Номер провадження 1-кс/754/1083/25
Справа № 754/5227/25
У Х В А Л А

Іменем України

16 квітня 2025 року слідчий суддя Деснянського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,за участю секретаря ОСОБА_2 , слідчої ОСОБА_3 , представника скаржника ОСОБА_4 , скаржника ОСОБА_5 , розглянувши скаргу представника скаржника ОСОБА_4 , який діє в інтересах ОСОБА_5 , на постанову слідчої СВ Деснянського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_3 від 20 березня 2025 року про відмову у визнанні потерпілим ОСОБА_5 у кримінальному провадженні №0000050 від 16.02.2022 року за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 190, ч. 3, 4 ст. 358 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

08 квітня 2025 року в провадження слідчого судді Деснянського районного суду м. Києва надійшла скарга адвоката ОСОБА_4 , який діє в інтересах ОСОБА_5 , на постанову слідчої СВ Деснянського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_3 від 20 березня 2025 року про відмову у визнанні потерпілим ОСОБА_5 у кримінальному провадженні №0000050 від 16.02.2022 року за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 190, ч. 3, 4 ст. 358 КК України.

У скарзі представник просить скасувати постанову слідчої та зобов`язати уповноважених посадових осібСВ Деснянського УП ГУНП у м. Києві залучити як потерпілого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до кримінального провадження №0000050 від 16.02.2022 року.

Вказує на те, щокримінальне провадження здійснюється за фактами заволодіння шахрайським шляхом земельною ділянкою площею 0,1000 га з кадастровим номером :62:511:0001 на АДРЕСА_1 та земельною ділянкою площею 0,1000 га з кадастровим номером :62:511:0002 на АДРЕСА_2 ; а також за фактами внесення недостовірних відомостей до офіційних документів - договорів купівлі-продажу від 12.03.2012, 08.12.2011 щодо вказаних земельних ділянок та подальшого використання вищевказаних підроблених договорів.

Скаржник зазначає, що 08.12.2020 за договором № 1535 придбав земельну ділянку площею 0,1000 га з кадастровим номером :62:511:0001 на АДРЕСА_1 у ОСОБА_6 .

Рішенням Деснянського районного суду міста Києва по справі № 754/1687/23 від 11.06.2024 було задоволено позов ОСОБА_7 про витребування від ОСОБА_5 на її користь земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1, кадастровий номер :62:511:0001 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000). Постановою Київського апеляційного суду від 11.12.2024 зазначене рішення Деснянського районного суду міста Києва було залишено в силі.

У зв`язку з прийняттям вищевказаних рішень земельна ділянка за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер :62:511:0001 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000) - вибула з володіння ОСОБА_5 .

Посилаючись на норми Цивільного кодексу України, ОСОБА_5 вважає себе добросовісним набувачем, оскільки він не знав і не міг знати, що придбав майно у особи, яка не мала права це майно відчужувати.

Разом з тим, він, як добросовісний набувач, зазнав значної майнової шкоди, оскільки ним було сплачено за договором купівлі-продажу земельної ділянки № 1535 від 08.12.2020 на користь продавця 30 000$.

Як наслідок - ОСОБА_5 фактично залишився без земельної ділянки та без грошових коштів, сплачених за неї, а отже в розумінні ст. 55 КПК України є потерпілим, оскільки зазнав значної майнової шкоди внаслідок шахрайських дій невстановлених осіб направлених на заволодіння його майном.

Вважає, що постанова слідчої є незаконною та невмотивованою. Посилання слідчої у оскаржуваній постанові на те, що вибуття майна з володіння ОСОБА_5 стало наслідком судового рішення у цивільному порядку, а не прямим результатом кримінального правопорушення, вважає необґрунтованим, оскільки ОСОБА_5 втратив 30 000 доларів США не внаслідок судового рішення, а через шахрайські дії невстановлених осіб. Також вважає безпідставними наведені у постанові твердження, що ОСОБА_5 міг бути обізнаним про можливу нікчемність правочину та не навів доводів про добросовісність набуття вказаної земельної ділянки.

Слідча в судовому засіданні просила відмовити у задоволенні скарги адвоката ОСОБА_4 , оскільки вона є безпідставною та необґрунтованою.

Представник скаржника у судовому засіданні скаргу підтримав, просив її задовольнити за наведених у ній обставин.

ОСОБА_5 у судовому засіданні просив задовольнити скаргу, оскільки вважає саме себе потерпілим у даному кримінальному провадженні, наполягає на тому, що не знав і не міг знати про незаконне вибуття земельної ділянки з власності ОСОБА_7 , а став жертвою шахрайських дій проти себе, внаслідок чого залишився без земельної ділянки і без грошей.

Перевіривши матеріали скарги та матеріали кримінального провадження, надані слідчою, заслухавши учасників судового розгляду, слідча суддя приходить до таких висновків.

З матеріалів кримінального провадження, наданих слідчою до суду, убачається, що слідчим СВ Деснянського УП ГУНП в м. Києві здійснюється досудове розслідування у об`єднаному кримінальному провадженні №0000050 від 16.02.2022 року за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 190, ч. 3, 4 ст. 358 КК України. Підставою для порушення вказаного провадження, у тому числі, є заява представника ОСОБА_7 про вчинення кримінального правопорушення стосовно неї, а саме невстановленими особами підроблено договір купівлі-продажу № 3055 від 08.12.2011 та на його підставі, шляхом обману, зареєстровано право власності на належну ОСОБА_7 земельну ділянку з кадастровим номером :62:511:0001 за адресою: АДРЕСА_1 , за ОСОБА_6 , який у подальшому відчужив вказану земельну ділянку ОСОБА_5 за договором № 1535 від 08.12.2020.

Так, на підставі рішення Київської міської ради № 1076/3145 від 24.12.2009 земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_1, кадастровий номер :62:511:0001 передано у власність ОСОБА_8 , на підтвердження чого Головним управлінням земельних ресурсів виконавчого органу Київради видано Державний акт про право власності на земельну ділянку серії ЯЕ № 794310 від 22.06.2010.

27.05.2011 між ОСОБА_8 та ОСОБА_7 укладено договір купівлі-продажу № 2129, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_9 , за умовами якого ОСОБА_7 придбала у ОСОБА_8 земельну ділянку адресою: АДРЕСА_1, кадастровий номер :62:511:0001 у Деснянському районі м. Києва.

На підтвердження укладення вказаного договору приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_9 на Державному акті на право власності на земельну ділянку серія ЯЕ № 794310 від 22.06.2010 зроблено відмітку про перехід 27.05.2011 права власності від ОСОБА_8 до ОСОБА_7 .

Водночас, відповідно до договору купівлі-продажу земельної ділянки від 08.12.2011, ОСОБА_8 продала ОСОБА_10 земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_1, кадастровий номер :62:511:0001 у Деснянському районі м. Києва.

01.12.2020 ОСОБА_10 звернувся до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_11 із заявою про державну реєстрацію права власності № 42847631.

04.12.2020 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_11 прийнято рішення про проведення державної реєстрації права власності № 55507113 та право власності на земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер :62:511:0001 у Деснянському районі м. Києва зареєстровано за ОСОБА_10 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно з реєстраційним номером об`єкта нерухомого майна 000.

08.12.2020 на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки № 1535, укладеного між ОСОБА_10 та ОСОБА_5 , та посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_12 , право власності на ділянку адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер :62:511:0001 у Деснянському районі м. Києва перейшло до ОСОБА_5 , про що зроблено відповідний запис в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно з реєстраційним номером об`єкта нерухомого майна.

Згідно з висновком експерта № СЕ-19/111-22/33938-ПЧ від 06.10.2022 підпис від імені ОСОБА_8 у договорі купівлі-продажу земельної ділянки від 08.12.2011 у графі «Продавець» виконаний не ОСОБА_8 , а іншою особою з наслідуванням її підпису.

На підставі вищезазначеного, рішенням Деснянського районного суду міста Києва по справі № 754/1687/23 від 11.06.2024 задоволено позов ОСОБА_7 про витребування від ОСОБА_5 на її користь земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1, кадастровий номер :62:511:0001 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000). Постановою Київського апеляційного суду від 11.12.2024 зазначене рішення Деснянського районного суду міста Києва було залишено в силі.

11.03.2025 рокузахисник ОСОБА_4 , який діє в інтересах ОСОБА_5 , подав слідчому клопотання в порядку ст. 55 КПК України про визнання ОСОБА_5 потерпілим у кримінальному провадженні №0000050 від 16.02.2022 року за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 190, ч.ч. 3, 4 ст. 358 КК України.

Постановою слідчої СВ Деснянського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_3 від 20 березня 2025 року відмовлено у визнанні ОСОБА_5 потерпілим у даному кримінальному провадженні. Зазначено, що вибуття майна з володіння ОСОБА_5 стало наслідком судового рішення у цивільному порядку, а не прямим результатом кримінального правопорушення, ОСОБА_5 міг бути обізнаним про можливу нікчемність правочину, за яким придбано земельну ділянку, крім того, ОСОБА_5 не навів доводів про добросовісність набуття вказаної земельної ділянки. У зв`язку з наведеним встановити пряму причинно-наслідкову залежність між вчиненим кримінальним правопорушенням та заподіянням шкоди ОСОБА_5 неможливо. Відповідно, визнання особи потерпілою можливе лише за умови доведення заподіяння шкоди кримінальним правопорушенням, а не внаслідок загальних правових наслідків. За наведених обставин слідча дійшла висновку, що на даний час рішення про залучення як потерпілого ОСОБА_5 є передчасним.

Відповідно до вимог ст. 110 КПК України постанова слідчого має бути мотивованою, має містити зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови, мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу.

Постанова слідчого від 20.03.2025 року про відмову в задоволенні заяви про визнання ОСОБА_5 потерпілим містить зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови, мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення КПК України.

Згідно з ч. 5 ст. 40 КПК України слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Органи державної влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, службові особи, інші фізичні особи зобов`язані виконувати законні вимоги та процесуальні рішення слідчого.

Відповідно до ч.1 ст. 55 КПК України, потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди.

Частиною 5 статті 55 КПК України передбачено, що за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.

Відповідно до частини першої статті 55 КПК України фізична особа набуває процесуального становища потерпілої у кримінальному провадженні за умови заподіяння їй кримінальним правопорушенням моральної, фізичної або майнової шкоди.

Перевірка наявності чи відсутності фактичних і правових підстав для набуття особою становища потерпілої у кримінальному провадженні здійснюється слідчим або прокурором відповідно до вимог КПК України з постановленням за її наслідками відповідного процесуального рішення.

Постанова слідчої від 20.03.2025 про відмову у визнанні ОСОБА_5 потерпілим в межах кримінального провадження №0000050 складена з врахуванням положень ч. 5 ст. 110 КПК України.

Слідчий суддя також зазначає, що у кримінальному провадженні №0000050 заявником є ОСОБА_7 , яка повідомила 16.02.2022 про факт шахрайського заволодіння належною їй земельною ділянкою з кадастровим номером :62:511:0001, та яка в подальшому була залучена слідчим в якості потерпілої у даному кримінальному провадженні.

Отже досудове розслідування у зазначеному кримінальному провадженні здійснюється за фактом підроблення документів та подальшого незаконного заволодіння земельною ділянкою, яка належить на праві власності ОСОБА_7 .

У заяві про визнання потерпілим ОСОБА_5 викладені обставини щодо вибуття з його володіння земельної ділянки з кадастровим номером :62:511:0001, а також заволодіння невстановленими особами його грошовими коштами у сумі 30000 доларів США, тобто інші факти.

Тому у даному випадку свої права ОСОБА_5 може реалізувати шляхом звернення із відповідною заявою в порядку ст. 214 КПК України про вчинення кримінального правопорушення, внаслідок якого відбулось заволодіння його грошовими коштами.

Також слідча суддя погоджується з висновком слідчої, що міститься в оскаржуваній постанові, що вибуття з володіння ОСОБА_5 земельної ділянки відбулось на виконання рішення Деснянського районного суду м. Києва від 11.06.2024 у справі № 754/1687/23, яким, фактично, земельну ділянку повернуто власнику ОСОБА_7 , яка, незважаючи на неправомірні дії невстановлених осіб, своє право власності не втрачала.

У наведеній цивільній справі судом встановлено, що спірна земельна ділянка вибула із володіння ОСОБА_7 не з її волі, за правочином, який фактично не відбувся, а в подальшому зареєстрована за ОСОБА_5 на підставі договору купівлі-продажу від 08.12.2020.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 04 липня 2023 року у справі № 233/4365/18 (провадження № 14-96цс21) зазначила, що якщо продавець продав товар, який належить іншій особі на праві власності, не маючи права його відчужувати, то покупець не набуває право власності на товар, крім випадків, коли власник не має права вимагати його повернення. Якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від такого набувача лише у випадках, встановлених частиною першою статті 388 ЦК України (з урахуванням винятків, визначених у частині другій цієї статті), тоді як у недобросовісного набувача чи у добросовісного, який набув майно безоплатно, власник має право його витребувати у всіх випадках (стаття 387, частина третя статті 388 ЦК України).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2023 року у справі № 233/4365/18 (провадження № 14-96цс21) зазначено, що вирішуючи питання про можливість витребування від відповідача майна, зокрема про наявність або відсутність підстав для застосування статті 388 ЦК України, слід враховувати висновки Великої Палати Верховного Суду щодо необхідності оцінювати добросовісність поведінки насамперед зареєстрованого володільця нерухомого майна, а також висновок про те, що не може вважатися добросовісною особа, яка знала чи могла знати про порушення порядку реалізації майна або знала чи могла знати про набуття нею майна всупереч закону.

Що стосується добросовісності ОСОБА_5 , як набувача земельної ділянки, то у рішенні від 11.06.2024 Деснянський районний суд м. Києва зазначив таке: «З наявних у матеріалах справи доказів судом встановлено, що право власності позивачки на земельну ділянку вибуло поза її волею, більше того в межах правочинів учасником яких вона не була, а також поза межами волевиявлення попереднього власника земельної ділянки.

Водночас, відповідач міг би проявити розумну обачність при придбанні спірної земельної ділянки, перевірити, чому її державна реєстрація відбулася за декілька днів до укладення з ним договору купівлі-продажу земельної ділянки, а також поцікавитися підставами переходу права власності на майно від попереднього власника до нового, у якого мав бути державний акт про реєстрацію земельної ділянки.

Таким чином задоволення вимог про витребування майна із чужого незаконного володіння відповідає належній оцінці добросовісності відповідача та правомірності втручання у мирне володіння ним майном, яке набуте за відплатним договором, при цьому таке втручання (витребування майна) не покладатиме надмірний тягар на відповідача, оскільки він не позбавлений можливості та права звернутися з вимогами про відшкодування коштів за спірне майно до недобросовісного продавця.».

Таким чином, слідча суддя погоджується і з висновком слідчої в оскаржуваній постанові про те, що добросовісність ОСОБА_5 , як набувача земельної ділянки, підлягає окремому доведенню.

Враховуючи, що потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, слідчою, саме у даному кримінальному провадженні, не встановлено очевидних та достатніх підстав вважати, що кримінальним правопорушенням ОСОБА_5 було завдано моральної, матеріальної або фізичної шкоди, тому постанова слідчого є мотивованою та обґрунтованою і скасуванню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 55, 303, 309, ч. 2 ст. 376 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В:

Скаргу представника ОСОБА_5 - адвоката ОСОБА_4 на постанову слідчого СВ Деснянського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_3 від 20 березня 2025 року про відмову у визнанні потерпілим ОСОБА_5 у кримінальному провадженні №0000050 від 16.02.2022 року за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 190, ч.ч. 3, 4 ст. 358 КК України - залишити без задоволення.

Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали оголошено 16 квітня о 16 годині 30 хвилин

Слідчий суддя: ОСОБА_1