Справа № 158/980/25
Провадження № 1-кс/0158/304/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 квітня 2025 року м. Ківерці

Слідчий суддя Ківерцівського районного суду Волинської області ОСОБА_1 , за участю секретаря - ОСОБА_2 , слідчої ОСОБА_3 , власника майна ОСОБА_4 , представника власника майна ОСОБА_5 , розглянувши клопотання слідчої СВ ВП №1 (м. Ківерці) Луцького РУП ГУНП у Волинській області ОСОБА_6 , за погодженням прокурора Ківерцівського відділу Луцької окружної прокуратури ОСОБА_7 про накладення арешту на майно, у зв`язку з досудовим розслідуванням кримінального провадження внесеного до ЄРДР за № 0000225 від 09.04.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України, -

в с т а н о в и в :

До слідчого судді Ківерцівського районного суду Волинської області звернулася слідча СВ ВП №1 (м. Ківерці) Луцького РУП ГУНП у Волинській області ОСОБА_6 , за погодженням прокурора Ківерцівського відділу Луцької окружної прокуратури ОСОБА_7 про накладення арешту на майно, у зв`язку з досудовим розслідуванням кримінального провадження внесеного до ЄРДР за №0000225 від 09.04.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України.

Клопотання мотивовано тим, що 08.04.2025 року працівниками поліції в м. Рожище по вул. Шевченка, неподалік будинку №2, зупинено автомобіль марки «Урал 375», д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жит. АДРЕСА_1 , який перевозив деревину породи вільха звичайна, при перевірці документів на котру виявлено факт невідповідності завантаженої деревини фотофіксації з інформаційної бази «Укрфорест».

08.04.2025 року в період часу з 17:05 до 19:00 було проведено огляд місця події на узбіччі дороги по вулиці Шевченка, 6, м. Рожище, Луцького району в ході якого виявлено транспортний засіб марки «Урал» модель 375, д.н.з. НОМЕР_1 , зеленого кольору, який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії № - НОМЕР_2 належить ОСОБА_4 , де на навантажувачу з маніпулятором було виявлено деревину породи «вільха» в кількості 59 колод довжиною орієнтовно від 3.80 м. до 4 м. кожна. На кожній з колод наявна пластикова бирка чорного кольору з наступними штрих кодами: - UA ДАЛРУ 381567272, 381567295, 381567289, 381567326, 38156294, 381567328, 381567337, 381567340, 381567336,381567291, 381567287, 381567330, 381567327, 381567320, 381567312,381567334, 381567341, 381567321, 381567293, 381567333, 381567329, 381567306, 381567319, 381567297, 381567343, 381567301, 381567315, 381567311, 381567296, 381567298, 381567304, 381567324, 381567339, 381567303, 381567286, 381567300, 381567313, 381567322, 381567309, 381567302, 381567342, 381567332, 381567299, 381567308, 381567310, 381567307, 381567318, 381567292,381567331, 381567325, 381567338, 381567314, 381567323, 381567317, 381567290, 381567305, 381567335, 381567316, 381567288. В ході проведення огляду транспортний засіб марки «Урал» модель 375, д.н.з. НОМЕР_1 , зеленого кольору де на навантажувачу з маніпулятором знаходилася деревина породи «вільха» в кількості 59 колод вилучено та поміщено на території Ківерцівського лісгоспу. Окрім того, було оглянуто ТТН № НАА № 010478 від 08.04.2025, котру в подальшому вилучено.

09.04.2025 року постановою слідчого транспортний засіб марки «Урал» модель 375, д.н.з. НОМЕР_1 , зеленого кольору де на навантажувачу з маніпулятором знаходилася деревина породи «вільха» в кількості 59 колод з бирками пластиковим чорного кольору, ТТН № НАА № 010478від 08.04.2025, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії № - НОМЕР_2 визнано речовими доказом у кримінальному провадженні №0000225 від 09 квітня 2025 року за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України.

Приймаючи до уваги, що вищевказане майно є доказом вчинення кримінального правопорушення, зберегло на собі сліди кримінального правопорушення, який визнано речовим доказом у кримінальному провадженні, просить накласти арешт на вищевказане майно.

Слідча СВ ВП №1 (м. Ківерці) Луцького РУП ГУНП у Волинській області ОСОБА_3 у судовому засіданні заявлені вимоги підтримала та просила їх задовольнити.

Власник майна ОСОБА_4 та його представник адвокат ОСОБА_5 у судовому засіданні, кожен зокрема, заперечили щодо задоволення вказаного клопотання та просили відмовити у накладенні арешту на майно.

Заслухавши пояснення учасників справи, кожного зокрема, дослідивши матеріали справи, кримінального провадження №0000225 від 09.04.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Слідчим суддею встановлено, що СВ ВП №1 (м. Ківерці) Луцького РУП ГУНП у Волинської області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000225 від 09.04.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України.

Як вбачається із витягу з ЄРДР №0000225 від 09.04.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України, 08.04.2025 року працівниками поліції в м. Рожище по вул. Шевченка, неподалік будинку №2, зупинено автомобіль марки «Урал 375», д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жит. АДРЕСА_1 , який перевозив деревину породи вільха звичайна, при перевірці документів на котру виявлено факт невідповідності завантаженої деревини фотофіксації з інформаційної бази «Укрфорест».

Частиною 1 ст. 246 КК України встановлено кримінальну відповідальність за незаконну порубку дерев або чагарників у лісах, захисних та інших лісових насадженнях, перевезення, зберігання, збут незаконно зрубаних дерев або чагарників, що заподіяли істотну шкоду.

Відповідно до протоколу огляду місця події від 08.04.2025 року, транспортний засіб марки «Урал» модель 375, д.н.з. НОМЕР_1 , зеленого кольору де на навантажувачу з маніпулятором знаходилася деревина породи «вільха» в кількості 59 колод вилучено та поміщено на території Ківерцівського лісгоспу. Окрім того, оглянуто ТТН № НАА № 010478 від 08.04.2025, котру також вилучено, які в подальшому постановою слідчого від 09.04.2025 року визнано речовими доказами у кримінальному провадженні №0000225 від 09.04.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України.

Так, згідно із ч. 1 ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до ч. ч. 3 - 5 ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням. Для оцінки потреб досудового розслідування слідчий суддя або суд зобов`язаний врахувати можливість без застосованого заходу забезпечення кримінального провадження отримати речі і документи, які можуть бути використані під час судового розгляду для встановлення обставин у кримінальному провадженні. Під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються.

Частини 1 - 3 ст. 170 КПК України передбачають, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема збереження речових доказів. В такому випадку арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Разом з тим, з матеріалів клопотання вбачається, що факт придбання деревини підтверджується договором купівлі-продажу необробленої деревини №UUB-19788-2 від 18.03.2025 року.

Крім цього, у матеріалах справи наявне біржове (аукціонне) свідоцтво №19788/180325//1 від 18.03.2025 року, де зазначено об`єм деревини та вартість лоту, що збігається із даними зазначеними у договорі купівлі-продажу необробленої деревини від 18.03.2025 року.

Поряд з цим, у матеріалах справи наявний графік поставки, де також вказано обсяг партії (117 куб.м.) та вартість партії (377765,25 грн.).

Нормами ст. 98 КПК України передбачено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод відповідно до якої будь-яке обмеження власності повинно здійснюватись відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке повинен обґрунтувати свою ініціативу в контексті норми закону.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 173 КПК України, суд відмовляє у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим ст. 170 ч. 1 цього Кодексу. Крім того, відповідно до ст.173 ч. 2 КПК України при вирішенні питання про арешт майна суд повинен враховувати, крім іншого: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні.

Однак, всупереч вимогам ст. ст. 170, 173 КПК України, звертаючись з клопотанням слідча не вказала яким чином буде досягнута мета накладення арешту збереження речових доказів, як це визначено ч. 2 ст. 170 КПК України, не перевірили наявності підстав накладення арешту, в межах ознак вчинення кримінального правопорушення та обмежилися лише формальним посиланням на доведення підстав, передбачених ст. 170 КПК України.

Водночас, жодних доказів стороною обвинувачення щодо незаконності походження вилучених колод деревини, в тому числі їх незаконного зберігання, перевезення, не подано, в той час, як правомірність перевезення та набуття цієї лісодеревини підтверджена документально власником та його представником у судовому засіданні.

Разом з тим, слідчою у судовому засіданні підтверджено, що деревина породи «вільха» в кількості 59 колод довжиною, збігається із ТТН, вилученою в ході огляду місця події.

Тобто, слідчою жодним доказом не доведено, що виявлена на транспортному засобі марки «Урал» модель 375, д.н.з. НОМЕР_1 , зеленого кольору, на навантажувачі з маніпулятором деревина породи «вільха» в кількості 59 колод, отримана внаслідок вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України.

Незаконність походження деревини є лише припущеннями і жодним чином необґрунтованою підозрою органу досудового розслідування, жодних доказів для підтвердження факту незаконності походження вилученої деревини не надано.

Варто також зазначити, що у клопотанні про арешт майна немає жодного посилання на можливість незаконного походження зазначеної деревини, яка була вилучена разом з іншим майном, немає також жодних відомостей в обґрунтування факту завдання шкоди та її розміру у кримінальному провадженні, як це встановлено об`єктивною стороною ст. 246 КК України.

Саме по собі визнання майна речовим доказом постановою слідчого, ще не свідчить про те, що майно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 та ч. 2 ст. 167 КПК України.

Відповідно до ч. 3 ст. 173 КПК України відмова у задоволенні або часткове задоволення клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення особі відповідно всього або частини тимчасового вилученого майна.

З врахуванням вищевикладеного, беручи до уваги те, що слідчою не доведено сукупність достатніх підстав та розумних підозр вважати, що було вчинено кримінальне правопорушення, та не доведено, що вилучене в ході проведення огляду місця події майно може бути доказом вчинення кримінального правопорушення, тобто, що зазначене майно відповідає визначеним у ст. 98 та ч. 2 ст. 167 КПК України критеріям, у зв`язку з чим на таке майно відповідно до ч. 1 ст. 173 КПК України не може бути накладено арешт, а тому у задоволенні клопотання належить відмовити.

Керуючись ст. ст. 98, 170-173, 175 КПК України, -

п о с т а н о в и в :

У задоволенні клопотання слідчої СВ ВП №1 (м. Ківерці) Луцького РУП ГУНП у Волинській області ОСОБА_6 , за погодженням прокурора Ківерцівського відділу Луцької окружної прокуратури ОСОБА_7 про накладення арешту на майно, у зв`язку з досудовим розслідуванням кримінального провадження внесеного до ЄРДР за № 0000225 від 09.04.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України - відмовити.

Негайне виконання даної ухвали покласти на слідчого, прокурора.

Ухвала може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя Ківерцівського районного суду ОСОБА_1

Повний текст ухвали слідчого судді виготовлено 11.04.2025 року.