01.04.25
Провадження по справі 1-в/635/122/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 квітня 2025 року с-ще Покотилівка Харківського району Харківської області

Харківський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді Бондаренко І.Е.

за участі секретаря судового засідання Козлюк Е.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в с-щі Покотилівка Харківського району Харківської області матеріали провадження за заявою ОСОБА_1 , 1996 року народження про застосування до нього вимог Закону України №3886- ІХ від 18.07.2024 року «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» та звільнення від кримінальної відповідальності,

ВСТАНОВИВ:

Засуджений ОСОБА_2 звернувся до суду з заявою про звільнення його від відбування покарання на підставі Закону України № 3886- ІХ від 18.07.2024 року «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів».

Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 14.11.2024 з метою забезпечення засудженому права на доступ до суду було відкрите провадження з метою перевірки заяви.

Зазначеною ухвалою була встановлена обов`язкова участь у справі прокурора, засудженого, адміністрації установи виконання покарань.

Такий порядок розгляду заяви був встановлений судом тому, що у заяві ОСОБА_3 не зазначено, чи дійсно він відбуває покарання, чи виконується вирок установою, який вирок виконується, коли і яким судом ухвалений, навіть стаття за якій виконується покарання.

Суд зазначає, що у відповідності до ст.. 537 КПК України, під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати такі питання: 13) про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України, яка передбачає звільнення від покарання та його відбування.

Суд підкреслює, що пункти 1-2 частини другої статті 539 КПК України встановлюють одночасно і місцевий суд, до компетенції якого віднесено вирішення питання, і особу, яка звертається до цього суду із клопотанням про його вирішення. Оскільки фізична особа відбуває покарання, а не виконує вирок, то звернення до суду із поданням про звільнення від покарання або його пом`якшення, належить до компетенції органу виконання покарань згідно із п. 2 частини 2 статті 539 КПК України.

25.03.2025 до суду надійшло подання ДУ «Темнівська втравна колонія ( №100)» про вирішення питання про звільнення засудженого ОСОБА_1 від призначеного покарання вартість завданої шкоди за вчинення якого не перевищує двох прожиткових мінімумів для працездатних осіб на момент вчинення засудженим кримінального правопорушення за вироком Амур-Ніжньодніпровського районного суду м. Дніпроптровська від 10.08.2022 року у зв`язку із усуненням караності діяння.

Мотивуючи своє подання, адміністрації зазначила, що засуджений, відповідно до зазначеного вироку 20.12.2021 вчинив кримінальне правопорушення за ст. 190 ч.2 КК України, чим завдав збитки на 1100 грн.00 коп., а 13.02.2022 вчинив кримінальне правопорушення за ст.. 190 ч.2 КК України, чим завдав особі збитки на суму 1900 грн.00 коп, що складає менш двох прожиткових мінімумів для працездатних осіб на момент вчинення засудженим кримінального правопорушення.

Всі учасники справи подали заяви про розгляд подання без їх участі.

Розглянувши матеріали справи суд дійшов висновку. Суд звертає увагу на ту обставину, що у відповідності до ч. 1 ст.. 74 КК України суб`єктом цієї норми є засуджений, щодо якого застосовується звільнення від покарання або подальшого його відбування, призначеного йому вироком суду у зв`язку із втратою караності діяння. Відмовляючи у задоволенні подання, суд виходив із того, що за епізод від 20.12.2021 самостійне покарання не призначалося, так само, як і за епізод від 13.02.2022. У відповідності до усталеної судової практики за окремими епізодами злочинної діяльності або за окремими пунктами статті (частини статті) КК , які не мають самостійної санкції, покарання не призначається. Діяння від 20.12.2021 та 13.02.2022є окремими епізодами злочинної діяльності, які не мають окремої санкції та покарання за якими окремо не призначалося, а відтак. не можуть розглядатися як самостійні діяння, караність, яких усувається Законом у зв`язку із встановленням ним розміру вартості викраденого майна. Немає жодної підстави застосовувати цей показник до окремих епізодів, покарання за якими не призначалось.

У відповідності до ч. 2 ст. 51 КУпАП дія, передбачена частиною першою цієї статті, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян тягне адміністративну відповідальність. Як вбачається із тексту, мова у частині 2 статті 51 КУпАП йде про одиничну дію, а тому складати та розглядати кілька епізодів, у тому числі їх окрему або загальну вартість, для звільнення від кримінального покарання не має законної підстави.

На підставі викладеного, керуючись ст. 537, 539 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні подання начальника ДУ «Темнівська виправна колонія (№100) для вирішення питання про звільнення засудженого ОСОБА_1 від призначеного покарання вартість завданої шкоди за вчинення якого не перевищує двох прожиткових мінімумів для працездатних осіб на момент вчинення засудженим кримінального правопорушення за вироком Амур-Ніжньодніпровського районного суду м. Дніпроптровська від 10.08.2022 року у зв`язку із усуненням караності діяння - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена протягом семи днів з дня її оголошення до Харківського апеляційного суду через Харківський районний суд Харківської області.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що ухвала суду не набрала законної сили.

Суддя І.Е.Бондаренко