділянки зліва, синець очної ділянки зліва, синці очної ділянки справа та ділянки мочки правого вуха, забійна рана ділянки правого надбрів`я, садно вилицевої ділянки справа, синець обличчя справа, садна передньої поверхні правого і лівого колінного суглобу, синець зовнішньої поверхні правого стегна у середній третині, розрив грудинно-дугового зчленіння зліва, злами 1-8 ребер по білягрудинної лінії зліва з розривами пристінної пліви, злам 2-7 ребер по передньо-пахвовій лінії зліва, злам 1-6 ребер по передньо-пахвовій лінії справа, злам 3-6 ребер по біляхребцевій лінії справа, розчавлення голівки підшлункової залози, розриви правої долі печінки, крововиливи у м`які покрови волосяної частини голови з внутрішньої поверхні справа, злам кісток черепа справа, крововиливи під оболонки головного мозку, в його речовину та шлуночки. У момент дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_7 був повернений до транспортного засобу правою бічною поверхнею тіла і знаходився у колінно-ліктьовій позі, або у процесі падіння при падіння тіла до такої пози, при зближенні у процесі падіння до поверхні дорожнього покриття. У крові з трупа ОСОБА_7 виявлений етиловий алкоголь у концентрації 7,6 промілле, а у сечі - 7,06 промілле. Така концентрація алкоголю у біологічних об`єктах живих осіб звичайно відповідає смертельному отруєнню алкоголем (а.с. 86-93, т.1).

Згідно висновку № 33 від 26 січня 2001 року судової автотехнічної експертизи, гальмівна система і рульове управління автомобіля «Опель-Вектра» д.н. НОМЕР_1 знаходяться в працездатному стані і можуть виконувати свої функції по зміні темпу і напрямку руху автомобіля (а.с. 79-84, т.1).

Висновком № 632 від 30 грудня 2000 року судової автотехнічної експертизи встановлено, що водій ОСОБА_6 не мав технічної можливості попередити наїзд на пішохода ОСОБА_7 екстреним гальмуванням з зупинкою автомобіля до лінії руху пішохода (а.с. 73-74, т.1).

Згідно висновку № 2028 від 27 серпня 2001 року судової автотехнічної експертизи, з технічної точки зору, водій ОСОБА_6 не мав технічної можливості попередити наїзд на пішохода шляхом застосування негайного гальмування. Причиною настання даної дорожньої пригоди - наїзду автомобіля «Опель-Вектра» на пішохода ОСОБА_7 , стали обставини, пов`язані з тим, що пішохід ОСОБА_7 в темну пору доби перетинав проїзну частину дороги поза пішохідним переходом і вийшов в смугу руху автомобіля на такій віддалі, коли водій автомобіля «Опель-Вектра» ОСОБА_6 вже не мав технічної можливості попередити наїзд на пішохода шляхом застосування негайного гальмування (а.с. 104-106, т.2).

Висновком № 10 від 28 березня 2003 року комплексної автотехнічної, медичної та медико-криміналістичної експертизи встановлено, що водій ОСОБА_6 не мав технічної можливості зупинити свій автомобіль, не доїжджаючи до місця наїзду на потерпілого з моменту виникнення небезпеки для руху. Водій ОСОБА_6 навіть не встигав привести в дію гальмівну систему свого автомобіля. Пішохід ОСОБА_7 повинен був діяти згідно з вимогами ПДР України: «Пішоходам забороняється раптово виходити, вибігати на проїзну частину, в тому числі на пішохідний перехід»; «Пішоходам забороняється переходити проїзну частину поза пішохідним переходом, якщо є розділювальна смуга, або дорога має чотири і більше смуг для руху в обох напрямках». Причиною настання даної ДТП, з технічної точки зору, стали такі обставини даної події, при яких пішохід ОСОБА_7 в порушення вимог ПДР раптово вийшов на смугу руху автомобіля «Опель-Вектра» на такій віддалі до останнього, на якій водій цього автомобіля ОСОБА_6 вже був позбавлений можливості попередити ДТП. Первинний удар виступаючими частинами автомобіля, що рухався (капот, декоративна решітка, спойлер) був нанесений в зовнішню поверхню середньої третини правого стегна в момент, коли постраждалий знаходився у вертикальному або близькому до нього положенні, при послідуючому закиданні на капот автомашини та при подальшому відкиданні, падінні й ударі до дорожнього покриття (а.с. 166-180, т.2).

Згідно висновку № 1174 від 06 травня 2004 року судової транспортно-трасологічної експертизи, наїзд автомобіля марки Опель-Вектра реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 на пішохода ОСОБА_7 , який знаходився в положенні тіла, наближеному до колінно-ліктьової пози, відбувся в районі умовної осьової лінії вул. Головної в м. Чернівці, дещо раніше місця фіксації початку осипу осколків скла розсіювачів передніх фар та уламків пластмасових частин цього автомобіля (а.с. 209-212, т.2).

Відповідно до висновку судової автотехнічної експертизи № 1048 від 08.08.05р., призначеної за клопотанням потерпілого ОСОБА_3 , максимально допустима швидкість руху автомобіля Опель-Вектра по умовах видимості в напрямку руху становить 69-75 км/год. Враховуючи те, що ДТП відбулася в межах населеного пункту, швидкість автомобіля не повинна перевищувати 60 км/год. Максимально допустима швидкість руху автомобіля по умовах видимості в напрямку руху 5 м становить 16-17 км/год. Водій ОСОБА_6 не мав технічної можливості попередити ДТП з моменту настання небезпеки для руху появи в його полі зору потерпілого ОСОБА_7 . Причиною настання ДТП став той факт, що в умовах недостатньої видимості потерпілий ОСОБА_7 вийшов у смугу руху автомобіля Опель-Вектра на такій відстані об`єктивної видимості його від автомобіля, на якій водій автомобіля ОСОБА_6 вже не мав технічної можливості попередити ДТП. Зіткнення транспортного засобу Опель-Вектра з пішоходом ОСОБА_7 відбулося в районі зосередження наявних ознак місця зіткнення, тобто приблизно в районі умовної осьової лінії розмітки дещо раніше початку осипу скла та пластмаси. Встановити більш точно місце наїзду автомобіля Опель-Вектра на потерпілого ОСОБА_7 не представляється можливим по причині відсутності об`єктивних даних в матеріалах справи (а.с. 125-129, т.3).

З висновків додаткової судової комплексної авто технічної і транспортно-трасологічної експертизи №172 від 14.07.2006 року вбачається, що наїзд автомобіля «Опель Вектра» на пішохода ОСОБА_7 відбувся на перехресті проїзних частин вулиць Головна та Герцена на відстані 6,3м від лівої границі проїзної частини та газону і 5,63м від умовної лінії продовження ближньої границі проїзної частини вул. Герцена і тротуару. В даній дорожньо-транспортній ситуації, що склалася, водій ОСОБА_6 повинен був керуватися вимогами пунктів 12.2., 12.3. та 12.4. Правил Дорожнього руху України. Технічний зміст вказаних пунктів Правил зобов`язує водія в темну пору доби при видимості дороги в напрямку руху 34,5м рухатися зі швидкістю не більше 51,5 км/год, а в момент виникнення небезпеки для руху, яку водій об`єктивно спроможний виявити, негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу. За умови руху автомобіля перед пригодою зі швидкістю більшою 51,5 км/год, дії водія ОСОБА_6 не відповідали вимогам ПДР України. Якщо небезпека для руху водію автомобіля «Опель Вектра» ОСОБА_6 виникає на віддалі 11,6м від пішохода, то перевищення швидкості руху допустимому значенню, по умовах видимості дороги в напрямку руху, не знаходилося у причинному зв`язку з виникненням даної пригоди, оскільки при заданій віддалі об`єктивної можливості виявлення пішохода, водій не встигав привести гальмівну систему в дію до місця наїзду на пішохода при всіх заданих значеннях швидкостей руху (а.с. 230 243 Т.3).

Відповідно до висновку експерта додаткової судової автотехнічної експертизи по дослідженню обставин наїзду на пішохода №3671 від 11.12.2006 року вбачається, що якщо автомобіль «Опель Вектра» у стані гальмування до повної зупинки подолав віддалі 11.4 м., 29,3м., 39,45м., то швидкість його руху до початку гальмування могла складати відповідно 35...39,4 км/год.; 55,5...62,4 км/год; 64,3...72,2 км/год. При всіх заданих швидкостях руху наїзд на пішохода відбувся до початку ефективного гальмування транспортного засобу. Якщо до наїзду на пішохода час руху автомобіля складав 1с., то після наїзду до повної зупинки автомобіль при швидкостях руху 50 км/год, 60 км/год, 70 км/год, 80 км/год відповідно рухався час 3,3...4,0 c., 3,87...4,75 с., 4,44...5,46 с., 5,0...6,17 с. Якщо до наїзду на пішохода час руху автомобіля складав 2с., то в цьому випадку автомобіль «Опель Вектра» з моменту виникнення небезпеки до місця наїзду в загальмованому стані міг рухатися час 0,525с., а після наїзду до повної зупинки автомобіль при швидкостях руху 50 км/год, 60 км/год, 70 км/год, 80 км/год відповідно після наїзду в загальмованому стані автомобіль рухався час 2,3.3,0с., 2,87...3,75с., 3,44... 4,46c., 4,0...5,17c. Якщо рахувати, що небезпека для руху водію автомобіля «Опель Вектра» виникає в момент об?єктивної можливості виявлення пішохода на проїзній частині дороги, то, при заданих слідством вихідних даних, водій ОСОБА_6 не мав технічної можливості уникнути наїзду на пішохода ОСОБА_7 шляхом своєчасного застосування екстреного гальмування при всіх заданих швидкостях руху 50 км/год, 60 км/год, 70 км/год, 80 км/год в момент об?єктивної можливості виявлення пішохода на проїзній частині дороги і навіть не встигав привести гальмівну систему автомобіля в дію до місця наїзду. В ситуації, що розглядається, водій автомобіля «Опель Вектора» ОСОБА_6 повинен керуватися вимогами пунктів 12.2., 12.4. та 12.3. Правил дорожнього руху України. Технічний зміст вказаних пунктів Правил зобов?язує водія у темну пору доби при видимості дороги у напрямку руху 34,5м. повинен був рухатися зі швидкістю не більше 51,5 км/год, а в момент виникнення небезпеки для руху, яку водій об?єктивно спроможний виявити негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу. Таким чином, при заданих слідством вихідних даних, в даній дорожній ситуації дії водія автомобіля «Опель Вектора» ОСОБА_6 не відповідали вимогам пункту 12.4 Правил дорожнього руху України, при умові, якщо швидкість руху автомобіля перед пригодою складала 60 км/год або 70 км/год. Якшо небезпека для руху водію автомобіля «Опель Вектра» ОСОБА_6 виникає на віддалі 11,6 м від пішохода, то перевищення швидкості руху допустимому значенню, по умовах видимості дороги у напрямку руху, не знаходилося у причинному зв?язку з виникненням даної пригоди, оскільки при заданій віддалі об?єктивної можливості виявлення пішохода водій не встигав привести гальмівну систему в дію до місця наїзду на пішохода при всіх заданих значеннях швидкостей руху (а.с. 272 275 т. 3).

Згідно висновку комплексної судової автотехнічної та транспортно-трасологічної експертизи №3555/3556 від 17.04.2009 року встановлено, що наїзд автомобілем на пішохода відбувся перед початком утворення осипу скла та пластмаси; визначити більш детальніше місце наїзду, виходячи із зафіксованої слідової інформації не є можливим, у зв`язку із відсутністю уточнюючої слідової інформації; максимально-допустима швидкість руху автомобіля при видимості елементів дороги 34,5 м становить приблизно 51…57 км/год., а величина повного зупиночного шляху при швидкості руху 50 км/год. складає 40…45м.; питання виконання ОСОБА_6 вимог п. 11.2. ПДР України не потребує спеціальних знань в області автотехніки; у даній дорожній обстановці дії водія ОСОБА_6 на даній ділянці проїзної частини вимогами п.п. 16.4, 18.2 та 18.3 ПДР України не регламентуються і тому невідповідностей зазначеним вимогам не вбачається; у даній дорожній ситуації водій автомобіля ОСОБА_6 не мав технічної можливості уникнути наїзду на пішохода ОСОБА_7 шляхом застосування екстреного гальмування з моменту виникнення небезпеки для руху; причиною виникнення даної дорожньо-транспортної пригоди є рух пішохода по проїзній частині, де перехід пішоходам не дозволено (а.с. 113-116 т.4).

Згідно висновку додаткової судової транспортно-трасологічної експертизи № 4324 від 15.01.2011 року встановлено, що при умові, що в момент наїзду на пішохода ОСОБА_7 автомобіль марки "Опель Вектра" під керуванням водія ОСОБА_6 рухався зі швидкістю 50 км/год., то наїзд на пішохода відбувся на правій смузі проїзної частини вул. Головної на ділянці, що розташована ближче до умовної осьової лінії дорожньої розмітки та на відстані біля 4,9 м до місця фіксації початку осипу осколків скла та пластмаси, як при ширині проїзної частини вул. Головної 12,6 м, так і при її ширині 13м (а.с. 191-196 т.4).

З висновку комплексної судово-медичної та автотехнічної експертизи № 119/9110/12-52 від 08.10.2012 року вбачається, що з урахуванням виявлених у ОСОБА_7 тілесних ушкоджень, пошкоджень на автомобілі «Опель Вектра» в момент наїзду ОСОБА_7 перебував у положенні, наближеному до горизонтального (колінно-ліктьова поза). Перебування ОСОБА_7 в момент наїзду у положенні, наближеному до горизонтального (колінно-ліктьова поза) не дозволяє встановити, чи перебував він у стані статики чи динаміки (а.с. 206-216 т.4).

Згідно висновку експерта №1641/19-28 від 11.01.2020 року вбачається, що при заданих слідством вихідних даних максимально допустима швидкість руху транспортного засобу «ОПЕЛЬ ВЕКТРА» реєстраційний номер НОМЕР_1 , по умовах видимості в напрямку руху, становитиме (51...56)км/год. В ДТС, яка склалася безпосередньо перед ДТП водій ОСОБА_6 повинен був рухатись з швидкістю не більше (51...56)км/год, а з моменту настання небезпеки для руху застосувати термінове гальмування з метою уникнення ДТП. Іншими словами водій ОСОБА_6 повинен був виконувати вимоги п.12.3. ПДР України (в редакції чинній на 01.12.2000 року), зміст якого наведений в дослідницькій частині. В досліджуваній ДТС пішохід ОСОБА_7 повинен був виконувати вимоги п.п. 4.7. та 4.15.а,г ПДР України (в редакції чинній на 01.12.2000 року), зміст яких наведено в дослідницькій частині. При заданих вихідних даних та швидкості руху автомобіля «ОПЕЛЬ ВЕКТРА» 50км/год, а також при максимально допустимій швидкості руху вказаного автомобіля по умовах видимості в напрямку руху (51...56)км/год водій ОСОБА_6 НЕ МАВ технічної можливості зупинити автомобіль до місця знаходження пішохода ОСОБА_7 з моменту появи останнього в полі зору водія ОСОБА_6 шляхом застосування своєчасного термінового гальмування. Водій ОСОБА_6 навіть не встигав привести в дію гальмівну систему керованого ним транспортного засобу. Причиною настання даної ДТП, з технічної точки зору, стали такі обставини даної події, при яких пішохід ОСОБА_7 в темну пору доби, в умовах недостатньої видимості знаходився на проїзній частині дороги в му руху автомобіля «ОПЕЛЬ ВЕКТРА», реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_6 на такій відстані його об`єктивної видимості водієм цього автомобіля, на якій останній вже не мав технічної можливості попередити ДТП (а.с.8-12 Т.6).

З висновку експерта №19/126-22/646-ІТ від 25.02.2022 року вбачається, що величина безпечної швидкості руху, при заданим умовам видимості дороги, визначається рівною значенням 51.5...61 км/год., в залежності від коефіцієнту сповільнення автомобіля Опель Вектра, реєстраційний номер НОМЕР_1 , в умовах місця події. В даній дорожньо-транспортній обстановці водію автомобіля «Опель- Вектра», реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_6 необхідно було керуватись вимогами пункту 12.2 ПДР, а з моменту виникнення перешкоди для руху діяти у відповідності з вимогами пункту 12.3 ПДР, зміст яких приведено у дослідницькій частині. В даній дорожньо-транспортній обстановці пішоходу ОСОБА_7 необхідно було керуватись вимогами викладеними у розділі 4 ПДР. В даній дорожньо-транспортній обстановці водій ОСОБА_6 не мав технічної можливості уникнути наїзду на пішохода шляхом застосування своєчасного екстреного гальмування з моменту перешкоди для руху вказаного у вихідних даних як при швидкості руху автомобіля «Опель-Вектра», реєстраційний номер НОМЕР_1 , 50 км/год. так і при допустимій на даній ділянці швидкості. Причиною настання даної пригоди є виникнення перешкоди для руху для водія автомобіля «Опель-Вектра», реєстраційний номер НОМЕР_1 , на відстані меншій, яка необхідна, з технічної точки зору, для уникнення наїзду на пішохода (а.с 71-74 Т.6).

Відповідно до висновку додаткової судово-автотехнічної експертизи №СЕ-19/126-23/6221-ІТ від 02.08.2023 року в даній дорожньо-транспортній обстановці, в діях водія автомобіля Опель Вектра реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_13 не вбачається невідповідності вимог пунктів 11.2, 12.1, 16.4, 18.1, 18.2, 18.4 і 18.7 ПДР, які б знаходились в причинному зв?язку з настанням ДТП, через вказані в дослідницькій частині причини. В даній дорожньо-транспортній обстановці, в діях водія автомобіля Опель Вектра реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_6 не вбачається невідповідності вимог ПДР, які з технічної точки зору, могли би перебувати в причинному зв?язку із настанням даної пригоди, так як із заданого у вихідних даних моменту виникнення перешкоди для руху він не мав технічної можливості уникнути наїзду на пішохода навіть при меншій швидкості руху автомобіля Опель Вектра реєстраційний номер НОМЕР_1 (50 км/год) ніж вказана у редакції даного запитання швидкості 70-80 км/год., через вказані в дослідницькій частині причини (а.с.120-123, т.6).

З висновку експерта № СЕ-19/126-24/11187-ІТ від 06.11.2024 року вбачається, що відповідно до встановленого слідством механізму розвитку даної події відстань з якої водій ОСОБА_6 міг об?єктивно виявити ним пішохода на проїзній частині дороги становить 7,5 м від передньої частини автомобіля до пішохода, а згідно результатів дослідження проведених у висновку експерта № CE-19/126-22/646-IT від 25.02.2022 року мінімальна відстань необхідна для початку зміщення транспортного засобу при швидкості руху 50 км/год становить 6,25м. Тобто, водій ОСОБА_6 на відстані 7,5м міг тільки починати змінювати напрямок руху керованого ним автомобіля OPEL-Vectra (номерний знак НОМЕР_1 ). В наданих вихідних даних і матеріалах кримінального провадження не відслідковується інформації щодо просторового розташування пішохода та автомобіля «OPEL-Vectra» (номерний знак НОМЕР_1 ) на момент об?єктивно можливого виявлення водієм ОСОБА_6 пішохода на проїзній частині, що позбавляє експертним шляхом встановити технічну можливість у водія ОСОБА_6 вибирати безпечний інтервал до вказаного пішохода. Також у наданих вихідних даних зазначено, що дорожньо-транспортна пригода відбулась на перехресті вулиць Головна - Герцена, де дорожня розмітка відсутня, в темну пору доби, в умовах атмосферного явища у вигляді туману. Тобто, вибір водієм ОСОБА_6 розташування автомобіля OPEL-Vectra (номерний знак НОМЕР_1 ) на проїзній частині в умовах недостатньої видимості та за відсутності горизонтальної дорожньої розмітки залежали від професійних його якостей, оцінка яких не потребує спеціальних технічних (інженерно-транспортних) знань і може проводиться ініціатором призначення експертизи на підставі оціночно-суб?єктивного аналізу, із-за чого дати технічну оцінку відповідності дій водія ОСОБА_6 вимогам пункту 18.3 Правил дорожнього руху, які б перебували з технічної точки зору в причинному зв?язку з настанням події дорожньо-транспортної пригоди не надається можливим (а.с.162-164 Т.6).

Таким чином, з висновків автотехнічних експертиз, проведених Чернівецьким НДЕКЦ МВС України, Івано-Франківським НДЕКЦ МВС України, Львівським НДЕКЦ МВС України, Київським НДІСЕ

Івано-Франківського відділення МЮУ, Київським НДЕКЦ МВС України, вбачається, що водій ОСОБА_6 не мав технічної можливості уникнути наїзду на пішохода ОСОБА_7 , а тому його дії не перебувають у причинному зв`язку із настанням даної дорожньо-транспортної пригоди. Причиною настання дорожньо-транспортної пригоди наїзду автомобіля «Опель Вектра» на пішохода ОСОБА_7 , з технічної точки зору, стали такі обставини даної події, при яких пішохід ОСОБА_7 в порушення вимог ПДР України, в темну пору доби, в умовах недостатньої видимості знаходився на проїзній частині дороги в напрямку руху автомобіля «Опель Вектра», реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_6 , на такій відстані його об`єктивної видимості водієм цього автомобіля, на якій останній вже не мав технічної можливості попередити ДТП з моменту настання небезпеки для руху появи в його полі зору потерпілого ОСОБА_7 .

Також висновком судової автотехнічної та транспортно-трасологічної експертизи встановлено, що максимальна допустима швидкість руху автомобіля при видимості елементів дороги 34,5 м становить приблизно 51…57 км/год., а величина повного зупиночного шляху при швидкості руху 50 км/год складає 40…45м. Питання виконання ОСОБА_6 вимог п. 11.2. ПДР України не потребує спеціальних знань в області автотехніки. У даній дорожній обстановці дії водія ОСОБА_6 на даній ділянці проїзної частини вимогами п.п. 16.4, 18.2 та 18.3 ПДР України не регламентуються і тому невідповідностей зазначеним вимогам не вбачається; у даній дорожній ситуації водій автомобіля ОСОБА_6 не мав технічної можливості уникнути наїзду на пішохода ОСОБА_7 шляхом застосування екстреного гальмування з моменту виникнення небезпеки для руху; причиною виникнення даної дорожньо-транспортної пригоди є рух пішохода по проїзній частині, де перехід пішоходам не дозволено. Крім того, у висновку експерт зазначає, що згідно ПДР під п.п.16.4, 18.2 та 18.3 розуміють: п. 16.4 ПДР: при сигналі регулювальника або ввімкненні сигналу світлофора, що дозволяє рух, водій зобов?язаний дати дорогу транспортним засобам, що завершують рух через перехрестя, а також пішоходам, які закінчують перехід; п. 18.2 ПДР: на регульованих пішохідних переходах і перехрестях світлофора чи регулювальника, що дозволяє рух транспортним засобам, водій повинен пропустити пішоходів, які закінчують перехід проїзної частини відповідного напрямку руху; п.18.3 ПДР: проїжджаючи повз пішоходів, які не встигли закінчити перехід проїзної частини і вимушено перебувають на острівці безпеки або лінії, що розділяє транспортні потоки протилежних напрямків, водії повинні вибирати безпечний інтервал. Аналізуючи надані на дослідження матеріали експерт зазначає, що в межах перехрестя, де відбувся наїзд на пішохода відсутні дорожні знаки 5.35.1 та 5.35.2, або дорожня розмітка 1.14.2 чи 1.14.3, які б свідчили, що в даному місці перехід проїзної частини пішоходам дозволено. Таким чином, експерти вважають, що в даній дорожній обстановці дії водія ОСОБА_6 на даній ділянці проїзної частини, вимогами п.п. 16.4, 18.2, 18.3 ПДР не регламентуються, і тому невідповідностей вимогам не вбачається. Зазначене підтверджується не тільки вказаним висновком, але й іншими висновками, що містяться в матеріалах кримінального провадження. Крім того, виконання п. 1.2. ПДР «рухатися якнайближче до правого краю проїзної частини» є можливим у разі відсутності на правій крайній смузі руху в попутному напрямку інших транспортних засобів чи перешкод для руху. Разом з тим, згідно показів свідків встановлено, що права крайня смуга була зайнята іншими транспортними засобами, зокрема припаркованими, що унеможливлювало рух якнайближче до правого краю проїзної частини.

Щодо швидкості руху автомобіля «Опель Вектра», реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_6 , то враховуючи, що у ході слідства не виявлено відеозаписів з камер відео спостереження, які б зафіксували дану дорожньо-транспортну пригоду, тому призначити відповідні автотехнічні та фототехнічні експертизи для з`ясування ймовірної швидкості руху автомобіля ОСОБА_6 в момент ДТП неможливо. Однак, у ході слідства допитано в якості свідків осіб, які вказали на швидкість руху автомобіля ОСОБА_6 в момент ДТП, які відповідно і брались за основу при проведенні судових експертиз. Таким чином, органами слідства вжито вичерпних заходів з метою встановлення швидкості руху транспортного засобу ОСОБА_6 , що підтверджується матеріалами кримінального провадження.

Посилання заявника на те, що покази свідка ОСОБА_9 не взято до уваги слідчим при сукупній оцінці доказів є безпідставними.

Так, під час допиту ОСОБА_9 в якості свідка, останній зазначив, що автомобіль «Опель Вектра», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який рухався попереду, рухався зі швидкістю не більше 60 км/год.

Під час відтворення обстановки та обставин події свідок ОСОБА_9 зазначив, що автомобіль «Опель Вектра», реєстраційний номер НОМЕР_1 рухався зі швидкістю 70-80 км/год.

Під час додаткового допиту останній зазначив, що автомобіль «Опель Вектра», реєстраційний номер НОМЕР_1 рухався зі швидкістю 55 км/год., або 70-80- км/год, швидко їхати він не міг, оскільки був сильний туман.

Таким чином, виходячи з показів свідка ОСОБА_9 , що швидкість могла бути 70-80 км/год., слідчим були призначені та проведені судово автотехнічна та додаткова судово автотехнічна експертизи, під час яких було встановлено, що водій автомобіля ОСОБА_6 не мав технічної можливості уникнути наїзду на пішохода ОСОБА_7 навіть при меншій швидкості руху автомобіля «Опель Вектра», реєстраційний номер НОМЕР_1 (50 км/год).

Щодо невизнання під час досудового розслідування автомобіля «Опель Вектра» речовим доказом, то слід зазначити наступне.

У ході досудового слідства автомобіль марки «Опель Вектра» з номером кузова НОМЕР_2 був неодноразово оглянутий та сфотографований, проведена автотехнічна експертиза його технічного стану, у відповідності до якої автомобіль є технічно справним, будь-яких пошкоджень чи деформацій, характерних для ДТП, на цьому транспортному засобі не має.

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом.

Транспортний засіб «Опель Вектра», реєстраційний номер НОМЕР_1 є речовим доказом в даному кримінальному провадженні, оскільки ним вчинено наїзд на пішохода ОСОБА_7 .

Саме по собі не винесення постанови слідчим про визнання транспортного засобу речовим доказом, не позбавляє його статусу речового доказу в даному кримінальному провадженні.

Таким чином, під час досудового слідства проведено всі можливі та необхідні слідчі дії, а саме допитано усіх встановлених свідків, проведено відтворення обстановки та обставин події і всі необхідні та можливі судово-медичні, автотехнічні, транспортно-трасологічні і в тому числі комісійні експертизи, при чому експертизи щодо можливості уникнення наїзду на пішохода проводились декількома науково-дослідними експертно-криміналістичними центрами при УМВС України та науково-дослідними інститутами, на вирішення яких задавались всі вихідні дані встановлені під час досудового розслідування, що наявні у матеріалах провадження. Отримані висновки експертиз та інші матеріали справи не суперечать один одному та вказують, що водій ОСОБА_6 не мав технічної можливості уникнути наїзду на пішохода ОСОБА_7 , тобто в діях ОСОБА_6 немає порушень Правил дорожнього руху України, які б перебували у причинно-наслідковому зв`язку із настанням дорожньо-транспортної пригоди

Отже, проведено всі необхідні слідчі дії для забезпечення виконання завдань кримінального судочинства визначених ст.2 КПК України, слідчим надано вірну оцінку здобутим по справі доказам та вичерпано всі можливості для одержання додаткових доказів.

Виходячи зі змісту вищенаведених норм, перевіривши правову оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, проаналізувавши правильність застосування слідчим норм матеріального та процесуального права, приходжу до висновку, що постанова слідчого СВ поліції №2 (м.Кіцмань) ЧРУП ГУНП в Чернівецькій області ОСОБА_5 від 29.11.2024 року про закриття кримінального провадження №0000425 від 03.04.2013 року є обґрунтованою, а тому в задоволенні скарги слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 2, 9, 23, 110, 284, 303- 307, 309 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні скарги ОСОБА_3 на постанову слідчого СВ поліції №2 (м.Кіцмань) ЧРУП ГУНП в Чернівецькій області ОСОБА_5 від 29.11.2024 року про закриття кримінального провадження №0000425 від 03.04.2013 року, відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Чернівецького апеляційного суду протягом п`яти днів.

Повний текст ухвали виготовлений 14.01.2025 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1