Провадження № 1-кс/554/3029/2025
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 березня 2025 року м. Полтава

Слідчий суддя Октябрського районного суду м. Полтави ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , адвоката ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтаві скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_5 на рішення старшого слідчого відділу розслідування злочинів у сфері господарської та службової діяльності СУ ГУНП в Полтавській області ОСОБА_6 від 10 лютого 2025 року про відмову в задоволенні клопотання у кримінальному провадженні № 0000501 від 07.08.2024 року,

в с т а н о в и л а:

20.02.2025 року адвокат ОСОБА_3 , діючи в інтересах ОСОБА_5 , підозрюваного у кримінальному провадженні № 0000501 від 07.08.2024 року, звернулася до слідчого судді із вищезазначеною скаргою, у якій просила:

- скасувати постанову старшого слідчого СУ ГУНП в Полтавській області від 10.02.2025 року про відмову в задоволенні клопотання щодо повторного допиту свідка ОСОБА_7 за участю захисника - адвоката ОСОБА_3 ;

- зобов`язати старшого слідчого відділу розслідування злочинів у сфері господарської та службової діяльності СУ ГУНП в Полтавській області ОСОБА_6 або будь-якого іншого слідчого СУ ГУНП в Полтавській області, у провадженні якого перебувають матеріали кримінального провадження № 0000501 від 07.08.2024 року, допитати в якості свідка ОСОБА_7 за участю захисника - ОСОБА_3 .

Обґрунтовуючи заявлені у скарзі вимоги адвокат вважала, що оскаржувана постанова є незаконною та необґрунтованою, цілеспрямовано направленою на перешкоджання стороні захисту отримати докази, що можуть спростувати повідомлену підозру та стати підставою для закриття кримінального провадження на стадії досудового розслідування. Зокрема, на думку адвоката, свідок ОСОБА_7 , являючись заявником про вимагання у нього грошових коштів, активним учасником НСРД за його участі та фактичним передавачем неправомірної вигоди (згідно версії обвинувачення), може підтвердити або спростувати доводи сторони захисту щодо необґрунтованості повідомленої ОСОБА_5 підозри та незаконності деяких слідчих дій, проведених за участю цього свідка, а саме щодо: обставин вимагання у нього грошових коштів ОСОБА_8 та у якій саме сумі; щодо обставин написання ним письмової заяви та його допитів у якості свідка, після написання цієї заяви; щодо обставин вручення йому грошових коштів, які він у подальшому передавав у якості неправомірної вигоди, та щодо інших обставин, які мають значення для всього кримінального провадження і про які його раніше не допитували.

Участь захисника у допиті вказаного свідка, на переконання адвоката, буде сприяти повноті та всебічності проведеного допиту, сприяти реалізації права підозрюваного на захист, а також виключати будь-який позапроцесуальний вплив на вказаного свідка зі сторони обвинувачення чи захисту.

У судовому засіданні адвокат ОСОБА_3 підтримала вимоги, викладені у скарзі, просила задовольнити скаргу з викладених у ній підстав.

Слідчий ОСОБА_4 , який входить до складу групи слідчих у кримінальному провадженні № 0000501 від 07.08.2024 року, заперечував проти задоволення скарги, оскаржувану постанову вважав законною, вмотивованою та такою, що винесена із повним дотриманням норм КПК України. Зазначив, ОСОБА_7 у кримінальному провадженні являється заявником та він вже двічі був допитаний в якості свідка. Показань, які б могли спростувати пред`явлену ОСОБА_5 підозру чи якимось чином будуть свідчити про її незаконність або необґрунтованість, останній не надасть, тому вважав недоцільним проводити допит останнього втретє.

Заслухавши думку учасників судового провадження, дослідивши скаргу та додані до неї матеріали, слідчий суддя вважає, що в задоволенні скарги слід відмовити з наступних підстав.

Згідно з ч. 1 ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. А частина 2 цієї статті передбачає, що сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов?язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Пунктом 2 частини 5 статті 110 КПК України визначено, що в постанові слідчого, дізнавача, прокурора повинні бути зазначені зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу.

Загальний порядок збирання доказів у кримінальному процесі встановлений статтею 93 КПК України.

Доказування на стадії досудового розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і закінчується закриттям кримінального провадження або направленням до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності, клопотання про закриття кримінального провадження (п.5 ч.1 ст.3 КПК України).

Відповідно до ч. 3 ст. 93 КПК України сторона захисту здійснює збирання доказів шляхом витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, службових та фізичних осіб речей, копій документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій, актів перевірок; ініціювання проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій та інших процесуальних дій, а також шляхом здійснення інших дій, які здатні забезпечити подання суду належних і допустимих доказів. Ініціювання стороною захисту проведення слідчих (розшукових) дій здійснюється шляхом подання слідчому відповідних клопотань, які розглядаються в порядку, передбаченому статтею 220 цього Кодексу.

При цьому слідчий суддя бере до уваги, що згідно зі ст. 92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого.

Слідчий та прокурор самостійно обирають тактику проведення слідчих дій.

Слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог КПК України, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється (ст. 40 КПК України).

Згідно з ч. 1 ст. 223 КПК України слідчі (розшукові) дії є діями, спрямованими на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні.

Відповідно до ч. 6 ст. 223 КПК України слідча (розшукова) дія, що здійснюється за клопотанням сторони захисту, потерпілого, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, проводиться за участю особи, яка її ініціювала, та (або) її захисника чи представника, крім випадків, коли через специфіку слідчої (розшукової) дії це неможливо або така особа письмово відмовилася від участі в ній. Під час проведення такої слідчої (розшукової) дії присутні особи, що її ініціювали, мають право ставити питання, висловлювати свої пропозиції, зауваження та заперечення щодо порядку проведення відповідної слідчої (розшукової) дії, які заносяться до протоколу.

При цьому у випадку, коли стороною захисту ініційовано проведення слідчої (розшукової) дії, саме вона має довести доцільність проведення такої дії.

Доказування на стадії судового розгляду має процесуальні особливості, визначені ч.6 ст.22 КПК щодо створення судом необхідних умов для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків, зберігаючи об`єктивність та неупередженість; безпосередність дослідження доказів судом (ч.1,2 ст.23 КПК України); здійснення судового виклику певної особи, якщо слідчий суддя чи суд встановить наявність достатніх підстав вважати, що така особа може дати показання, які мають значення для кримінального провадження, або її участь у процесуальній дії є обов`язковою (ч.1 ст.134 КПК України); суд має право призначити одночасний допит двох чи більше вже допитаних учасників кримінального провадження (свідків, потерпілих, обвинувачених) для з`ясування причин розбіжності в їхніх показаннях, який проводиться з урахуванням правил, встановлених частиною дев`ятою статті 224 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1,2 ст.23 КПК України суд досліджує докази безпосередньо. Показання учасників кримінального провадження суд отримує усно. Не можуть бути визнані доказами відомості, що містяться в показаннях, речах і документах, які не були предметом безпосереднього дослідження суду, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Суд може прийняти як доказ показання осіб, які не дають їх безпосередньо в судовому засіданні, лише у випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно зі ст. 24 КПК, кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому КПК.

Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений ч. 1 ст. 303 КПК.

Так, відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 303 КПК на досудовому провадженні може бути оскаржене рішення слідчого, дізнавача, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій.

Відповідно до ч. 1 ст. 246 КПК передбачено, що негласні слідчі (розшукові) дії - це різновид слідчих (розшукових) дій, відомості про факт та методи проведення яких не підлягають розголошенню, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.

Згідно з ч.1 ст.95 КПК України показання - це відомості, які надаються в усній або письмовій формі під час допиту підозрюваним, обвинуваченим, свідком, потерпілим, експертом щодо відомих їм обставин у кримінальному провадженні, що мають значення для цього кримінального провадження.

Слідчим суддею встановлено, що 14.01.2025 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст.27, ч.3 ст.368 КК України.

03.02.2025 року захисник підозрюваного ОСОБА_5 - адвокат ОСОБА_3 звернулася до СУ ГУНП в Полтавській області із клопотанням, у якому прохала допитати за її участі свідка ОСОБА_7 .

Постановою старшого слідчого відділу розслідування злочинів у сфері господарської та службової діяльності СУ ГУНП в Полтавській області ОСОБА_6 від 10.02.2025 року в задоволенні цього клопотання було відмовлено, оскільки в ході проведення досудового розслідування кримінального провадження ОСОБА_7 неодноразово допитувався як свідок у кримінальному провадженні, в тому числі з питань, зазначених у клопотанні адвоката ОСОБА_3 . Копії протоколів допиту ОСОБА_7 надавалися ОСОБА_3 та ОСОБА_5 . Відсутні підстави повторно допитувати свідка ОСОБА_7 .

Слідчий суддя погоджується з таким висновком слідчого та не вбачає підстав для скасування оскаржуваної постанови від 10.02.2025 року, оскільки остання за змістом відповідає вимогам статті 110 КПК України, є вмотивованою, у ній слідчим зазначено мотиви, з яких він дійшов висновку про відмову в задоволенні клопотання захисника.

Так, з наданих матеріалів вбачається, що слідчий в своїй постанові дійшов обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні клопотання про допит ОСОБА_7 , оскільки останній вже двічі був допитаний як свідок у кримінальному провадженні, і захисник не навела вагомих підстав для повторного допиту вказаної особи.

Крім того, аналогічна за своїми обґрунтуванням та змістом скарга адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_5 на постанову слідчого про відмову в задоволенні клопотання від 10.02.2025 року вже була предметом розгляду слідчим суддею, за результатом якого ухвалою від 19.02.2025 року в її задоволенні було відмовлено з таких же підстав.

Водночас слідчий суддя звертає увагу на те, що з урахуванням принципу безпосередньості дослідження доказів у разі, якщо прокурор дійде висновку про наявність підстав для звернення до суду з обвинувальним актом, сторона захисту матиме можливість реалізувати своє право на допит свідка ОСОБА_7 відповідно до статті 352 КПК України, а також не позбавлена права під час розгляду кримінального провадження по суті у відповідності до положень статей 84-89 КПК України заявити клопотання про визнання недопустимими чи неналежними як доказів показань вказано ї особи, а також відомостей, здобутих під час досудового розслідування.

На підставі викладеного, слідчий суддя не вбачає підстав для задоволення скарги.

Керуючись ст.ст.95, 223, 303-307, 372 КПК України, слідчий суддя,

у х в а л и л а:

У задоволенні скарги адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_5 на рішення старшого слідчого відділу розслідування злочинів у сфері господарської та службової діяльності СУ ГУНП в Полтавській області ОСОБА_6 від 10 лютого 2025 року про відмову в задоволенні клопотання у кримінальному провадженні № 0000501 від 07.08.2024 року, - відмовити.

Повний текст ухвали складено 07 березня 2025 року о 10 годині.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1