Провадження №1-кп/751/125/25
В и р о к

І м е н е м У к р а ї н и

14 січня 2025 року місто Чернігів

Новозаводський районний суд міста Чернігова

в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретаря судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Чернігові кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0002479 від 25.10.2024 за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Чернігова, українця, громадянина України, який має повну загальну середню освіту, на утриманні неповнолітніх дітей не має, неодруженого, непрацюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст.89 КК України раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України;

за участю: прокурора ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_4

Встановив :

25.10.2024 близько 13.00 год ОСОБА_4 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходячись за місцем свого мешкання, що за адресою: АДРЕСА_1 , у ході сварки, що виникла з мотивів раптово виниклих неприязних відносин, з метою умисного заподіяння тяжких тілесних ушкоджень своїй співмешканці ОСОБА_7 , з якою спільно проживав близько 10 років однією сім`єю, проте не перебували у шлюбі між собою, діючи умисно та усвідомлюючи суспільно - небезпечний характер своїх дій, передбачаючи та бажаючи настання тяжких наслідків, умисно наніс ОСОБА_7 один удар лезом ножа в область правої ноги, чим спричинив останній тілесні ушкодження у вигляді колото-різаного поранення правого стегна з ушкодженням магістральних судин, які відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя та знаходиться у прямому причинному зв`язку з настанням смерті.

Смерть ОСОБА_7 настала приблизно о 13-15 год. 25.10.2024 внаслідок гострої крововтрати, що виникла як наслідок колото-різаного поранення правого стегна з ушкодженням магістральних судин за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» № 2229-VIII під домашнім насильством розуміється діяння (дії або бездіяльність) фізичного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, а також погрози вчинення таких діянь. Конвенція Ради Європи про запобігання насильству стосовно жінок і домашньому насильству та боротьбу з цими явищами (CETS №210) Стамбул, 11 травня 2011 рік (далі Стамбульська конвенція), п.b ст.3 встановлює, що «домашнє насильство» означає всі акти фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, які відбуваються в лоні сім`ї чи в межах місця проживання або між колишніми чи теперішніми подружжями або партнерами, незалежно від того, чи проживає правопорушник у тому самому місці, що й жертва, чи ні або незалежно від того, чи проживав правопорушник у тому самому місці, що й жертва, чи ні.

Отже, своїми умисними діями ОСОБА_4 згідно до ст. 1,3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», вчинив домашнє насильство у формі фізичного насильства.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, визнав повністю та підтвердив фактичні обставини, викладені в обвинувальному акті. Показав, що 25.10.2024 цивільна дружина, з якою проживав разом приблизно з 2012 року, прийшла додому в стані алкогольного сп`яніння. Вона напередодні не ночувала вдома, а тому на ґрунті цього виникла сварка. У ході якої він взяв кухонний ніж, який лежав на столі, та вдарив дружину у праву ногу. У неї почалася кровотеча, він почав надавати першу медичну допомогу, перев`язав ногу, дуже злякався. Надалі попросив сусідів викликати швидку медичну допомогу. Сам постійно перебував поруч із нею, але вона почала втрачати свідомість. Зазначив, що ця подія сталася близько 13 год. Крім того, повідомив, що ще до сварки з дружиною вживав спирті напої. Після того, як вона втратила свідомість, ще вжив спиртні напої. У скоєному щиро кається, просив суворо не карати.

Враховуючи повне визнання обвинуваченим своєї вини, та з врахуванням думки учасників судового провадження, відповідно до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, судом не досліджувались докази щодо тих обставин, які ніким з учасників судового провадження не оспорювались. Зміст цих обставин учасники судового провадження розуміють правильно, підтверджують добровільність своїх позицій та усвідомлюють, що будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Заслухавши обвинуваченого та дослідивши характеризуючи матеріали, суд вважає доведеною винуватість ОСОБА_4 в умисному заподіянні ОСОБА_7 тяжкого тілесного ушкодження, що спричинило смерть потерпілої, а саме у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

Призначаючи покарання, суд виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. У відповідності до ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, а також те, що покарання має бути необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Згідно ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 , у відповідності до ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого, у відповідності до ст. 67 КК України, є вчинення кримінального правопорушення в стані алкогольного сп`яніння.

Суд також враховує, що обвинувачений неодружений, на утриманні неповнолітніх дітей не має, не працює, в силу ст.89 КК України не судимий, неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності, з 18.04.2002 звертається за медичною допомогою до лікаря-нарколога з приводу психічних та поведінкових розладів внаслідок вживання алкоголю, синдром залежності. Разом з тим, не звертався за допомогою до лікаря-психіатра. За час проходження військової служби характеризувався позитивно, має батьків, які є пенсіонерами. Крім того, судом враховується матеріальне становище, вік та стан здоров`я обвинуваченого.

Враховуючи зазначене вище, характер та ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, поведінку обвинуваченого після вчинення інкримінованих йому дій, зокрема той факт, що останній намагався надати потерпілій допомогу, наслідки скоєного, особу обвинуваченого - зокрема, його відношення до вчиненого, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_4 покарання, в межах санкції статті за якими кваліфіковано дії останнього, у виді позбавлення волі, яке наближене до його мінімальної межі.

Враховуючи наявність як обставин, що пом`якшують покарання, так і характер обставини, що обтяжує покарання, суд не знаходить підстав для застосування положень ст. 69 КК України.

Суд переконаний, що відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України, саме таке покарання є достатнє для виправлення обвинуваченого та попередження нових кримінальних правопорушень.

Згідно протоколу про затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, ОСОБА_4 був затриманий 25.10.2024.

Ухвалою слідчого судді Деснянського районного суду м. Чернігова від 27.10.2024 до обвинуваченого ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою строком до 24.12.2024.

Новозаводський районний суд м. Чернігова ухвалою від 16.12.2024 продовжив обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, до 13.02.2025 року включно.

При вирішенні питання про заходи забезпечення даного кримінального провадження - запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд враховує положення п. «а» ч.1 ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свободи, п.31, п.32, п.46, п.62 рішення ЄСПЛ у справі «Руслан Яковенко проти України» від 04.06.2015 і вважає за необхідне міру запобіжного заходу ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили залишити без змін - тримання під вартою.

З огляду на вищевикладене, слід зарахувати ОСОБА_4 у строк відбування покарання час тримання його під вартою та початок строку відбування покарання рахувати з моменту його затримання з 25.10.2024.

Арешт накладений, згідно ухвали слідчого судді Деснянського районного суду м. Чернігова від 29.10.2024 на майно, із забороною відчуження та користування, підлягає скасуванню, оскільки відпала потреба у застосуванні цього заходу.

Цивільний позов у провадженні не заявлявся.

Долю речових доказів слід вирішити відповідно до вимог ст.100 КПК України.

Процесуальні витрати по кримінальному провадженню в сумі 15 414,70 грн, пов`язані з проведенням судової експертизи, підлягають стягненню з ОСОБА_4 на користь держави.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 368, 370, 371, 373, 374 КПК України, суд

Ухвалив:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України і призначити йому покарання у виді 7 (семи) років позбавлення волі.

Зарахувати ОСОБА_4 у строк відбування покарання час тримання його під вартою та початок строку відбування покарання рахувати з моменту його затримання з 25 жовтня 2024 року.

Запобіжний захід, обраний ОСОБА_4 , у вигляді тримання під вартою, до вступу вироку в законну силу - залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави 15 414 (п`ятнадцять тисяч чотириста чотирнадцять) грн 70 коп процесуальних витрат, пов`язаних з проведенням експертизи.

Арешт накладений, згідно ухвали слідчого судді Деснянського районного суду м. Чернігова від 29.10.2024 на майно, а саме: штани, черевики та светр, як належать ОСОБА_4 , із забороною розпорядження та користування скасувати.

Речові докази:

- капці зі слідами речовини бурого кольору, ніж зі слідами речовини бурого кольору, змиви з речовини бурого кольору, пластикову пляшку, які передані на зберігання до камери зберігання речових доказів Чернігівського районного управління поліції ГУНП в Чернігівській області - знищити;

- штани, черевики та светр, які передані на зберігання до камери зберігання речових доказів Чернігівського районного управління поліції ГУНП в Чернігівській області - повернути ОСОБА_4 .

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Чернігівського апеляційного суду через Новозаводський районний суд м. Чернігова протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, а в разі подання апеляційної скарги після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції, якщо вирок суду не скасований.

Суддя ОСОБА_1