Справа №:755/2741/22
Провадження №: 1-кп/755/563/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"26" березня 2025 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у закритому судовому засіданні, у режимі відеоконференції, клопотання захисника про зміну обвинуваченій ОСОБА_3 запобіжного заходу, у межах кримінального провадження №0000037 від 10.03.2022 року за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.109, ч.1 ст.110 КК України,-

за участю учасників кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5

обвинуваченої ОСОБА_3 ,

в с т а н о в и л а:

У провадженні Дніпровського районного суду м. Києва перебуває кримінальне провадження №0000037 від 10.03.2022 року за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.109, ч.1 ст.110 КК України.

Ухвалою суду від 13.04.2022 року обвинуваченій був обраний запобіжний захід у виді тримання під вартою строком, що не може перевищувати двох місяців, який неодноразово продовжувався та не змінювався до сьогодні.

У судовому засіданні захисник заявив клопотання про зміну обвинуваченій запобіжного заходу із тримання під варту на домашній арешт, оскільки сплив певний проміжок часу і ризики, які були враховані при обранні останній запобіжного заходу у виді тримання під вартою, зменшилися.

Обвинувачена підтримала клопотання свого захисника та просила його задовольнити.

Прокурор проти задоволення клопотання заперечував.

Суд, вислухавши думки учасників кримінального провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження, дійшов наступного.

Відповідно до ч.3 ст.331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжних захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Згідно ч.2 ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії передбачені ч.1 ст.177 КПК України.

Водночас, ст.17 Закону України від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. П.1 ст.5 Європейської конвенції з прав людини визначає, що кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.

Відповідно до п.79 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Харченко проти України» від 10.02.2011 р. продовження тримання під вартою може бути виправдано тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості.

Згідно положень ч.1 ст.183 КПК України, запобіжний захід - тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст.177 цього Кодексу.

Так, враховуючи практику ЄСПЛ у справах «Смирнова проти Росії», «Вемгофф проти Німеччини», «Летельєр проти Франції» судом встановлено, що обвинувачена ОСОБА_3 , має постійне місце проживання в м. Києві, перебуває під вартою /з 19.03.2022 року/, що свідчить про те, що ризики, передбачені ст.177 КПК України, які стали підставою для тримання ОСОБА_3 під варту, зменшилися.

Аналіз наведених обставин та вимог закону з урахуванням відповідної практики Європейського суду з прав людини (рішення «Єлоев проти України», «Фельдман проти України») дозволяє суду зробити висновок про можливість зміни обвинуваченій ОСОБА_3 запобіжного заходу тримання під вартою шляхом обрання більш м`якого запобіжного заходу, а саме: у виді домашнього арешту, із забороною цілодобово залишати житло, з покладенням на неї обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України, що на думку суду буде достатнім й необхідним заходом забезпечення її належної процесуальної поведінки під час судового розгляду кримінального провадження та для забезпечення виконання обвинуваченою ОСОБА_3 покладених на неї процесуальних обов`язків, запобіганню ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Крім того, відповідно до положень ст.181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні обвинуваченій ОСОБА_3 залишати житло цілодобово або у певний період доби. Також, обвинуваченій ОСОБА_3 слід роз`яснити її обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись вимогами ст.ст.177, 178, 194, 331, 369 КПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Клопотання захисника про зміну обвинуваченій запобіжного заходу - задовольнити.

Змінити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченій у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.109, ч.1 ст.110 КК України запобіжний захід із тримання під вартою на домашній арешт, заборонивши їй залишати місце свого проживання, за адресою: АДРЕСА_1 , звільнивши останню з-під варти негайно з ДУ «Київський слідчий ізолятор».

Покласти на обвинувачену ОСОБА_3 обов`язки:

-цілодобово не залишати місце постійного проживання, за адресою: АДРЕСА_1 , без дозволу суду, окрім випадків оголошення сигналу «повітряна тривога», необхідності прослідувати до місця укриття, надання медичної допомоги, явки до суду;

-прибувати за кожною вимогою до суду;

-повідомляти суд про зміну свого місця проживання;

-здати при наявності на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

-носити електронний засіб контролю.

Визначити строк дії покладених на обвинувачену ОСОБА_3 таких обов`язки під домашнім арештом, строком, що не може перевищувати двох місяців, тобто до 26 травня 2025 року.

Роз?яснити обвинуваченій ОСОБА_3 , що у разі невиконання покладених на неї обов?язків, до неї може бути застосований більш суворий запобіжний захід.

Виконання ухвали покласти на орган Національної поліції за місцем перебування обвинуваченої під домашнім арештом, а контроль за її виконанням на прокурора Автономної Республіки Крим та міста Севастополя.

Органу Національної поліції негайно поставити на облік особу, щодо якої застосовано запобіжний захід у виді домашнього арешту і повідомити про це суд.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1