Житомирський апеляційний суд
Номер провадження №11-сс/4805/698/24
Категорія в порядку КПК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 грудня 2024 року Житомирський апеляційний суд

в складі: головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю: секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 (дистанційно),

підозрюваного ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду в м. Житомирі апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира від 23 листопада 2024 року, якою задоволено клопотання начальника СВ ВП № 1 Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_9 та застосовано до підозрюваного

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Житомира, громадянина України, з середньою освітою, військовослужбовця в/ч НОМЕР_1 , зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою : АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого,

запобіжний захід у виді тримання під вартою строком до 20 січня 2025 року, із визначенням застави у розмірі 55 000 (п`ятдесят п`ять тисяч) грн.,

в с т а н о в и в:

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_8 просить ухвалу скасувати та постановити нову, якою застосувати до ОСОБА_7 запобіжний захід у виді домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_1 . Вважає ухвалу незаконною та необґрунтованою, постановленою з порушенням вимог кримінального процесуального закону, без повного та всебічного з`ясування обставин справи. Зазначає, що слідчим в клопотанні та прокурором в судовому засіданні не доведено наявність жодного ризику, передбаченого ч.1 ст.177 КПК України, а також того, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів ніж тримання під вартою, не зможе забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_7 .. Вказує, що слідчим суддею не враховано належним чином, що ОСОБА_7 повністю визнає свою вину і викрадене майно наразі вилучено та знаходиться в розпорядженні органу досудового розслідування, а також те що він є військовослужбовцем, приймав участь в бойових діях та має поранення.

В ухвалі слідчого судді зазначено, що начальник СВ відділу поліції №1 Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_9 звернулася до суду з клопотанням про застосування до підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, в якому вказала, що у провадженні СВ відділу поліції №1 Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області перебуває кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000823 від 21.11.2024 року, за підозрою ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 23.05.2024 року, відповідно до ухвали Коростенського міськрайонного суду Житомирської області, ОСОБА_7 умовно-достроково звільнено від відбування покарання у виді позбавлення волі для проходження військової служби за контрактом та, у подальшому, направлено для проходження військової служби до військової частини НОМЕР_1 .

Солдат ОСОБА_7 , будучи військовослужбовцем, відповідно до вимог ст. ст. 11, 16, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, постійно підвищувати рівень військових професійних знань, вдосконалювати свою виучку і майстерність, знати та виконувати свої обов`язки та додержуватися вимог статутів Збройних Сил України, виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою, постійно бути зразком високої культури, скромності і витримки.

Відповідно до вимог ст. ст. 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, військова дисципліна досягається шляхом особистої відповідальності кожного військовослужбовця за дотримання Військової присяги, виконання своїх обов`язків, вимог військових статутів, а також зобов`язує кожного військовослужбовця додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги військових статутів та накази командирів.

Разом з цим, відповідно до Указу Президента України №64/2022, затвердженого Законом України від 24.02.2022 року М2102-ІХ, в Україні із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 року введено воєнний стан, строк дії якого неодноразово продовжувався, востаннє - на 90 діб Указом Президента України від 28.10.2024 року №740/2024, затвердженим Законом України від 29.10.2024 року №4024-ІХ.

На підставі вказаних вище нормативно правових актів, на території України, у зв`язку із введенням воєнного стану, визначено умови та порядок тимчасового обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина, тимчасових обмежень прав та законних інтересів юридичних осіб, а також, діяльності органів державної влади та місцевого самоврядування.

Водночас, у порушення зазначених вище норм законодавства України, солдат ОСОБА_7 , будучи раніше судимим, з попередніх судимостей належних висновків не зробив, і вчинив новий умисний злочин проти власності за наступних обставин.

Так, 21 листопада 2024 року, близько 15 год. 30 хв., ОСОБА_7 , перебував у приміщенні магазину «Фундук», який розташований за адресою: АДРЕСА_2 , де у нього виник злочинний умисел, направлений на повторне відкрите викрадення чужого майна, в умовах воєнного стану, а саме - продуктів харчування з приміщення вказаного магазину, які належать приватному підприємству «Бролія», представником якого є ОСОБА_10 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на повторне відкрите викрадення чужого майна, ОСОБА_7 , у вищевказаний день, час та місці, достовірно знаючи, що в Україні введено та діє правовий режим воєнного стану, переслідуючи корисливий мотив, з метою власного збагачення за чужий рахунок, усвідомлюючи суспільну небезпечність своїх злочинних дій та їх наслідків, бажаючи їх настання, діючи умисно, повторно, відкрито викрав продукти харчування з магазину «Фундук», а саме - коньяк торговельної марки «Десна 3*», об`ємом 0,25 л, вартістю 53 грн. 67 коп., віскі торговельної марки «Jack Daniel's», об`ємом 0,7 л, вартістю 670 грн. 34 коп., щоденні гігієнічні жіночі прокладки торговельної марки «Discreet Deo Water Lily Multiforn», вартістю 48 грн. 67 коп., пакет з логотипом «Фундук», вартістю 3 гри. 25 коп., пачку цигарок марки «Camel», вартістю 95 грн. 84 коп., сардельки торговельної марки «Верест шкільні», вартістю 131 грн. 59 коп., пляшку пива торговельної марки «Оболонь світле традиційне», об`ємом 2,4 л, вартістю 72 грн. 17 коп., пляшку пива торговельної марки «Тетерів», об`ємом 1,2 л, вартістю 43 грн. 25 коп.

В подальшому, ОСОБА_7 з викраденим майном з місця вчинення злочину втік, та розпорядився майном на власний розсуд, чим спричинив Приватному підприємству «Бролія», представником якого є ОСОБА_10 , матеріального збитку на загальну суму 1118 грн. 78 коп.

22.11.2024 року ОСОБА_7 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України.

Враховуючи обґрунтованість підозри ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України та доведеність ризиків, передбачених п.1,3,4,5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме: можливість підозрюваного переховуватися від органу досудового розслідування або суду, незаконно впливати на свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином чи вчинити інше кримінальне правопорушення, а також особу підозрюваного, слідчий суддя дійшов висновку про те, що застосування інших, більш м`яких запобіжних заходів ніж тримання під вартою не зможе забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваного, а тому задовольнив клопотання слідчого та застосував до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою з визначенням розміру застави відповідно до вимог п.2 ч.5 ст.182, ч.3 ст.183 КПК України.

Заслухавши доповідача, доводи захисника ОСОБА_8 та підозрюваного ОСОБА_7 в підтримання апеляційної скарги, думку прокурора в заперечення апеляційної скарги, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали клопотання слідчого, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Приймаючи рішення про задоволення клопотання органу досудового розслідування про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_7 слідчим суддею в повній мірі враховані вимоги ст.ст. 177, 178, 183, 194, 197 КПК України.

Відповідно до ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчим суддею було встановлено, що існує обґрунтована підозра у вчиненні ОСОБА_7 тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 10 років.

У п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21.04.2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України, підтверджується зібраними доказами, копії яких містяться в матеріалах клопотання слідчого.

Крім того, обґрунтованість підозри не оспорюється стороною захисту.

Також, слідчим суддею враховано особу підозрюваного ОСОБА_7 , який має зареєстроване місце проживання, раніше судимий за вчинення корисливих злочинів, неодружений, є військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 , на утриманні неповнолітніх дітей не має, а також доведеність прокурором наявності ризиків, передбачених п.1,3,4,5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме: можливість переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином чи вчинити інше кримінальне правопорушення.

За таких обставин, слідчий суддя дійшов висновку про те, що жодний більш м`який запобіжний захід ніж тримання під вартою не зможе запобігти вказаним ризикам, а тому застосував до підозрюваного запобіжний захід у виді тримання під вартою з визначенням розміру застави, який буде достатнім для забезпечення його належної процесуальної поведінки.

Так, ризик можливого переховування обґрунтований тим, що під тяжкістю можливого покарання підозрюваний може переховуватися від органу досудового розслідування та суду.

Ризики можливого впливу на потерпілу та свідків у цьому ж кримінальному провадженні обґрунтовується тим, що вони ще не допитувалися судом, тож перебуваючи на волі останній зможе впливати на вказаних осіб, у разі застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Ризик можливого перешкоджання кримінальному провадженню обґрунтовується тим, що ОСОБА_7 може безпідставно не з`являтися за викликом до слідчого та суду, затягуючи досудове та судове провадження, а також може вчиняти спроби впливу на учасників кримінального провадження з метою схилити їх до неявки до слідчого та суду.

Ризик вчинити інше кримінальне правопорушення, обґрунтовується тим, що ОСОБА_7 раніше судимий за вчинення умисних корисливих злочинів та будучи 23.05.2024 року звільнений від відбування покарання для проходження військової служби за контрактом, належних висновків для себе не зробив та знову підозрюється у вчинення тяжкого корисливого злочину.

За таких обставин, колегія суддів повністю погоджується з висновками слідчого судді про те, що з огляду на тяжкість покарання, передбаченого за кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обґрунтовано підозрюється ОСОБА_7 , даних про особу останнього, та доведеність прокурором наявності ризиків, передбачених п.1,3,4,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, жоден з інших більш м`яких запобіжних заходів ніж тримання під вартою не здатен забезпечити його належної процесуальної поведінки.

Отже, доводи апелянта про те, що прокурором не доведено ризиків, передбачених ст.177 КПК України, колегія суддів вважає безпідставними.

Доводи апеляційної скарги захисника по те, що слідчім суддею не враховано, що підозрюваний ОСОБА_7 має постійне місце проживання, повністю визнає свою вину, викрадене майно наразі вилучено та знаходиться в розпорядженні органу досудового розслідування, а також те що він є військовослужбовцем, приймав участь в бойових діях та має поранення, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки зазначені обставини не свідчать про зменшення ризиків, встановлених слідчим суддею, а лише характеризують особу. Більш того, вказані дані про особу враховані слідчим суддею.

Доводи апелянта про те, що до ОСОБА_7 може бути застосований більш м`який запобіжний захід у виді домашнього арешту, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки слідчим суддею при розгляді клопотання та апеляційним судом не встановлено достатніх стримуючих факторів від порушень з боку підозрюваного своїх зобов`язань в разі застосування більш м`якого запобіжного заходу. Не наведено доводів, які б вказували на належну процесуальну поведінку підозрюваного в разі обрання йому запобіжного заходу у виді домашнього арешту і в апеляційній скарзі.

Колегія суддів звертає увагу, що відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, право людини на свободу є основоположним, але не абсолютним та може бути обмежено з огляду на суспільний інтерес.

Крім того, у розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшують ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. Так, у справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року Європейським судом з прав людини зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.

Таким чином, доводи апеляційної скарги не можуть бути визнані колегією суддів достатніми для скасування оскаржуваного судового рішення, яке є законним та обґрунтованим.

Керуючись ст.ст. 404, 407, 422 КПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира від 23 листопада 2024 року, якою застосовано до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком до 20 січня 2025 року, із визначенням застави у розмірі 55 000 (п`ятдесят п`ять тисяч) грн.- без зміни.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді :