Справа № 127/6265/25
Провадження № 1-кс/127/2801/25
У Х В А Л А

Іменем України

03 березня 2025 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

слідчого судді: ОСОБА_1

секретар судового засідання: ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Вінницького міського суду Вінницької області клопотання слідчого СВ Відділу поліції №3 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області лейтенанта поліції ОСОБА_3 про тимчасовий доступ до документів, -

ВСТАНОВИВ:

Слідчий СВ Відділу поліції №3 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області лейтенант поліції ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням, яке погоджено з прокурором ОСОБА_4 , про тимчасовий доступ до документів.

Клопотання мотивовано тим, що у проваджені слідчого відділення Відділу поліції №3 Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області, перебувають матеріали кримінального провадження №0000093 від 20.01.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, в ході здійснення якого виникла необхідність в отриманні тимчасового доступу до документів, що перебувають у володінні АТ « ІНФОРМАЦІЯ_1 ».

Слідчий ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, однак попередньо суду надано матеріали кримінального провадження та копії документів на обґрунтування клопотання.

АТ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » явку уповноваженого представника в судове засідання не забезпечило, однак про дату, час та місце розгляду клопотання повідомлялось завчасно та належним чином шляхом направлення судової повістки на електронну адресу.

Відповідно до частини четвертої статті 163 КПК України слідчий суддя, суд розглядає клопотання за участю сторони кримінального провадження, яка подала клопотання, та особи, у володінні якої знаходяться речі і документи, крім випадків, передбачених частиною другою цієї статті. Неприбуття за судовим викликом особи, у володінні якої знаходяться речі і документи, без поважних причин або неповідомлення нею про причини неприбуття не є перешкодою для розгляду клопотання.

Аналіз наведеної норми дає підстави для висновку про те, що саме по собі неприбуття слідчого чи прокурора у судове засідання для розгляду клопотання про тимчасовий доступ до речей та документів не є перешкодою для розгляду даного клопотання, а тому суд вважає за можливе здійснювати розгляд клопотання без участі прокурора. Неприбуття ж за судовим викликом особи, у володінні якої знаходяться речі і документи, без поважних причин або неповідомлення нею про причини неприбуття також не є перешкодою для розгляду клопотання.

Відповідно до частини четвертої статті 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Враховуючи те, що учасники процесуальної дії в судове засідання не з`явилися, слідчий суддя вважає за можливе розглянути дане клопотання без застосування технічних засобів фіксування.

Дослідивши клопотання слідчого та додані до нього матеріали слідчий суддя дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання, враховуючи наступне.

Статтею 159 КПК України передбачено, що тимчасовий доступ до речей і документів полягає у наданні стороні кримінального провадження особою, у володінні якої знаходяться такі речі і документи, можливості ознайомитися з ними, зробити їх копії та, у разі прийняття відповідного рішення слідчим суддею, судом, вилучити їх (здійснити їх виїмку).

За приписами частини другої статті 160 КПК України у клопотанні зазначаються:

1) короткий виклад обставин кримінального правопорушення, у зв`язку з яким подається клопотання;

2) правова кваліфікація кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність;

3) речі і документи, тимчасовий доступ до яких планується отримати;

4) підстави вважати, що речі і документи перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи;

5) значення речей і документів для встановлення обставин у кримінальному провадженні;

6) можливість використання як доказів відомостей, що містяться в речах і документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів, у випадку подання клопотання про тимчасовий доступ до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю;

7) обґрунтування необхідності вилучення речей і оригіналів або копій документів, якщо відповідне питання порушується стороною кримінального провадження.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, у проваджені слідчого відділення Відділу поліції №3 Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області, перебувають матеріали кримінального провадження №0000093 від 20.01.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 20.01.2024 до відділу поліції №3 ВРУП ГУНП у Вінницькій області надійшло повідомлення зі служби 102 про те, що 20.01.2025 за адресою: АДРЕСА_1 , начальник відділу державної установи ІНФОРМАЦІЯ_2 , повідомив, що у ході проведення оперативної діяльності засуджений ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_3 , в установі вчинив шахрайські дії за допомогою мобільного терміналу. 07.01.2024 в результаті тимчасового доступу до банківської карти АТ КБ « ІНФОРМАЦІЯ_4 » НОМЕР_1 , яка належить ОСОБА_6 , вдалось встановити, що кошти в сумі 30149 гривень, які перераховані 06.08.2024 на банківську карту НОМЕР_2 , яка належить АТ « ІНФОРМАЦІЯ_5 ».

Так під час відібрання пояснення у ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_3 , повідомив, що користуючись мобільним телефоном «Prestigio» з мобільним номером телефону НОМЕР_3 здійснив дзвінок на мобільний номер телефону НОМЕР_4 , який належить ОСОБА_7 , та представившись працівником служби безпеки « ІНФОРМАЦІЯ_6 » зловживаючи довірою, шляхом обману, під приводом несанкціонованих операцій в системі банку заволодів грошовими коштами ОСОБА_7 у сумі близько 21000 гривень. Після чого вищевказана сума була перерахована на банківську карту НОМЕР_5 , та в подальшому кошти перераховувались на інші банківські карти.

В подальшому в ході оперативного супроводження працівниками СКП ВП №3 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області було встановлено банківські картки на які потерпілі перераховували кошти за вказівками ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , який під приводом дзвінка зі служби безпеки відповідного банку диктував потерпілим алгоритм збереження їх коштів, якими нібито намагаються заволодіти, після чого виконавши всі вказівки ОСОБА_5 , останнім було отримано доступ до персональних даних банківських рахунків та здійснено заволодіння належними потерпілим грошових коштів за банківськими картами: НОМЕР_6 , НОМЕР_7 .

Як зазначено слідчим у клопотанні, виникла необхідність в отриманні тимчасового доступу до документів, які перебувають у АТ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » за адресою: АДРЕСА_2 , з можливістю їх вилучення (проведення виїмки) y AT « ІНФОРМАЦІЯ_1 » за адресою : АДРЕСА_3 , а саме до руху коштів по руху коштів по карті з особистим номером № НОМЕР_6 , № НОМЕР_7 , а також до копій усіх наявних документів, в яких міститься інформація щодо відомостей про прізвище, ім?я, по-батькові, число, місяць, рік народження, ідентифікаційний код, адреси реєстрації особистого номеру мобільного телефон особи (клієнта), що користується/користувався банківською картою з особистим номером НОМЕР_8 за період часу з 00:00 год 01.01.2024 по час винесення ухвали.

Проте, єдиним документом, який додано слідчим до клопотання, та у якому міститься інформація про ймовірне вчинення кримінального правопорушення це рапорт старшого оперуповноваженого СКП ВП №3 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_8 .

Однак, суд звертає увагу на те, що рапорт є неналежним доказом на підтвердження відповідних обставин, оскільки, відповідно до пункту 2.2.9 Інструкції з діловодства в системі ІНФОРМАЦІЯ_8 , затвердженої наказом ІНФОРМАЦІЯ_8 від 23.08.2012 №747, рапорт належить до внутрішніх документів ІНФОРМАЦІЯ_8 .

Крім того, надаючи оцінку обґрунтованості клопотання слідчого та наявності підстав для його задоволення слідчий суддя враховує наступне.

Частиною другою статті 91 КПК України передбачено, що доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження. Відповідно до частини другої статті 93 КПК України сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій, а також шляхом проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

Згідно зі статтею 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Одним із заходів забезпечення кримінального провадження є тимчасовий доступ до речей і документів. (ч. 2 ст. 131 КПК)

Відповідно до статті 132 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду. Застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, дізнавач, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням.

В той же час, за правилами встановленими частиною третьою статті 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, дізнавач, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням.

Частиною шостою статті 132 КПК України закріплено, що під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються.

Однак, як зазначено вище та встановлено судом, клопотання слідчого про тимчасовий доступ до документів не містить посилань на докази та до клопотання не додано жодних доказів на підтвердження вчинення будь-якого кримінального правопорушення, в тому числі передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України, а відтак слідчим не додано доказів на підтвердження наявності обґрунтованої підозри про вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

В цьому контексті суд звертає увагу на те, що відповідно до статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла кореспонденції. Органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб.

Зазначені міжнародні гарантії прав людини на недоторканість житла, таємницю спілкування, невтручання у приватне життя, недоторканість прав власності нормативно визначені в Конституції України та є, відповідно до положень статті 2 КПК України, загальними засадами кримінального провадження.

Відповідно до частини п`ятої статті 163 КПК України слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, якщо сторона кримінального провадження у своєму клопотанні доведе наявність достатніх підстав вважати, що ці речі або документи:

1) перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи;

2) самі по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, у зв`язку з яким подається клопотання, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні;

3) не становлять собою або не включають речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю.

Однак, з огляду на зазначені вище обставини слідчий суддя дійшов висновку, що слідчим у клопотанні про тимчасовий доступ не зазначено та не доведено, що інформація у документах, про доступ до яких клопоче слідчий, сама по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, у зв`язку з яким подається клопотання, має суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні, а тому правові підстави для задоволення клопотання відсутні.

З огляду на наведене слідчий суддя дійшов висновку, що дане клопотання є передчасним та в його задоволенні слід відмовити.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 9, 26, 36-39, 110, 131, 132, 159, 160, 163, 164, 214, 309 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання слідчого СВ Відділу поліції №3 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області лейтенанта поліції ОСОБА_3 про тимчасовий доступ до документів - відмовити.

Ухвала слідчого судді є остаточною та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя