Справа № 188/4/25
Провадження № 1-кс/188/145/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 січня 2025 року Петропавлівський районний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в с-ше Петропавлівка заяву про самовідвід судді Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області ОСОБА_3 у справі № 188/4/25, внесеному до ЄРДР за № 0000172 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286-1 КК України,

за участю прокурора: ОСОБА_5

законного представника потерпілого: ОСОБА_6

адвоката в режимі відеоконференції: ОСОБА_7

ВСТАНОВИВ:

До Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000172 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286-1 КК України, який був зареєстрований як справа № 188/4/25.

Згідно з протоколом автоматичного визначення судді ця справа розподілена судді ОСОБА_3 .

13 січня 2025 року суддею Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області ОСОБА_3 була подана заява про самовідвід з огляду на такі фактичні обставини справи та норму процесуального права, передбачену ст.ст.75-79 Кримінального процесуального кодексу (далі КПК) України.

Так, в заяві зазначено, що в Петропавлівському районному суду Дніпропетровської області з 2019 року працює на посаді секретаря судового засідання дружина обвинуваченого ОСОБА_8 , яка з травня 2023 року працює безпосередньо секретарем судового засідання у судді ОСОБА_3 .

Враховуючи, що у сторін по справі можуть виникнути сумніви в неупередженості судді у кримінальному провадженні, обвинуваченим по якому є чоловік постійного секретаря судових засідань по справам ОСОБА_3 , суддя ОСОБА_3 вважає, що вона не має права брати участь у розгляді цієї справи, щоб не викликати в учасників провадження сумнівів у її неупередженості.

У ч. 1 статті 81 КПК України зазначено, що у разі заявлення відводу слідчому судді або судді, який здійсню судове провадження одноособово, його розглядає інший суддя цього ж суду, визначений у порядку, встановленому ч.3 ст. 35 цього Кодексу.

За протоколом автоматичного розподілу таким суддею визначена ОСОБА_1 .

Відповідно до ч. 3 ст. 81 КПК України при розгляді відводу має бути вислухана особа, якій заявлено відвід, якщо вона бажає дати пояснення, а також думка осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні. Питання про відвід вирішується в нарадчій кімнаті вмотивованою ухвалою слідчого судді, судді (суду).

Суддя ОСОБА_3 вважає недоцільним давати додаткові пояснення щодо самовідводу в судовому засіданні, надала заяву про розгляд питання за її відсутності, просила задовольнити її заяву про самовідвід.

В судовому засіданні прокурор не заперечувала проти задоволення заяви про самовідвід.

Законний представник потерпілого ОСОБА_6 та захисник ОСОБА_7 не заперечували проти задоволення заяви про самовідвід.

Захисник ОСОБА_9 та обвинувачений ОСОБА_4 подали заяву про проведення судового засідання в їх відсутність, зазначивши, що не заперечують проти задоволення заяви про самовідвід.

Суд, вивчивши заяву про самовідвід та додані до неї матеріали, заслухавши присутніх учасників кримінального провадження, зазначає таке.

У статтях 75, 76 КПК України вказаний перелік підстав для відводу та самовідводу судді, серед яких передбачена п.4 ч.1ст. 75 КПК України така підстава для відводу (самовідводу), як наявність інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості судді.

Відповідно до ст. 80 КПК України за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу, слідчий суддя, суддя зобов`язані заявити самовідвід (ч.1).

За цими ж підставами їм може бути заявлено відвід особами, які беруть участь у кримінальному провадженні (ч.2).

Відповідно до п. 1.1. Бангалорських принципів поведінки судді суддя повинен здійснювати свою судову функцію незалежно, виходячи виключно з оцінки фактів, відповідно до свідомого розуміння права, незалежно від будь-якого стороннього впливу, спонукань, тисків, погроз або втручання, прямого чи опосередкованого, здійснюваного з будь-якої сторони та маючого на меті будь-які цілі.

Згідно зі ст. 15 Кодексу суддівської етики неупереджений розгляд справ є основним обов`язком судді.

Неупередженість є необхідною умовою виконанням суддею своїх обов`язків.

У пункті 2.5 Бангалорських принципів поведінки суддів зазначається, що суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього є неможливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Такий же обов`язок на суддю покладено також ч. 1 ст. 80 КПК України.

Відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод» кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи безстороннім судом.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Європейського суду як джерело права.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 9 листопада 2006 року у справі «Білуха проти України» вказано, що наявність безсторонності згідно з п. 1 ст. 6 Конвенції має визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто те, чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у конкретній справі. Згідно з об`єктивним критерієм визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад умови, за яких були б неможливі будь-які сумніви в його безсторонності. При вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини сумніватися, що певний суддя був небезстороннім, позиція відповідного судді є важливою, але не вирішальною. Головним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими. З огляду на це навіть зовнішні вияви можуть мати певне значення, або іншими словами, «правосуддя повинно не тільки здійснюватися, повинно бути також видно, що воно здійснюється». Важливим питанням є забезпечення у демократичному суспільстві довіри громадськості до суду.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що для забезпечення умов, за яких в учасників розгляду кримінального провадження та громадськості не виникало би будь-яких сумнівів щодо розгляду справи безстороннім та неупередженим судом, заява судді ОСОБА_3 про самовідвід підлягає задоволенню.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 75-76, 80-82, 369, 371, 372 КПК України, суд

П О С Т А Н О ВИ В :

Заяву про самовідвід судді Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області ОСОБА_3 у справі № 188/4/25 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286-1 КК України, задовольнити.

Передати до канцелярії Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області справу № 188/4/25, за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286-1 КК України для визначення іншого судді у встановленому статтею 35 КПК України порядку.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1