Справа № 346/431/24
Провадження № 1-кп/346/404/24
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2024 року м. Коломия

Коломийський міськрайонний суд Івано-Франківської області, у складі головуючого - судді ОСОБА_1 , секретар судового засідання: ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченої ОСОБА_4 її захисника: ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт по кримінальному провадженню №0000003, в якому ОСОБА_4 (яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Сідлище Коломийського району Івано-Франківської області; місце проживання: АДРЕСА_1 ) обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 164 КК України,

а сторонами та іншими учасниками кримінального провадження є: з боку обвинувачення - прокурор: ОСОБА_6 , ОСОБА_3 , з боку захисту - обвинувачена: ОСОБА_4 та її захисник: ОСОБА_5 , потерпілий: ОСОБА_7 ,

в с т а н о в и в :

Щодо обвинувачення, яке суд вважає доведеним.

Заочним рішенням Коломийського міськрайонного суду в Івано-Франківській області від 22.03.2019 року вирішено стягувати із ОСОБА_4 на користь ОСОБА_7 , аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у твердій грошовій сумі 1200 гривень щомісячно починаючи з 16.11.2018 року і проводити до набуття дитиною повноліття. На виконання вказаного рішення (346/5792/18) головним державним виконавцем Коломийського відділу державної виконавчої служби Коломийського району Івано-Франківської області західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції відкрито виконавче провадження № НОМЕР_1 боржник ОСОБА_4 .

Однак ОСОБА_4 , діючи умисно, усвідомлюючи протиправний та суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, достовірно знаючи про необхідність сплати аліментів на утримання дитини ОСОБА_8 від сплати аліментів злісно ухиляється, не працевлаштувалась і заходів щодо працевлаштування з метою погашення заборгованості зі сплати аліментів не вживала, у визначеному судовим рішенням порядку грошові кошти на утримання дитини не виплачує, що призвело до виникнення заборгованості із сплати таких коштів у розмірі, що сукупно складає 78555 грн.

При цьому суд відзначає, що вказана сума, вочевидь складає заборгованість із сплати аліментів у розмірі, що сукупно складає суму виплат більше ніж за три місяці відповідних платежів.

Таким чином, своїми умисними діями, які виразились у злісному ухиленні від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дитини (аліментів), ОСОБА_4 вчинила кримінальний проступок, передбачений ч.1 ст. 164 КК України.

Вказане обвинувачення доводиться наступними доказами:

- копією свідоцтва про народження ОСОБА_8 , за яким вона народилась ІНФОРМАЦІЯ_3 її батьками зазначені ОСОБА_7 та ОСОБА_4 (а.с. 127);

- копією заочного рішення Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 22 березня 2019 року (яке набрало законної сили 22.04.2019 року) яким було вирішено стягувати із ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 ) на користь ОСОБА_7 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 ) аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_8 ( ІНФОРМАЦІЯ_6 ) у твердій грошовій сумі 1200 (одна тисяча двісті) гривень, щомісячно, починаючи з 16 листопада 2018 року і проводити до набуття дитиною повноліття (а.с.126);

- протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію, відповідно до якого ОСОБА_7 звернувся в поліцію, оскільки в період часу з 16.11.2018 року по даний час ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ухиляється від сплати аліментів на користь ОСОБА_7 , на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , на даний час заборгованість становить 77135 грн. (а.с.80);

- витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань по кримінальному провадженні № 0000003, в якому значиться, що 04.01.2024 року до Коломийського районного відділу поліції ГУНП в Івано-Франківській області надійшов рапорт від ПОГ Коломийського РВП ГУНП в Івано-Франківській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_9 , про те, що в ході перевірки матеріалів ЄО-13298 від 15.12.2023 року за заявою ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , жителя АДРЕСА_2 про те, що його колишня дружина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , жителька АДРЕСА_3 ухиляється від сплати аліментів на утримання дитини (а.с. 84);

- розрахунком заборгованості зі сплати аліментів стосовно ОСОБА_4 , з якого вбачається, що за період часу з січня 2022 року по грудень 2023 року її заборгованість по сплаті аліментів становить 78555 грн. (а.с.81, 86-87,90,116);

- копією виконавчого листа, який видано 07.05.2019 року за рішенням суду №346/5792/18 про стягнення із ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_4 на користь ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_8 , 17.12.2012 року у твердій грошовій сумі 1200 гривень щомісячно, починаючи з 16 листопада 2018 року і проводити до набуття дитиною повноліття (а.с. 82, 105-106, 107-108);

- копією заяви ОСОБА_7 , якою він просив прийняти до примусового виконання виконавчий лист про стягнення аліментів з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , жительки АДРЕСА_3 , в розмірі 1200 гривень щомясчно, стягнення розпочати з 16 листопада 2018 року (а.с. 104);

- копією постанови про відкриття виконавчого провадженя ВП № НОМЕР_1, яке відкрито на підставі виконавчого листа № 346/5792/18 та виданий 07.05.2019 року (а.с.103);

- копією довідок про неотримання аліментів з яких встановлено, що ОСОБА_7 , згідно даних виконавчого провадження не отримував аліменти від ОСОБА_4 , за період з 01.02.2019 року по 31.07.2019 року, 01.04.2019 року по 30.09.2019 року, 01.08.2019 по 31.01.2020 року, 01.02.2020 року по 31.07.2020 року та з 01.04.2020 року по 30.09.2020 року, згідно з виконавчим листом № 346/5792/18, який видано 07.05.2019 року Коломийським міськрайонним судом про стягнення з ОСОБА_4 в користь ОСОБА_7 аліментів на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_6 в розмірі 1200 гривень щомісячно до досягнення дитиною повноліття (а.с.88, 89,91,93, 100), що також встановлено копією повідомленням ОСОБА_7 , що за період з 01.02.2019 року по 01.08.2019 року 01.04.2019 року по 30.09.2019 року, 01.08.2019 року по 31.01.2020 року аліментів від ОСОБА_4 , він не отримував (а.с. 92, 94,99);

- копією письмових поясненнь ОСОБА_4 від 17.05.2019 року, згідно яких вона повідомила, що нею аліменти в користь ОСОБА_7 на утримання неповнолітньої дитини не оплачуються у зв`язку з тим, що на даний час вона ніде не працює, на утриманні двоє малолітніх дітей, інших доходів у неї немає. Будь яке цінне майно у неї відсутнє. Зобов`язується терміново вжити заходів для погашення заборгованості по сплаті аліментів та недопущення утворення боргу в майбутньому (а.с.102);

- відповіддю на запит з якої вбачається, що ОСОБА_4 1989 року народження, за медичною допомогою до СП «Стаціонар» КНП «Коломийська ЦРЛ КМР» з 01.01.2019 року по 16.01.2024 року не зверталась (а.с.110);

- відповіддю з Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області з якої вбачається, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , як одержувач пенсії не перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в області (а.с. 111);

- повідомленням Коломийської філії Івано-Франківського ОЦЗ з якого вбачається, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , в Коломийській філії Івано-Франківського ОЦЗ як безробітна на обліку не перебуває та період з 2019 року по 09.01.2024 року для працевлаштування не зверталась (а.с. 112);

- інформацією з сектору інформаційної підтримки Коломийського РВП ГУНП з якої вбачається, що станом на 05.01.2024 року згідно з Єдиним державним рєстром транспортних засобів МВС України, інформація щодо зареєстрованих транспортних засобів за ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , відсутня (а.с. 113);

- відповіддю з Коломийської районної державної адміністрації управління соціального захисту населення від 09.01.2024 року з якої вбачається, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , перебувала на обліку в управлінні, як одержувач державної соціальної допомоги на дітей одиноким матерям з 01.08.2015 року по 30.11.2020 року. Інших видів державних соціальних допомог та компенсаційних вилпат не одержувала. Станом на 09.01.2024 року та 26.01.2024 року на обліку в управлінні, як одержувач державних соціальних допомог, не перебуває (а.с.114,115).

Також суд враховує наступні документи з відомостями про особу ОСОБА_4 :

- характеристикою щодо ОСОБА_4 1989 року народження, якою встановлено, що по місцю проживання остання, громадського порядку не порушувала, скарг та заяв стосовно ОСОБА_4 , в Сідлищенський старостинський округ не поступало, виховує двох дітей (а.с. 123).

- довідкою щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , згідно з якою остання на диспансерному обліку в наркологічному кабінеті та на обліку в психонервологічному кабінеті не перебуває (а.с. 120,121);

- згідно з вимогою щодо перевірки притягнення до кримінальної відповідальності ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , до кримінальної вдіповідальності не притягувалась (а.с.122);

- відповідно до повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження, ОСОБА_4 також являється матір`ю ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_7 та ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_8 (а.с. 117,118).

Щодо покарання (позиції учасників справи).

Позиція прокурора. Просив визнати винною ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення та призначити покарання у вигляді 1 року пробаційного нагляду. Оскільки вона визнає вину, хоча щирого каяття немає.

Захисник обвинуваченої. Просив призначити міру покарання у вигляді 80 год.громадських робіт. Оскільки має місце щире каяття, визнання вини і вона усвідомила, що вчинила неправильно, тому пробаційний нагляд це суворе покарання, крім того вона має на утримання малолітню дитину і їй буде складно працевлаштуватись.

Позиція обвинуваченої. В судовому засіданні повідомила, що вибачається, кається, буде платити.

Позиція потерпілого. Подав до суду заяву в якій просив призначити суворе покарання.

Щодо покарання (оцінка суду).

Обставин, які б виключали кримінальну протиправність діяння ОСОБА_4 або звільняли її від кримінальної відповідальності чи від покарання судом не встановлені, а тому ОСОБА_4 підлягає покаранню за вчинений нею проступок на загальних підставах.

Обставини, які обтяжують покарання ОСОБА_4 за вчинений проступок (з урахуванням обсягу доведеного обвинувачення і встановлених прокурором на досудовому розслідуванні обставин та судом), що передбачені ч.1 ст. 67 КК України, відсутні.

У обвинувальному акті було вказано, що мають місце дві обставини, які на підставі ч.1 ст.66 КК України відносяться до обставин, які пом`якшують покарання ОСОБА_4 за вчинений нею проступок, зокрема: щирек каяття і активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Однак суд не може погодитись із тим, що має місце щире каяття обвинуваченої. Оскільки суд так і не почув належної критичної оцінки ОСОБА_4 своєї протиправної поведінки та справжнього осуду нею своєї поведінки, відсутнім було і бажання обвинуваченої усунути наслідки свого проступку. Навіть прокурор у судовому засіданні зазначив, що все таки щире каяття відсутнє.

Що стосується активного сприяння розкриттю кримінального правопорушення, то тут суд враховує правовий висновок Верховного Суду, наданий ним у постанові по справі №263/15605/17 за яким: активне сприяння розкриттю злочину як обставина, що пом`якшує покарання, означає добровільну допомогу слідству будь-яким чином: повідомлення правоохоронним органам або суду фактів у справі, надання доказів, інших відомостей про власну кримінальну діяльність чи діяльність інших осіб, викриття інших співучасників, визначення ролі кожного з них у вчиненні злочину, надання допомоги в їх затриманні, видача знарядь і засобів вчинення злочину, майна, здобутого злочинним шляхом визнання засудженим своєї вини та надання правдивих показань не підтверджує наявності такої обставини, що пом`якшує покарання, як активне сприяння розкриттю злочину. Однак суду не надано жодних доказів того, що це мало місце.

Тому суд виходить із того, що ні щирого каяття, ні активного сприяння розкриттю кримінального правопорушення не має місце.

Суд також враховує і те, що на утриманні обвинуваченої є неповнолітні діти. Однак суд не згоден із стороною захисту у тому, що з огляду на ч.2 ст.66 КК України є підстави для визнання такої обставини такою, що пом`якшує покарання ОСОБА_4 , оскільки жодного зв`язку цієї обставини із необхідністю пом`якшення покарання стороною захисту не наведено і не доведено.

Отже обставин, які б пом`якшували покарання ОСОБА_4 , відсутні.

Положеннями статті 50 КК України передбачено, і суд враховує, що: покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого (частина 1); покарання має на меті не тільки кару і виправлення засуджених, а й запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами (частина 2); покарання не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність (частина 3).

Разом з цим суд застосовує і положення статті 65 КК України за якими: суд призначає покарання: 1) у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 КК; 2) відповідно до положень Загальної частини КК; 3) враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання (частина 1); особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень (частина 2); підстави для призначення більш м`якого покарання, ніж це передбачено відповідною статтею Особливої частини цього Кодексу за вчинене кримінальне правопорушення, визначаються статтею 69 цього Кодексу (частина 3); більш суворе покарання, ніж передбачене відповідними статтями Особливої частини КК за вчинене кримінальне правопорушення, може бути призначене за сукупністю кримінальних правопорушень (частина 4).

При цьому застосовуючи вказані норми кримінального права, суд враховує правовий висновок Верховного Суду, щодо правильного їх застосування, викладений ним у постанові від 26.06.2018 року у справі № 570/3743/15-к, в якій зазначається, що покарання має відповідати принципам справедливості, співмірності й індивідуалізації. Для вибору такого покарання суд повинен урахувати ступінь тяжкості кримінального правопорушення, конкретні обставини його вчинення, форму вини, наслідки цього діяння, дані про особу винного, обставини, що впливають на покарання, ставлення винної особи до своїх дій, інші обставини кримінального провадження, які впливають на забезпечення відповідності покарання характеру й тяжкості вчиненого кримінального правопорушення.

Тож вирішуючи питання про призначення обвинуваченій ОСОБА_4 покарання за вчинений нею проступок, передбачений ч.1 ст.164 КК України, суд виходить з наступного:

- суд враховує, що санкція ч.1 ст.164 КК України передбачає покарання у вигляді громадських робіт на строк від вісімдесяти до ста двадцяти годин або пробаційний нагляд на строк до двох років, або обмеження волі на той самий строк;

- суд враховує положення Загальної частини КК України, які є застосовними для призначення покарання ОСОБА_4 , у цій справі та вказані судом вище і нижче за текстом;

- суд враховує конкретні обставини (що вказані у обвинуваченні, яке суд визнав доведеним), за яких ОСОБА_4 вчинила кримінальне правопорушення, яке за ступенем тяжкості, в силу положень ч.2 ст.12 КК України, являється проступком та кваліфікується за ч.1 ст.164 КК України;

- суд враховує, що обставини, які обтяжують покарання ОСОБА_4 за вчинений нею проступок та передбачені ч.1 ст. 67 КК України, відсутні;

- суд враховує, що обставини, які пом`якшують покарання ОСОБА_4 за вчинений нею проступок та передбачені ч.1 та ч.2 ст. 66 КК України, теж відсутні;

- ОСОБА_4 вчинила кримінальне правопорушення умисно, тобто з прямим умислом. Однак до кримінальної чи адміністративної відповідальності до цього, не притягувалася;

- ОСОБА_4 (яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Сідлище Коломийського району Івано-Франківської області; місце проживання: АДРЕСА_1 ; середня освіта (10 класів); не працює, неодружена, інвалідом не являється, має трьох неповнолітніх дітей, раніше не судима; на обліку у лікаря-нарколога чи лікаря-психіатра не перебуває.

Таким чином, з урахуванням викладених судом обставин, які він застосовує у їх сукупності, а також тих, що викладені вище суд вважає, що ОСОБА_4 слід призначити покарання, що передбачене частиною 1 статті 164 КК України, тобто пробаційний нагляд строком: 1 рік.

Зважаючи на ч.1 та ч.2 ст.65 КК України, підстав для призначення покарання у виді громадських робіт, як просив захисник, тобто більш мяке покарання, не має. Оскільки за статтею 56 КК України, громадські роботи це вид кримінального покарання, яке полягає у виконанні засудженим у вільний від роботи чи навчання час безоплатних суспільно корисних робіт, вид яких визначають органи місцевого самоврядування. Тут суд згоден із думкою потерпілого про те, що таке покарання є надто м`яким та не призведе до її виправлення, а головне не буде сприяти захисту інтересу дитини, який полягає в отриманні належного фінансового утримання. Разом з цим, найсуворіше покарання у виді обмеження волі, буде не відповідати особі ОСОБА_4 яка ніколи не притягалась до кримінальної відповідальності. А от пробаційний нагляд, з урахуванням ч.4 ст.591 КК України, строком на 1 рік, який полягає в обмеженні прав і свобод засудженого, визначених законом і встановлених вироком суду, із застосуванням наглядових та соціально-виховних заходів без ізоляції від суспільства, на чому наполягав прокурор, буде належним покаранням для ОСОБА_4 , яке зможе досягти своєї мети.

При цьому слушними є аргументи прокурора про те, що на ОСОБА_4 слід покласти такі обов`язки, які передбачені ч.2 ст.591 КК України: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації. А також додаткові обов`язки, передбачені ч.3 ст. 591 КК України: працевлаштуватися або за направленням уповноваженого органу з питань пробації звернутися до органів державної служби зайнятості для реєстрації як безробітного та працевлаштуватися, якщо йому буде запропоновано посаду (роботу); виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою. Що, реально надасть можливість ОСОБА_4 погасити заборгованість по сплаті аліментів яка у неї утворилась.

Оцінка суду щодо процесуальних витрат.

Положеннями пункту 3 частини 1 статті 118 КПК України передбачено, що процесуальні витрати складаються з витрат, пов`язаних із залученням експертів.

А згідно з частиною 2 статті 124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

І хоча суд ухвалює обвинувальний вирок, в силу положень частини 2 статті 124 КПК України, оскільки сторона обвинувачення зазначила, що витрати на залучення експертів відсутні, підстав для розподілу судових витрат не має.

Оцінка суду щодо речових доказів і документів.

В силу положень частини 9 статті 100 КПК України, питання про долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження. Такі докази і документи повинні зберігатись до набрання рішенням законної сили. При цьому, частина 9 статті 100 КПК України прямо передбачає, як суду треба вирішити питання про долю конкретних речових доказів і документів.

Однак, в матеріалах справи речові докази відсутні, а тому суду слід тільки залишити документи у матеріалах кримінального провадження.

Оцінка суду щодо інших процесуальних питань.

З огляду на зміст обвинувального акту підстави для вирішення судом інших питань, що передбачені статтею 368 КПК України, що вирішуються судом при ухваленні вироку - відсутні.

Таким чином, на підставі всього вище викладеного та керуючись статтями 1-33,36,37,42,45-52,55,61-62,75-110,113-129,170-211,290-293,318-371,373-377,392-395,532 КПК України суд

у х в а л и в:

Визнати ОСОБА_4 винуватою у вчиненні нею кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 164 Кримінального кодексу України.

Призначити ОСОБА_4 , за вчинене нею кримінальне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 164 Кримінального кодексу України основне покарання у виді пробаційного нагляду строком на 1 (один) рік.

Покласти на засуджену до пробаційного нагляду ОСОБА_4 , такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; працевлаштуватися або за направленням уповноваженого органу з питань пробації звернутися до органів державної служби зайнятості для реєстрації як безробітної та працевлаштуватися, якщо їй буде запропоновано посаду (роботу); виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

Початок строку відбування покарання: день постановки засудженої на облік уповноваженим органом з питань пробації.

Письмові докази - залишити в матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений шляхом подання апеляційної скарги до Івано-Франківського апеляційного суду через Коломийський міськрайонний суд Івано-Франківської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення, а особами, які не були присутні під час проголошення вироку, оскільки не викликались - з моменту вручення копії вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Учаснику судового провадження, який не був присутнім під час його проголошення в судовому засіданні, копія вироку надсилається не пізніше наступного дня після його проголошення. Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в Коломийському міськрайонному суді Івано-Франківської області.

Суддя: ОСОБА_1