ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 1-кс/753/711/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" березня 2025 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі

слідчого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

адвоката власника майна ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання адвоката ОСОБА_4 , який діє в інтересах ОСОБА_5 про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді від 27.11.2023 по кримінальному провадженню № 0001669 від 19.07.2023 за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України,

У С Т А Н О В И В:

У березні 2025 року адвокат ОСОБА_4 , який діє в інтересах ОСОБА_5 звернувся до слідчого судді з клопотанням про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді від 27.11.2023 по кримінальному провадженню № 0001669 від 19.07.2023 за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України.

Клопотання мотивоване тим, що 27.11.2023 ухвалою слідчого судді Дарницького районного суду м. Києва накладено арешт на адміністративно-виробничий комплекс за адресою: м. Київ, вул. Ремонтна, 11 під літерами А, Б, В, Г загальною площею 713,1 метрів квадратних (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 000), кадастровий номер земельної ділянки :63:324:0009, належний ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянином України, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , дата державної реєстрації 01.02.2022 шляхом заборони його відчуження, зокрема, шляхом продажу, обміну, поділу чи передачу в іпотеку, без заборони власнику користування цим об`єктом.

Адміністративно-виробничий комплекс за адресою: м. Київ, вул. Ремонтна, 11 під літерами А, Б, В, Г загальною площею 713,1 метрів квадратних належить ОСОБА_5 на підставі договору купівлі-продажу від 01.02.2022 № 371 посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_6 .

Водночас, як встановлено в ході досудового розслідування ОСОБА_7 19.07.2023 звернулася до Дарницького управління поліції та зазначила, що є власником нерухомого майна, а саме корпусу майстерень та побутових приміщень площею 451,30 кв. м. розташованих за адресою: АДРЕСА_1 та будівлі складських приміщень площею 213,70 кв.м. розташованих за адресою: АДРЕСА_1 .

Вказане майно належить їй на підставі договору купівлі - продажу нерухомого майна від 08.05.2020, укладеного з ТОВ «СОТА» (), посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_8 зареєстрованого в реєстрі за № 1574.

У подальшому ОСОБА_7 вказане нерухоме майно передала до статутного капіталу ТОВ "РЕМТЕХ 11".

01.03.2024 ОСОБА_7 , яка на той момент була учасником ТОВ "РЕМТЕХ 11", в особі уповноваженого представника ОСОБА_9 та ОСОБА_5 укладено договір купівлі-продажу частки у статутному капіталі ТОВ "РЕМТЕХ 11".

Відповідно до виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ОСОБА_10 є керівником ТОВ "РЕМТЕХ 11".

З огляду на викладене задля владнання спірної ситуації і захисту своїх прав ОСОБА_5 двічі придбано одне й теж саме майно.

12.06.2024 ОСОБА_7 звернулася до Дарницького управління поліції із заявою у якій зазначила, що спірне питання між нею та ОСОБА_5 врегульовано мирним шляхом, а вона не є постаждалою особою від кримінального правопорушення. Вказала, що претензій до ОСОБА_5 не має.

На підставі викладеного просив скасувати арешт на адміністративно-виробничий комплекс за адресою: м. Київ, вул. Ремонтна, 11 під літерами А, Б, В, Г загальною площею 713,1 метрів квадратних (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 000), кадастровий номер земельної ділянки :63:324:0009, належний ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянином України, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , дата державної реєстрації 01.02.2022 шляхом заборони його відчуження, зокрема, шляхом продажу, обміну, поділу чи передачу в іпотеку, без заборони власнику користування цим об`єктом.

В судовому засіданні адвокат власника майна клопотання підтримав в повному обсязі, просив суд його задовольнити, скасувати арешт з даного майна, накладеного в рамках кримінального провадження № 0001669 від 19.07.2023.

Прокурор у судовому засіданні надав пояснення, в яких заперечував щодо задоволення клопотання, арешт накладено не на сам об`єкт нерухомого майна, а на запис в реєстрі нерухомого майна, просив відмовити у задоволенні клопотання.

Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши клопотання, додані до нього матеріали, оглянувши матеріали кримінального провадження № 0001669 від 19.07.2023 слідчий суддя встановив такі обставини.

Слідчим відділом Дарницького УП ГУНП у м. Києві розслідується кримінальне провадження № 0001669 від 19.07.2023 за ознаками кримінального провопорушення, передбаченого ч .1 ст. 358 КК України.

Постановою дізнавача відділу дізнання від 25.10.2023 визнано речовим доказом в кримінальному провадженні № 0001669 від 19.07.2023 адміністративно-виробничий комплекс за адресою: м. Київ, вул. Ремонтна, 11 під літерами А, Б, В, Г загальною площею 713,1 метрів квадратних (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 000), кадастровий номер земельної ділянки :63:324:0009, належний ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

27.11.2023 ухвалою слідчого судді Дарницького районного суду м. Києва накладено арешт на адміністративно-виробничий комплекс за адресою: м. Київ, вул. Ремонтна, 11 під літерами А, Б, В, Г загальною площею 713,1 метрів квадратних (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 000), кадастровий номер земельної ділянки :63:324:0009, належний ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянином України, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , дата державної реєстрації 01.02.2022 шляхом заборони його відчуження, зокрема, шляхом продажу, обміну, поділу чи передачу в іпотеку, без заборони власнику користування цим об`єктом.

Питання скасування арешту майна врегульовані ст. 174 КПК України, яка визначає, що арешт може бути скасовано, якщо буде доведено, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

З огляду на предмет доказування у кримінальному провадженні, в рамках якого накладався арешт, та беручи до уваги, що при арешті майна з метою забезпечення збереження речових доказів перевіряється лише доказове значення майна, на яке накладається арешт (ст. 98 КПК України), при цьому добросовісність набувача такого майна не є перешкодою для його арешту на цій підставі (ч. 10 ст. 170 КПК України), слідчий суддя дійшов висновку, що арешт на нежитлову будівлю було накладено обґрунтовано, оскільки існують достатні підстави вважати, що арештоване нерухоме майно було об`єктом кримінально протиправних дій.

12.06.2024 ОСОБА_7 направила до Дарницького УП ГУНП в м. Києві заяву про закриття кримінального провадження в порядку п. 7 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Як вбачається з листа начальника відділу дізнання Дарницького УП ГУНП у м. Києві № 90225-2024 від 26.06.2024 кримінальне провадежння № 0001669 від 19.07.2023 не відноситься до кримінального провадження у формі приватного обвинувачення, оскільки в законодавчому переліку відповідних статтей не міститься ст. 358 КК України, а тому не може бути закрите за п. 7 ч. 1 ст. 284 КПК України. З підстав наведених ОСОБА_7 у заяві, досудове розслідування не підлягає закінченню, а кримінальне провадження № 0001669 від 19.07.2023 не підлягає закриттю.

Доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому КПК порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню (ст. 84 КПК України).

У відповідності до частин першої, другої статті 93 КПК України збирання доказів здійснюється сторонами кримінального провадження, потерпілим у порядку, передбаченому цим Кодексом. Сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до частини першої статті 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом. Застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора (ст. 132 КПК України).

Пунктом 7 частини другої статті 131 КПК України передбачений такий вид заходів забезпечення кримінального провадження, як арешт майна.

Згідно із частиною першою статті 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження та допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Частинами другою, третьою статті 170 КПК України визначено, що арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до статті 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

При розгляді клопотання, поданого в порядку статті 172 КПК України, слідчий суддя не вирішує питання належності та допустимості доказів, отриманих в ході досудового розслідування, оскільки оцінка допустимості доказів має бути вирішена відповідно до вимог статті 89 КК України під час ухвалення судового рішення при судовому розгляді кримінального провадження.

Згідно із частиною другою статті 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати, зокрема:

1) правову підставу для арешту майна;

2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу).

Відповідно до статті 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Враховуючи наведене, враховуючи правову кваліфікацію кримінального правопорушення, за фактом вчинення якого розслідується кримінальне провадження та в межах якого накладено арешт на адміністративно-виробничий комплекс за адресою: м. Київ, вул. Ремонтна, 11 під літерами А, Б, В, Г загальною площею 713,1 метрів квадратних (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 000), кадастровий номер земельної ділянки :63:324:0009, зважаючи на те, що, нежитлове приміщення відповідає критеріям речових доказів, зазначеним у статті 98 КПК України, оскільки є об`єктом кримінально протиправних дій, зважаючи на правову підставу для арешту майна, враховуючи доводи заяви про скасування арешту майна та докази долучені до нього, враховуючи, що розслідування у кримінальному провадженні № 0001669 від 19.07.2023 триває, слідчий суддя вважає, що на цьому етапі здійснення досудового розслідування відсутні підстави для задоволення заяви та скасування арешту майна.

Керуючись статтями 93, 98, 131, 132, 167-168, 170-174, ч. 2 ст. 376 КПК України, слідчий суддя,

У Х В А Л И В :

У задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_4 , який діє в інтересах ОСОБА_5 про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді від 27.11.2023 по кримінальному провадженню № 0001669 від 19.07.2023 за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: