Справа №760/6438/25 1-кс/760/4064/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 березня 2025 року м. Київ

Слідчий суддя Солом`янського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , із участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання детектива відділу детективів Підрозділу детективів (на правах самостійного Управління) Територіального управління БЕБ у Київській області ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Київської обласної прокуратури ОСОБА_4 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000031 від 18 січня 2024 року, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбаченого частиною 5 статті 191 Кримінального кодексу України, -

в с т а н о в и в:

До слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва надійшло вказане клопотання, у якому слідчий з метою забезпечення конфіскації майна, як виду покарання просить накласти арешт із забороною розпорядження та відчуження на майно, власником якого є ОСОБА_5 , а саме:

- 1/2 квартири загальною площею 75,3 м. кв. за адресою: АДРЕСА_1 ;

- 100% статутного капіталу ТОВ «Завод залізобетонних виробів «Дорожні та енергетичні конструкції» () на суму 17 870 000,00 грн.

В обґрунтування доводів клопотання автором клопотання зазначається, що відділом детективів Підрозділу детективів (на правах самостійного Управління) Територіального управління БЕБ у Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000031від 18.01.2024, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого 5 ст. 191 КК України.

Громадянину ОСОБА_5 було вручено 12 березня 2025 року повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого частиною 5 статті 191 КК України.

Автором клопотання зазначається, що підставою накладення арешту на майно підозрюваного є забезпечення виконання передбаченого покарання за ч. 5 ст. 191 КК України у виді конфіскації майна, оскільки відповідно до статті 12 КК України, злочин передбачений ч. 5 ст. 191 КК України є особливо тяжким злочином, за вчинення якого передбачене покарання у виді позбавленням волі до дванадцяти років з конфіскацією майна.

З наведених вище підстав, слідчий просить клопотання задовольнити та проводити судовий розгляд вказаного клопотання у відсутність власника майна.

Слідчий суддя на підставі частини 2 статті 172 КПК України (клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна) вважає за можливе провести розгляд даного клопотання без повідомлення власника майна, за наведених слідчим підстав.

У судове засідання детектив та прокурор не з`явилися.

Від детектива відділу детективів Підрозділу детективів (на правах самостійного Управління) Територіального управління БЕБ у Київській області ОСОБА_3 надійшла заява в якій він просить розгляд даного клопотання проводити у його відсутність та задовольнити його.

Приписами статті 173 КПК України встановлено, що слідчий суддя розглядає клопотання про арешт майна за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, однак неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Згідно частини 4 статті 107 КПК України фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів кримінального провадження, не здійснювалось, у зв`язку з неприбуттям у судове засідання осіб, які беруть участь у судовому провадженні.

Дослідивши клопотання, копії матеріалів, якими слідчий обґрунтовує доводи клопотання, слідчим суддею встановлено наступне.

Відділом детективів Підрозділу детективів (на правах самостійного Управління) Територіального управління БЕБ у Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000031від 18.01.2024, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України.

Згідно з положеннями статті 171 КПК України з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутись прокурор, слідчий за погодженням з прокурором.

Відповідно до частини 2 статті 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є арешт майна.

Відповідно до частини 1 статті 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Частиною 2 пунктом 3 статтею 170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру.

Згідно частини 5 статті 170 КПК України у випадку, у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Згідно матеріалів клопотання громадянину ОСОБА_5 було вручено 12 березня 2025 року повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого:

- частиною 5 статті 191 КК України (заволодіння чужим майном шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем в особливо великих розмірах вчиненому повторно організованою групою).

Санкція частини 5 статті 191 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років та з конфіскацією майна.

З Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 06 березня 2025року, вбачається, що підозрюваний ОСОБА_5 , є власником наступного нерухомого майна, а саме:

- 1/2 квартири загальною площею 75,3 м. кв. за адресою: АДРЕСА_1 .

З Інформаційної довідки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, вбачається, що підозрюваний ОСОБА_5 , є власником:

- 100% статутного капіталу ТОВ «Завод залізобетонних виробів «Дорожні та енергетичні конструкції» () на суму 17 870 000,00 грн.

З актового запису про шлюб № 354 від 24 квітня 2019 року вбачається, що між громадянином ОСОБА_5 та ОСОБА_6 було укладено шлюб.

З наведених вище підстав, слідчий суддя враховує, що майно набуте подружжям за час шлюбу є спільною сумісною власністю, окрім майна, яка є особистою приватною власністю одного з подружжя, або спільною сумісною (частковою) власністю на підставі договору, якщо не доведено інше.

Згідно повідомлення про підозру від 12 березня 2025 року ОСОБА_5 , діючи в складі злочинної організації, виконував визначені йому злочинні функції, а саме:

підбір осіб - потенційних кандидатів та отримання від них згоди на участь у злочинній діяльності не пізніше липня 2023 року, більш точного часу у ході досудового розслідування не встановлено;

визначив організаційну структуру групи та розподілив ролі між собою та залученими учасниками;

визначив себе організатором та керівником злочинної групи;

розробку плану діяльності злочинної групи і планування вчинення конкретних злочинів;

розподіл обов`язків між керівником та іншими учасниками злочинної групи з чітким визначенням ролей при скоєнні злочинів;

напрямок і координацію дій членів злочинного угрупування при організації вчинення злочинів та інших осіб, яким не було відомо про злочинні наміри членів злочинної організації;

залучення і погодження при залученні нових членів до складу організованої злочинної групи;

організація функціонування стійкого ієрархічного злочинного об`єднання шляхом встановлення взаємодії її окремих співучасників;

підшукання бюджетних установ, якими проводяться тендерні закупівлі укриттів та їх службових осіб, для залучення їх як пособників злочинів вчинюваних організованої злочинною групою;

контроль за укладанням договорів з обраним підприємством з постачання модульних укриттів;

організація виведення отриманих за поставлені бетонні вироби бюджетних коштів на рахунки підконтрольного підрядного підприємства та їх подальшого обготівкування;

розподіл коштів (прибутків), одержаних у результаті діяльності організованої злочинної групи, між її членами;

вжиття заходів щодо надання видимості виконання договорів з постачання модульних укриттів, з метою уникнення від можливої кримінальної відповідальності усіх учасників організованої групи;

надав вказівку члену організованої групи ОСОБА_7 , який діяв в межах відведеної йому злочинним планом ролі на вжиття заходів спрямованих на отримання ТОВ «ЗАВОД ЗАЛІЗОБЕТОННИХ ВИРОБІВ «ДОРОЖНІ ТА ЕНЕРГЕТИЧНІ КОНСТРУКЦІЇ» необхідних сертифікатів, які б підтверджували відповідність продукції вимогам вищезазначеного ДСТУ та у подальшому могли б використовуватися ОСОБА_8 для підготовки тендерної документації від імені замовників, достовірно розуміючи що продукція ТОВ «ЗАВОД ЗАЛІЗОБЕТОННИХ ВИРОБІВ «ДОРОЖНІ ТА ЕНЕРГЕТИЧНІ КОНСТРУКЦІЇ» не відповідає зазначеним вимогам;

усвідомлюючи, що посадові особи органів державної влади та місцевого самоврядування, які відповідальні за проведення публічних закупівель матимуть складнощі із підготовкою тендерної документації для організації процедури закупівель укриттів через відсутність досвіду та напрацьованої практики проведення закупівель товарів і робіт даної категорії, а тому, встановлення і налагодження контактів з ними має забезпечити учасникам організованої групи публікацію від імені замовника тендерної документації - документації щодо умов проведення тендеру, що має розроблятися та затверджуватися замовником і оприлюднюватися для вільного доступу в електронній системі закупівель «Прозорро», яка розроблена ОСОБА_8 та містить дискримінаційні умови, які б, навіть у випадку появи потенційних конкурентів, забезпечували перемогу ТОВ «Завод залізобетонних виробів «Дорожні та енергетичні конструкції».

Згідно повідомлення про підозру за протиправними діями учасників організованої групи керівником якої є ОСОБА_5 спричинено збитки Білоцерківській міській раді на суму 14 327 000,00 грн, що у двісті п`ятдесят і більше разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян на момент вчинення злочину.

Так, відповідно до частини 11 статті 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Згідно частини 4 статті 173 КПК України у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна.

За таких обставин, слідчий суддя вбачає наявність достатніх підстав для накладення арешту на нерухоме майно, яке згідно Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 06 березня 2025року та корпоративні права згідно згідно відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань є власністю підозрюваного ОСОБА_5 , з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання.

На думку слідчого судді, накладення арешту із забороною відчуження та розпорядження, повною мірою забезпечить та відповідатиме меті арешту та принципам розумності та співрозмірності, та достатньою мірою гарантувати досягнення дієвості такого заходу забезпечення кримінального провадження.

На підставі викладеного, керуючись статтями 170-173, 370-372, 376, 395 КПК України слідчий суддя, -

п о с т а н о в и в:

Клопотання - задовольнити.

Накласти арешт із забороною розпорядження та відчуження, без заборони користуватися, на майно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме:

1/2 квартири за адресою: АДРЕСА_1 .

Накласти арешт на корпоративні права ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у Товаристві з обмеженою відповідальністю «Завод залізобетонних виробів «Дорожні та енергетичні конструкції», а саме 100% (сто відсотків) статутного капіталу Товариства з обмеженою відповідальністю «Завод залізобетонних виробів «Дорожні та енергетичні конструкції» () на суму 17 870 000,00 грн.

Роз`яснити, що на підставі частини 1 статті 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Організацію виконання ухвали та контроль за виконанням ухвали покласти детектива відділу детективів Підрозділу детективів (на правах самостійного Управління) Територіального управління БЕБ у Київській області ОСОБА_3 та прокурора Київської обласної прокуратури ОСОБА_4 .

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Оскарження ухвали про накладення арешту не зупиняє її виконання.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 (п`яти) днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1