ВИЩИЙ АНТИКОРУПЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

11 грудня 2024 року Київ

Слідчий суддя Вищого антикорупційного суду ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , заявниці ОСОБА_3 , розглянув у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність уповноважених осіб Національного антикорупційного бюро України, що полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, та

ВСТАНОВИВ:

1. 09 грудня 2024 року на адресу Вищого антикорупційного суду надійшла скарга ОСОБА_3 на бездіяльність уповноважених Національного антикорупційного бюро України, що полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

2. Скарга обґрунтована тим, що 02 грудня 2024 року ОСОБА_3 подала до НАБ заяву про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України - за фактом можливих незаконних дій ОСОБА_4 (колишнього чоловіка ОСОБА_3 ) та інших осіб із нерухомим майном, вказаним заявницею як приміщення дитячого будинку у місті Вишгород Київської області, імовірному заподіянні у зв`язку з цим шкоди неповнолітнім особам та державі, стосовно можливого неналежного здійснення досудових розслідувань, протиправних дій, бездіяльності у зв`язку з цим окремих службових осіб правоохоронних та інших органів державної влади. Вимога повідомлення зводилися до такого - внести до ЄРДР вищевказані відомості.

3. Згідно з протоколом автоматичного визначення слідчого судді від 09 грудня 2024 року справа передана на розгляд слідчому судді ОСОБА_1 .

3.1. У судовому засіданні заявниця підтримала доводи скарги та просила її задовольнити.

3.2. Представник НАБ у судове засідання не з`явився, проте подав свої пояснення та просив розглянути скаргу без його участі.

4. Заслухавши пояснення заявниці, дослідивши обставини, що викладені в скарзі та доданих до неї матеріалах, пояснення представника НАБ, слідчий суддя доходить таких висновків:

4.1. Оцінка скарги на бездіяльність щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення в Єдиний реєстр досудових розслідувань на предмет обґрунтованості передбачає вивчення: 1) наявності правової підстави для виникнення обов`язку вчинити певні дії (у даному випадку внести відомості до ЄРДР); 2) наявності встановленого законом строку вчинення певної дії; 3) встановлення факту невиконання цього обов`язку у встановлений законом строк.

4.2. В ході судового розгляду встановлено, що 02 грудня 2024 року ОСОБА_3 подано до НАБ заяву про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України. Заява була отримана НАБ 02 грудня 2024 року.

4.3. Вказана заява подана за фактом можливих незаконних дій ОСОБА_4 (колишнього чоловіка ОСОБА_3 ) та інших осіб із нерухомим майном, вказаним заявницею як приміщення дитячого будинку у місті Вишгород Київської області, імовірному заподіянні у зв`язку з цим шкоди неповнолітнім особам та державі, стосовно можливого неналежного здійснення досудових розслідувань, протиправних дій, бездіяльності у зв`язку з цим окремих службових осіб правоохоронних та інших органів державної влади.

4.4. Пунктом 2 глави 1 розділу II Положення про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення (затверджено Наказом Генерального прокурора від 30.06.2020 № 298) встановлено таке: «Відомості про кримінальне правопорушення, викладені у заяві, повідомленні чи виявлені з іншого джерела, повинні відповідати вимогам пункту 4 частини п`ятої статті 214 КПК України, зокрема мати короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.» Аналізуючи вказане вище можна констатувати, що в заяві про вчинення кримінального правопорушення наявний короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, а також попередня правова кваліфікація кримінального правопорушення з зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, тому її можна вважати належною правовою підставою для вжиття органом досудового розслідування дій, передбачених ст. 214 КПК України.

5. З огляду на вимоги скарги та встановлені обставини, які викладені в заяві про вчинення кримінального правопорушення, слідчий суддя констатує порушення правил підсудності - сукупності специфічних характеристик кримінального провадження, яка визначає певний судовий орган, на який покладається обов`язок розгляду даного провадження.

6. Правила визначення предметної підсудності Вищого антикорупційного суду містяться у статті 33-1 КПК України. У частині 2 цієї статті вказано, що слідчі судді Вищого антикорупційного суду здійснюють судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальних провадженнях щодо кримінальних правопорушень, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду відповідно до частини першої цієї статті.

7. За частиною першою статті 33-1 КПК України до підсудності Вищого антикорупційного суду віднесені кримінальні провадження стосовно корупційних кримінальних правопорушень, передбачених в примітці статті 45 КК України, статтями 206-2, 209, 211, 366-2, 366-3 КК України, якщо наявна хоча б одна з умов, передбачених пунктами 1-3 частини п`ятої статті 216 КПК України.

8. Правила визначення підслідності, що визначені частиною п`ятою статті 216 КПК України умовно можна поділити на наступні: за суб`єктом вчинення кримінального правопорушення ( п. 1 ч. 5 ст. 216 КПК України); за розміром предмета кримінального правопорушення або завданої ним шкоди (п. 2 ч. 5 ст. 216 КПК України); за «адресатом активного підкупу чи впливу» (п. 3 ч. 5 ст. 216 КПК України). Відтак, для того, щоб слідчий суддя Вищого антикорупційного суду мав повноваження здійснювати розгляд будь-яких скарг чи клопотань належить встановити, зокрема, наявність одного із критеріїв, які пов`язані із умовами, які визначені у вищевказаній частині п`ятій статті 216 КПК України.

9. Так, до підслідності НАБ України належить кримінальне провадження за фактом вчинення кримінальних правопорушень, зокрема, передбачених ст. 191 КК України, проте якщо суб`єктом вчинення кримінального правопорушення є ряд осіб, визначених у п. 1 ч. 5 ст. 216 КПК. Вказана заява стосується ймовірного вчинення кримінального правопорушення колишнім чоловіком заявниці - ОСОБА_4 , проте заява не містить доказів, що він є суб`єктом, який підсудний НАБ та відповідно Вищому антикорупційному суду. Із зазначеної скарги випливає, що заявниця робить припущення, які не ґрунтуються на доказах.

10. Крім того, заявницею не доведено у своїй скарзі розмір предмета кримінального правопорушення або завданої ним шкоди, який би у дві тисячі і більше разів перевищував розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на час вчинення кримінального правопорушення.

11. Відтак у заяві ОСОБА_3 не наведено достатніх даних та не підтверджено факти, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, яке входить до сфери підсудності Вищому антикорупційному суду.

12. Окрім того, як повідомила заявниця у судовому засіданні, у Вишгородському районному УП ГУНП розслідується близько 40 кримінальних проваджень з аналогічних підстав, які стосуються її колишнього чоловіка або будинку, в якому він незаконно, на її переконання, оселився; однак ОСОБА_3 вважає, що такі розслідування здійснюються неефективно - неналежним чином та не з повною кваліфікацією. Дане опосередковано може вказувати, що заявниця використовує механізм внесення відомостей до ЄРДР як спосіб оскарження неефективності здійснення досудового розслідування у вищевказаних кримінальних провадженнях.

13. Таким чином, оцінюючи доводи скарги та матеріали, що додані до неї, можна прийти до висновку про відсутність підстав для надання заявниці можливості ініціювати початок кримінального провадження та, відповідно, необхідність відмовити у задоволенні скарги.

Керуючись вищенаведеним та на підставі ч. 1 ст. 214, п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України слідчий суддя постановив:

1.Скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність уповноважених осіб Національного антикорупційного бюро України, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, залишити без задоволення.

2.На ухвалу слідчого судді протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення. Апеляційна скарга подається до Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_5