ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2024 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

Судді-доповідача ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу скаржника ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 06 листопада 2024 року, якої відмовлено у відкритті провадження за скаргою поданою в порядку вимог ст. 206 КПК України в інтересах ОСОБА_6 , -

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_7

в режимі відеоконференції:

адвоката ОСОБА_8

В с т а н о в и л а:

Ухвалою слідчого судді ОСОБА_5 відмовлено у відкритті провадження за її скаргою, поданою в порядку ст. 206 КПК України в інтересах ОСОБА_6 .

Обґрунтовуючи прийняте рішення, з огляду на положення ст. 206 КПК України та фактичні обставин викладені у скарзі ОСОБА_5 зазначив, що затримання громадян працівниками ТЦК та СП, утримання їх без відповідного судового рішення, не підлягає оскарженню до слідчого судді, оскільки такі правовідносини врегульовані чинним законодавством про мобілізацію та мобілізаційну підготовку, а у разі, якщо такі дії мають ознаки кримінального правопорушення відповідними нормами Закону України «Про Державне бюро розслідувань» та ст. 214 КПК України. Таким чином, у слідчого судді відсутні повноваження, визначені КПК України, для з`ясування підстав позбавлення волі особи у інших випадках, не пов`язаних із сферою дії Кримінального процесуального закону. Якщо особу затримано або її позбавлено волі сторонніми особами, без відповідних правових підстав, то має місце вчинення кримінального правопорушення, тому зацікавлені особи мають право подати скаргу до відповідних правоохоронних органів, у зв`язку з чим в у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_5 відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_5 просить скасувати оскаржувану ухвалу та постановити нову ухвалу, якою призначити новий судовий розгляд в суді першої інстанції.

В обґрунтування апеляційних вимог вказує на незаконність оскаржуваної ухвали та невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи.

Зазначає, що 02.11.2024 року ОСОБА_6 був незаконно позбавлений свободи та примусово, всупереч своєї волі доставлений до ІНФОРМАЦІЯ_1 , що знаходиться в Дніпропетровській області, Новомосковського району, смт. Черкаське, де незаконно утримується за відсутністю судового рішення, яке набрало законної сили. За наведеного, вважає, що вказані обставини підлягають перевірці слідчим суддею саме в порядку вимог ст. 206 КПК України.

Зауважує, що службовим особам ТЦК та СП не надано право на затримання особи та її подальше утримання і позбавлення волі, з огляду на те, що ОСОБА_6 жодних повісток та направлень на ВЛК не отримував, його на даний час у ІНФОРМАЦІЯ_1 , перевищує більше більше 72-х годин, є незаконним, оскільки таке направлення було здійснено без повістки та надання двох місяців на збір і самостійне прибуття.

Зазначає, що положення ст. 206 КПК України підпадають під перевірку слідчого судді, а саме незаконного затримання представниками Міністерства оборони України в особі службових осіб ТЦК та СП, так як в нормі закону вказано, що будь-яких орган державної влади або службова особа, яка незаконно позбавила волі та незаконно утримує особу більше ніж 72 години, без судового рішення.

Вислухавши представника скаржника ОСОБА_5 - адвоката ОСОБА_8 , який підтримав доводи і вимоги апеляційної скарги, перевіривши надані матеріали, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно з ч. 4 ст. 304 КПК України слідчий суддя відмовляє у відкритті провадження лише у разі, якщо скарга подана на рішення, дію або бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора, що не підлягає оскарженню.

Приписами ч. 1, 2,3 ст. 206 КПК України передбачено, що слідчий суддя суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться особа, яка тримається під вартою, має право постановити ухвалу, якою зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу забезпечити додержання прав такої особи.

Якщо слідчий суддя отримує з будь-яких джерел відомості, які створюють обґрунтовану підозру, що в межах територіальної юрисдикції суду знаходиться особа, позбавлена свободи за відсутності судового рішення, яке набрало законної сили, або не звільнена з-під варти після внесення застави в установленому цим Кодексом порядку, він зобов`язаний постановити ухвалу, якою має зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу, під вартою яких тримається особа, негайно доставити цю особу до слідчого судді для з`ясування підстав позбавлення свободи.

Приймаючи рішення про відмову у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_5 , слідчий суддя зазначив, що затримання громадян працівниками ТЦК та СП та утримання їх без відповідного судового рішення, не підлягає оскарженню до слідчого судді, оскільки такі правовідносини врегульовані чинним законодавством про мобілізацію та мобілізаційну підготовку, перевірка законності дій яких у такому разі не належать до повноважень слідчого судді та не підлягають розгляду в порядку ст. 303 КПК України.

Зі змісту скарги ОСОБА_5 слідує, що її чоловік ОСОБА_6 02.11.2024 року був затриманий на вулиці працівниками ТЦК та СП, після чого останнього провели до кабінету військо-лікарської комісії, а в подальшому до ТЦК та ІНФОРМАЦІЯ_2 в/ч НОМЕР_1 , у зв`язку з чим скаржниця вважає, що ОСОБА_6 дотепер незаконно утримується у військовій частині в результаті неправомірних дій працівників ТЦК та СП.

Таким чином з викладених фактичних обставин дійсно слідує, що між ОСОБА_6 та уповноваженими особами ТЦК та СП виникли правовідносини, що врегульовані законодавство про мобілізацію та мобілізаційну підготовку.

Звертається увага, що ОСОБА_5 в порядку ст. 214 КПК України не подано заяву про кримінальне правопорушення щодо посадових осіб ТЦК та СП, при цьому слід зауважити, що уповноважені особи цього органу не є працівниками органу досудового розслідування, слідства чи прокуратури, діяльність яких може бути предметом перевірки в порядку вимог ст. 206 КПК України.

Окрім того, у скарзі ОСОБА_5 не наведено даних про те, що дійсно відносно ОСОБА_6 було винесено постанову про адміністративне затримання, і не спростовуються дані, що він призваний на військову службу та проходить відповідну підготовку. Також у скарзі вказано, що ОСОБА_6 перебуває у військовій частині де проходить підготовку, а не утримується під вартою, що може бути предметом перевірки слідчого судді в порядку вимог ст. 206 КПК України. При цьому дані про те, що ОСОБА_6 утримується дійсно на гаупвахті або ізоляторі тимчасового тримання, що може свідчити про те, що до особи застосовано попереднє ув`язнення в скарзі та матеріалах справи відсутні.

Зважається на те, що у зв`язку із збройною агресією Російської Федерації проти України Указом Президента України від 24.02.2024 року №64/2022, затвердженого законом України від 24.02.2022 № 2101 -IX, з 05 години 30 хвилин 24.02.2022 в Україні введено воєнний стан, та з метою забезпечення оборони держави, підтримання бойової і мобілізаційної готовності Збройних Сил України та інших військових формувань, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України Указом Президента України «Про загальну мобілізацію» від 24.02.2022 № 65/2022 (зі змінами та доповненнями), затвердженого законом України від 03.03.2022 № 2105-ІХ, оголошено загальну мобілізацію.

Відповідно до ст. 22 ЗУ "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" № 3543-ХІІ (зі змінами та доповненнями) громадяни зобов`язані з`являтися за викликом до ТЦ СП для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період. Під час мобілізації громадяни зобов`язані з`явитися до військових частин або на збірні пункти територіального центру комплектування та соціальної у строки, зазначені в отриманих ними документах (мобілізаційних розпорядженнях, повістках керівників територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки).

Приймається до уваги, що всій території України введено воєнний стан та оголошено загальну мобілізацію, беручи до уваги, що всі військовозобов`язані чоловіки до 60 років станом до 18 липня 2024 року повинні були оновити свої дані згідно ЗУ "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію", що відповідно до норм діючого законодавства слугує підставою для перевірки документів та здійснення адміністративного затримання у передбачених законом випадках.

А тому за відсутності об`єктивних даних, що дійсно ОСОБА_6 не порушив вимог закону про мобілізацію, та відносно нього було здійснено адміністративне затримання та пред`явлено підозру у вчиненні кримінального правопорушення, за відсутності відомостей, що він утримується під вартою, гаупвахті, не можна достеменно стверджувати, що особа незаконно позбавлена свободи, оскільки у скарзі ОСОБА_5 вказано лише про його перебування у військовій частині, через незаконні дії працівників ТЦК та СП.

За таких обставин, з урахуванням положень ст. 206 КПК України, слідчий суддя не уповноважений на з`ясування підстав проходження служби у військовій частині не пов`язаних із сферою дії кримінального процесуального закону.

Положеннями ст. 303 КПК України визначено вичерпний перелік рішень, дій, бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідуванню.

З огляду на викладені скаржником фактичні обставини, які по своїй суті врегульовані чинним законодавством про мобілізацію та мобілізаційну підготовку, та за відсутності заяв та ознак про кримінальне правопорушення, вказані спірні правовідносини щодо незаконного адміністративного затримання ОСОБА_6 , призову на проходження службу підлягають оскарженню в порядку передбаченому законом, як до начальника ТЦК та СП так і до адміністративного суду, та у разі наявності в діях осіб ознак злочин у встановленому КПК поряду.

Таким чином, висновок слідчого судді про відмову у відкритті провадження за заявою ОСОБА_5 є обґрунтованим і таким, що відповідає обставинам провадження, а тому підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування ухвали слідчого судді відсутні.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 409, 419, 422 КПК України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу скаржника ОСОБА_5 , - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 06 листопада 2024 року, якої відмовлено у відкритті провадження за скаргою поданою в порядку вимог ст. 206 КПК України в інтересах ОСОБА_6 , - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4