Справа № 351/1274/24
Номер провадження №1-кп/351/145/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 квітня 2025 року м. Снятин

Снятинський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

з участю: секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченої - ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Снятині матеріали кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки та зареєстрованої в АДРЕСА_1 , жительки АДРЕСА_2 , українки, громадянки України, з середньою освітою, одруженої, офіційно не працевлаштованої, на утриманні має неповнолітню дитину, раніше не судимої,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Органом досудового розслідування ОСОБА_4 обвинувачується у тому, що у період дії воєнного стану, строк діх якого неодноразово продовжувався, востаннє Указом Президента України від 08.05.2024 № 3684-ІХ продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 год.30 хв. 14 травня 2024р. строком на 90 діб, 24.03.2024 р., близько 14.00 год. вона, перебуваючи на місцевій автобусній зупинці по вул. І. Франка, у с. Белелуя Коломийського району Івано-Франківської області, побачила мобільний телефон марки «Xiaomi» серії «Redmi Note 9», який попередньо був залишений без нагляду ОСОБА_5 . Тоді у ОСОБА_4 виник умисел на таємне викрадення зазначеного вище мобільного телефону з сім картою оператора мобільного зв`язку ПрАТ «Київстар».

Реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, яке в силу випадкових обставин було тимчасово залишене без нагляду його власником ОСОБА_4 , переслідуючи корисливий мотив - таємне викрадення чужого майна, діючи умисно та усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з метою особистого збагачення у порушення ч. 1 ст. 337 Цивільного кодексу України, яка вказує на те, що особа, яка знайшла загублену річ, зобов`язана негайно повідомити про це особу, яка її загубила, або власника речі і повернути знайдену річ цій особі та те, що особа, яка знайшла загублену річ у приміщенні або транспортному засобі, зобов`язана передати її особі, яка представляє володільця цього приміщення чи транспортного засобу, а також ч. 2 ст. 337 Цивільного кодексу України, яка вказує на те, що якщо особа, яка має право вимагати повернення загубленої речі, або місце її перебування невідомі, особа, яка знайшла загублену річ, зобов`язана заявити про знахідку Національній поліції України або органові місцевого самоврядування, переконавшись, що за її діями ніхто зі сторонніх осіб не спостерігає, таємно викрала мобільний телефон «Xiaomi» серії «Redmi Note 9» вартістю 1 633 грн. з SIM-картою оператора мобільного зв`язку ПрАТ «Київстар» вартістю 175 грн., чим завдала потерпілому ОСОБА_5 майнову шкоду на загальну суму 1 808 грн..

Після вчинення крадіжки ОСОБА_4 покинула місце вчинення злочину, а викраденим майном розпорядилась на власний розсуд.

Умисні дії ОСОБА_4 , які виразилися у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненій в умовах воєнного стану, кваліфіковано за ч.4 ст.185 КК України.

11 квітня 2024 року від захисника обвинуваченої, адвоката ОСОБА_6 надійшло до суду клопотання про закриття кримінального провадження про обвинувачення ОСОБА_4 за ст. 185 ч.4 КК України на підставі втрати чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння. Судове засідання провести за його відсутності.

Прокурор у судовому засіданні не заперечив щодо заявленого клопотання захисника.

Обвинувачена у судовому засіданні підтримала клопотання захисника.

Суд, заслухавши думку прокурора та обвинуваченої щодо заявленого письмового клопотання про закриття кримінального провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч.6 ст.3 КК України, зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення.

За загальним правилом, закріпленим у ч.2 ст.4 КК України, злочинність, караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, який діяв на час його вчинення. Припинення законної сили кримінально-правової норми тягне неможливість її застосування до діянь, що передбачені чи передбачалися у КК України раніше як злочини і скоєні після втрати цією нормою чинності. Водночас у випадках, коли новий закон про кримінальну відповідальність покращує юридичне становище особи, він поширюється і на діяння, вчинені до набрання ним чинності, тобто застосовується принцип ретроактивності.

Зазначений підхід закріплено у ч.1 ст.58 Конституції України, відповідно до якої закони та інші нормативно-правові акти, що пом`якшують або скасовують відповідальність, мають зворотну дію в часі.

Зміст цієї конституційно-правової норми деталізовано у ч.1 ст.5 КК України згідно з якою закон про кримінальну відповідальність, що скасовує злочинність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Законом України "Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів" №3886-ХІ від 18 липня 2024 року, який набрав чинності 09 серпня 2024 року, внесено зміни до КУпАП, а саме ст.51 КУпАП викладено в редакції, яка визначає, що дрібною крадіжкою є викрадення майна вартістю від 0,5 до 2 неоподатковуваних мінімумів громадян.

Таким чином, на обвинувачену ОСОБА_4 розповсюджується дія Закону України № 3886-ІХ від 18.07.2024, який набрав чинності 09.08.2024, яким декриміналізовано викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати у розмірі менше двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що станом на 2024р. складає 3028 грн.

Розмір вартості майна за яким розмежовується адміністративне правопорушення та кримінальне правопорушення з 0,2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян визначених ст.51 КУпАП в редакції Закону №1449-VI від 04 червня 2009 року, що становило 302,80 грн. збільшено до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що на час інкримінованих ОСОБА_4 дій становить 3028 грн., тобто кримінальна відповідальність настає у випадку викрадення майна вартістю понад 3028 грн.

Таким чином, внесені законодавцем зміни про кримінальну відповідальність призвели до декриміналізації діяння, і дія Закону має зворотну дію у часі, тому скасовує кримінальну відповідальність у разі заподіяння кримінальним правопорушенням меншої шкоди, ніж встановлено нормою закону.

Кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.185 КК України надійшло до суду 01.07.2024 року, однак на час розгляду цього кримінального провадження судом, втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, оскільки Законом України №3886-ХІ від 18 липня 2024 року внесено зміни до ст.51 КУпАП та збільшено розмір вартості майна, який впливає на розмежування адміністративного правопорушення та кримінального правопорушення та кваліфікацію дій особи.

Так, в обвинувальному акті вказано, що протиправними діями ОСОБА_4 заподіяна майнова шкода потерпілому ОСОБА_5 становить 1808 грн., тобто встановлена досудовим розслідуванням заподіяна шкода обвинуваченою не перевищує 2 неоподатковуваних мінімумів громадян 3028 грн. на час інкримінованих обвинуваченій дій.

Положення п.4-1 ч.1 ст.284 КПК України передбачають, що кримінальне провадження закривається у разі, якщо втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Згідно з вимогами ч.3 ст.479-2 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, суд зупиняє судовий розгляд і запитує згоду обвинуваченого на закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої п.4-1 ч.1 ст.284 цього Кодексу. Суд закриває кримінальне провадження на цій підставі, якщо обвинувачений проти цього не заперечує.

У судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 підтримала клопотання захисника про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених п.4-1 ч.1 ст.284 КПК України, тим самим надала згоду на його закриття.

Враховуючи вищезазначене, суд приходить до висновку, що кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_4 за ч.4 ст.185 КК України підлягає закриттю на підставі п.4-1 ч.1 ст.284 КПК України, у зв`язку із втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправість діяння.

Долю речових доказів вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Цивільний позов у даному кримінальному провадженні не пред`являвся.

Керуючись п.2 ч.3 ст.314, ст.284, ст.479-2 КПК України, на підставі ст.3, ст.4, ст.5 КК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Клопотання захисника обвинуваченої ОСОБА_4 , адвоката ОСОБА_6 - задоволити.

Кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0000081 від 16.05.2024 року про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, закрити на підставі п.4-1 ч.1 ст.284 КПК України у зв`язку із втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Речовий доказ: мобільний телефон марки «Xiaomi» серії «Redmi Note 9», сім карта мобільного оператора зв`язку ПрАТ "Київстар" з абонентським номером НОМЕР_1 , який передано на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_5 , залишити ОСОБА_5 , як власнику.

Ухвала може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Снятинський районний суд Івано-Франківської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Головуючий: ОСОБА_7