ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 березня 2025 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду у складі:

головуючого - ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора- ОСОБА_6

підозрюваного- ОСОБА_7

захисника- ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Полтава апеляційну скаргу прокурора Диканської окружної прокуратури ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Октябрського районного суду м.Полтави від 15 січня 2025 року у кримінальному провадженні №0000501 від 07.08.2024 року,-

встановила:

Цією ухвалою клопотання слідчого задоволено частково та застосовано щодо:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с.Коханівка, Чутівського району, Полтавської області, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , фізичної особи-підприємця, раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.27 ч.3 ст.368 КК України;

запобіжний захід у виді застави у межах 150 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 454 200 грн., з покладенням обов`язків, передбачених частиною 5 статті 194 КПК України, строком на два місяці, в межах строку досудового розслідування, до 14.03.2025 року, а саме:

-прибувати до слідчого, прокурора чи суду за першою вимогою;

-не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

-повідомляти слідчого, прокурора чи суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання;

-утримуватися від спілкування з підозрюваними та свідками у кримінальному провадженні;

-здати на зберігання до відповідних органів державної влади власний паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Частково задовольняючи клопотання слідчого та визначаючи заставу в розмірі 150 прожиткових мінімумів доходів для працездатних осіб, слідчий суддя урахувала наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, тяжкість кримінального правопорушення, особу підозрюваного, його майновий стан та дійшов висновку, що саме такий розмір застави має достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

В апеляційній скарзі прокурор ОСОБА_9 просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову, якою задовольнити клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_7 строком на 60 діб, в межах строку досудового розслідування та визначити заставу в розмірі 330 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 999 240 грн., з покладенням на підозрюваного ОСОБА_7 обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України.

Вказує, що висновок суду про необхідність обрання запобіжного заходу у вигляді застави не відповідає фактичним обставинам кримінального провадження.

Стверджує, що суд не надав належної оцінки доказам на підтвердження необхідності застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а також не врахував, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні тяжкого корупційного злочину, за яке, в разі встановлення вини, передбачене покарання на строк від 5 до 10 років з конфіскацією майна, а обрання більш м`якого запобіжного заходу унеможливить запобігання існуючим ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Заслухавши суддю доповідача, пояснення учасників, вивчивши матеріали провадження за клопотанням, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів доходить до наступного.

Апеляційним судом встановлено, що слідчим управлінням ГУНП в Полтавській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000501 від 07.08.2024 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.246, ч.2 ст.364, ч.3 ст.368 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, 25.10.2020 на чергових виборах ОСОБА_10 , згідно з ч. 1 ст. 42 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», обрано на посаду Скороходівського селищного голови Полтавського району Полтавської області, що затверджено відповідним рішенням селищної ради від 12.11.2020 № 2.

ОСОБА_10 , перебуваючи на посаді Скороходівського селищного голови Полтавського району Полтавської області, в порушення вищевказаних нормативно-правових актів, з метою особистого незаконного збагачення, за пособництва ОСОБА_7 , вирішив стати на злочинний шлях, вчинивши корупційний злочин за наступних обставин.

Так, 01.07.2024 між Скороходівською селищною радою Полтавського району Полтавської області, в особі селищного голови ОСОБА_10 та фізичною особою - підприємцем ОСОБА_7 (рнокпп НОМЕР_1 ) укладено шість договорів оренди землі, згідно яких Орендар приймає в строкове платне користування строком на 25 років земельні ділянки для індивідуального садівництва з наступними кадастровими номерами: :00:005:0250, :00:005:0251, :00:005:0253, :00:005:0254, :00:005:0255, :00:005:0256, які розташовані за межами населених пунктів на території Скороходівської селищної ради Полтавського району Полтавської області.

15.07.2024 між фізичною особою - підприємцем ОСОБА_7 (рнокпп НОМЕР_1 ) та фізичною особою - підприємцем ОСОБА_11 (рнокпп НОМЕР_2 ) укладено договір підряду № 1, згідно якого замовник доручає, а підрядник бере на себе зобов`язання за завданням замовника власними силами виконати роботи по розчищенню орних земель від самостійної парослі та чагарників із суміжних ділянок лісосмуг, а замовник зобов`язується прийняти виконані належним чином роботи від підрядника на умовах цього договору, термін дії договору до 31.12.2024.

У зв`язку з виконанням указаного договору, у ОСОБА_11 , як фізичної особи - підприємця, виникла необхідність в отриманні від Скороходівської селищної ради Полтавського району Полтавської області, як власника земельних ділянок, дозвільних документів на розчищення вказаних земель шляхом видалення зелених насаджень.

Після чого, 08.01.2025, в першій половині дня, ОСОБА_11 звернувся до ОСОБА_10 , як селищного голови, з пропозицією зустрітись та обговорити питання надання йому дозвільних документів.

08.01.2025, в першій половині дня, ОСОБА_11 прибув до приміщення Скорохідівської селищної ради за адресою: Полтавська обл., Полтавський р-н, с. Скороходове, вул. Софіївська, буд. 15, з метою отримання відповідних дозвільних документів на видалення зелених насаджень.

Того ж дня, о 09:45 год, в приміщенні селищної ради, ОСОБА_10 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, повідомив ОСОБА_12 про необхідність надання йому неправомірної вигоди у вигляді грошових коштів у сумі 60400 грн, за надання дозвільних документів.

ОСОБА_11 , розуміючи, що без отримання дозвільних документів щодо видалення зелених насаджень від Скороходівського селищного голови Полтавського району Полтавської області ОСОБА_10 він не зможе здійснити розчищення вказаних земельних ділянок, вимушений був погодитись на протиправні вимоги ОСОБА_10 .

Після чого, у невстановлені час та місці, ОСОБА_10 , розуміючи, що його дії можуть бути викритими правоохоронними органами, підшукав ОСОБА_7 , в якості пособника, якому запропонував за грошову винагороду в сумі 30400 грн, отримати від ОСОБА_11 неправомірну вигоду та у подальшому здійснити передачу необхідних документів, які стосуються видалення зелених насаджень, на що останній надав свою згоду.

09.01.2025, приблизно о 09:00 год, під час розмови, яка відбулась по мобільному телефону, ОСОБА_10 повідомив ОСОБА_11 про те, що дозвільні документи знаходяться у ОСОБА_7 .

Цього ж дня, приблизно о 12:00 год, під час розмови по мобільному телефону ОСОБА_7 , виконуючи роль пособника в одержанні ОСОБА_10 неправомірної вигоди від ОСОБА_11 , повторно зазначив, що вирішення питання про надання дозвільних документів на розчищення земель шляхом видалення зелених насаджень можливе за умови надання неправомірної вигоди в розмірі 60400 грн.

У подальшому, 13.01.2025, приблизно о 09:30 год. ОСОБА_11 зустрівся зі ОСОБА_10 за адресою: Полтавська обл., Полтавський р-н, с. Скороходове, вул. Софіївська, буд. 15, в приміщенні селищної ради.

Під час зустрічі ОСОБА_10 , реалізуючи умисел, спрямований на одержання неправомірної вигоди за надання дозвільних документів, направив ОСОБА_11 до ОСОБА_7 , який, в свою чергу, продовжуючи реалізовувати заздалегідь обумовлений зі Скороходівським селищним головою Полтавського району Полтавської області ОСОБА_10 умисел на одержання неправомірної вигоди, перебуваючи в приміщенні офісу за адресою: АДРЕСА_2 , цього ж дня, о 12:39 год, одержав для останнього неправомірну вигоду у вигляді грошових коштів в сумі 60400 грн та надав ОСОБА_11 копію витягу з робочого проекту землеустрою щодо проведення культуртехнічних робіт на земельній ділянці площею 20,0000 га, яка перебуває в оренді ФОП ОСОБА_7 , кадастровий номер :00:005:0256 та копію акту обстеження зелених насаджень, що підлягають видаленню від 15.05.2024, складеного комісією, до складу якої входили працівники Скороходівської селищної ради.

Надалі, з метою передачі одержаної від ОСОБА_11 неправомірної вигоди, ОСОБА_7 призначив ОСОБА_10 зустріч біля приміщення ресторану швидкого харчування «Макдональдз» за адресою: м. Полтава, вул. Європейська, 187а.

Того ж дня, близько 14:00 год під час зустрічі ОСОБА_7 , виконуючи роль пособника ОСОБА_10 в одержанні ним неправомірної вигоди від ОСОБА_11 , передав останньому грошові кошти в сумі 30000 грн, після чого вони були затримані працівниками поліції.

14.01.2025 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.27, ч.3 ст.368 КК України, а саме в пособництві в одержанні службовою особою, яка займає відповідальне становище, неправомірної вигоди для себе, за вчинення такою службовою особою в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду дій з використанням наданого їй службового становища.

15.01.2025 слідчий ОСОБА_13 , за погодженням прокурора ОСОБА_9 , звернувся до слідчого судді з клопотанням про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів та з можливістю визначення застави в розмірі 330 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, однак вказане клопотання було задоволено слідчим суддею частково.

Перевіряючи законність прийнятого рішення слідчим суддею, колегія суддів враховує практику Європейського суду з прав людини та дотримання ним вимог КПК України, які регулюють норми обрання запобіжного заходу.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Згідно зі ст.2КПК України основним завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден не винуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до положень ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь - яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до вимог ст.177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч.1 цієї статті.

Згідно ч.4 ст.194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо слідчий доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України. Відповідно до правової позиції, викладеної у п.80 рішення Європейського суду з прав людини від 10 лютого 2011 року у справі Харченко проти України, при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянута можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів. Під час обрання запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини. Сама по собі наявність ризиків та обґрунтованої підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення не свідчить про необхідність застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та неможливість застосування інших запобіжних заходів.

Відповідно до вимог пунктів 3 і 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування підозрюваного, обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватись виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Окрім того, колегія суддів враховує рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти долученого Королівства», де зазначено, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що особа про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Як правильно зазначив слідчий суддя суду першої інстанції, з чим погоджується і колегія суддів, стороною обвинувачення не доведено наявність обставин, які вказують про необхідність застосування до підозрюваного найбільш суворого запобіжного заходуу вигляді тримання під вартою, а відтак є підстави вважати, що застосування відносно підозрюваного такого виду запобіжного заходу як застава, зможе запобігти ризикам, передбаченим ч.1 ст.177КПК України та виконання покладених на підозрюваного процесуальних обов`язків.

Отже, задовольняючи частково клопотання слідчого, погодженого з прокурором про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, та обираючи запобіжний захід у вигляді застави, слідчий суддя врахував всі характеризуючі відомості про особу підозрюваного, у тому числі і тяжкість злочину, передбаченого ч.3 ст.368 КК України, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_7 та який відноситься до категорії тяжких злочинів.

Доводи апеляційної скарги прокурора стосовно неповного дослідження слідчим суддею підстав застосування запобіжного заходу і неврахування тяжкості скоєного підозрюваним злочину не свідчить про необґрунтованість судового рішення. Всім обставинам справи слідчим суддею дана належна правова оцінка у відповідності з вимогами КПК України. Крім того, суддею врахована практика ЄСПЛ та фактичні обставини кримінального провадження.

Колегія суддів вбачає, що сам по собі факт згідно підозри щодо вчинення інкримінованого підозрюваному кримінального правопорушення та ймовірність призначення йому суворого покарання, за відсутності конкретних фактів, переховування від органів досудового розслідування, знищення чи спотворення будь-яких речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального праовпорушення, здійснення незаконного впливу на інших підозрюваних чи свідків, перешкоджання досудовому розслідуванню у будь-який спосіб та вчинення іншого кримінального праовпорушення, на що посилався прокурор в апеляційній скарзі, не свідчить про неефективність запобіжного заходу у вигляді застави.

Крім того, прокурор в судовому засіданні в суді апеляційної інстанції не надав будь-яких фактичних відомостей про те, що підозрюваний, після застосування запобіжного заходу у вигляді застави, порушував умови і не дотримувався покладених на нього обов`язків.

За таких обставин колегія суддів не вбачає процесуальних та фактичних підстав для зміни виду запобіжного заходу щодо ОСОБА_7 .

При цьому, колегія суддів зауважує, що на даному етапі кримінального провадження не допускається вирішення тих питань, які повинен вирішувати суд під час розгляду по суті, а саме питань, пов`язаних з оцінкою доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні злочинів та за якою нормою кримінального кодексу ця особа підлягає кримінальній відповідальності.

Отже, колегія суддів приходить до висновку, що розмір застави визначено з врахуванням вагомості наявних ризиків та матеріального стану підозрюваного.

Істотних порушень норм КПК України , які могли б поставити під сумнів висновки слідчого судді щодо обраного відносно ОСОБА_7 запобіжного заходу, колегією суддів не встановлено, а тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а ухвала слідчого судді - без змін.

Керуючись ст.ст.З76,420,422 КПК України , колегія суддів, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу прокурора Диканської окружної прокуратури ОСОБА_9 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Октябрського районного суду м.Полтава від 15 січня 2025 року про обрання відносно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді застави - без змін.

Ухвала апеляційного суду є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4