Справа №195/430/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02.04.2025 року с-ще Томаківка Дніпропетровської області

Томаківський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю: прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт.Томаківка кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000056 від 01.03.2025 стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Новий Мир, Томаківського району, Дніпропетровської області, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, спільно проживає з особою ОСОБА_5 , не перебуваючи у шлюбі, утримує двох дітей ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий:

09.10.2012 року вироком Євпаторійського міського суду АР Крим за ч. 2 ст. 186, ст. 71 КК України до покарання у виді 4 років 6 місяців позбавлення волі; 24.11.2016 звільнений із Синельниківської ВК Дніпропетровської області № 94 по відбуттю строку покарання;

- 06.12.2017 року вироком Марганецького міського суду Дніпропетровської області за ч.2 ст.186 КК України до покарання у виді 5 років позбавлення волі;

- 04.11.2021 року вироком Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області за ч.1 ст.28, ч.1 ст.122, ч.2 ст.185, ч.1 ст.70, ч.4 ст.70 КК України до покарання у виді 5 років позбавлення волі; 07.12.2021 звільнений із Дніпровської установи виконання покарань № 4 по відбуттю строку покарання,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 289 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 , 28 лютого 2025 року приблизно о 08 годині 00 хвилин, знаходився за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , де у нього виник злочинний умисел, спрямований на повторне незаконне заволодіння транспортним засобом, а саме: автомобілем марки «ВАЗ» моделі «2107», тип загальний легковий загальний седан-В, 1985 року випуску, об`єм двигуна 1451, номер кузова (vin) НОМЕР_1 , червоного кольору, реєстраційний номер НОМЕР_2 , який перебуває у законному користуванні та розпорядженні ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та який зберігався по сусідству на території домоволодіння останнього за адресою: АДРЕСА_1 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на незаконне заволодіння транспортним засобом, ОСОБА_4 , в цей же день, тобто 28 лютого 2025 року приблизно о 21 годині 30 хвилині, дочекавшись темряви, прибув до території домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , де усвідомлюючи, що вказана територія має суцільну огорожу для охорони від вільного доступу сторонніх осіб та містить ділянку, яка використовується для постійного зберігання вищевказаного легкового автомобіля, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, діючи повторно, умисно, таємно, незаконно, протиправно, з корисливих мотивів, переслідуючи мету наживи, всупереч волі та без згоди на те законного користувача, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, підійшов до вхідної хвіртки та шляхом вчинення механічних дій власними руками відчинив її, знявши з внутрішньої сторони хвіртки металевий гачок з металевої скоби, після чого проник на територію вказаного домоволодіння та до ділянки місцевості, яка використовується як сховище для зберігання даного легкового автомобіля.

Продовжуючи реалізовувати свій єдиний злочинний умисел, направлений на незаконне заволодіння транспортним засобом, ОСОБА_4 , знаходячись на території даного домоволодіння, забезпечуючи безперешкодний виїзд автомобіля, застосовуючи власну фізичну силу рук, відчинив одностулкові ворота, знявши металевий гак з металевої скоби, після чого підійшов до автомобіля марки «ВАЗ» моделі «2107», тип загальний легковий загальний седан-В, 1985 року випуску, об`єм двигуна 1451, номер кузова (vin) НОМЕР_1 , червоного кольору, реєстраційний номер НОМЕР_2 , який перебуває у законному користуванні та розпорядженні ОСОБА_8 , припаркованого на ділянці його постійного зберігання, де шляхом вільного доступу, через незачинені водійські дверцята проник до салону даного автомобіля та не маючи права керування і розпорядження зазначеним транспортним засобом, за допомогою ключа, який знаходився в замку запалювання, запустив двигун зазначеного автомобіля, тим самим встановив контроль над транспортним засобом.

В цей момент незаконні дії ОСОБА_4 були виявлені потерпілим ОСОБА_8 , який вийшов із житлового будинку та почав зупиняти незаконні дії ОСОБА_4 шляхом висловлювання законних вимог припинити злочинні дії та утримував власними руками дверцята автомобіля, перешкоджаючи їх зачиненню.

Проте, ОСОБА_4 , усвідомлюючи, що його злочинна діяльність викрита, але не відмовляючись від своїх злочинних дій, діючи відкрито для потерпілого, ввімкнув задню передачу на вказаному автомобілі та виїхав за межі території зазначеного домоволодіння, після чого, продовжуючи незаконно керувати ним, направився до м. Нікополь Дніпропетровської області, де з метою отримання грошових коштів, в подальшому незаконно продав вказаний транспортний засіб громадянину ОСОБА_9 .

Таким чином, ОСОБА_4 , діючи повторно, із проникненням у сховище, проти волі потерпілого ОСОБА_8 , не маючи права на володіння, розпорядження та користування, незаконно заволодів транспортним засобом, а саме: автомобілем марки «ВАЗ» моделі «2107», тип загальний легковий загальний седан-В, 1985 року випуску, об`єм двигуна 1451, номер кузова (vin) НОМЕР_1 , червоного кольору, реєстраційний номер НОМЕР_2 , та згідно висновку судової транспортно-товарознавчої експертизи № 584 від 07.03.2025, відповідно до якої середня ринкова вартість даного автомобіля станом на момент скоєння кримінального правопорушення становила 41447,58 грн., завдав майнову шкоду потерпілому на вказану суму.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч.2 ст. 289 КК України за ознаками - незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене повторно, поєднане з проникненням у інше сховище.

В судовому засіданні обвинувачений підтвердив вищезазначені обставини, визнав себе винним у скоєнні інкримінованого йому злочину при викладених у обвинувальному акті обставинах, та пояснив суду, що 28 лютого 2025 року він зайшов на територію домоволодіння сусіда ОСОБА_8 за адресою: АДРЕСА_2 , через хвіртку, яка була зачинена на металевий гачок, та відкрив ворота, щоб вигнати автомобіль, сів у автомобіль, завів його, а ОСОБА_8 , який вийшов із житлового будинку почав зупиняти його дії та вимагав припинити злочинні дії. Але він ввімкнув задню передачу на вказаному автомобілі та виїхав за межі території зазначеного домоволодіння, після чого, направився до м. Нікополь Дніпропетровської області, де в подальшому продав вказаний транспортний засіб громадянину ОСОБА_9 . Щоб потерпілий його не впізнав він одягнув капюшон на голову та горловину светра підтягнув на лице. Даний злочин вирішив вчинити у зв`язку зі складним матеріальним становищем. Завдана шкода потерпілому відшкодована. В скоєному щиро кається та прохає суд його суворо не карати.

Потерпілий ОСОБА_8 в судове засідання не з`явився, але подав до суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, при цьому зазначає, що підтримує свої покази надані на досудовому слідстві, претензій матеріального характеру до обвинуваченого не має, не заперечує проти призначення обвинуваченому покарання не пов`язаного з позбавленням волі. Цивільний позов в рамках кримінального провадження не заявлено.

Свідчення обвинуваченого відповідають обставинам справи, які ніким не оспорюються. Обставини справи об`єктивно, повно і всесторонньо підтверджені письмовими доказами у справі у встановленому об`ємі.

У суду немає сумнівів у тому, що обвинувачений дає правдиві свідчення добровільно.

Так як обвинувачений свою провину визнав повністю та підтвердив обставини скоєння кримінального правопорушення, погодився на спрощену форму судового розгляду, а саме просив не досліджувати докази, які він не оспорює, що передбачено ст.349 КПК України, наслідки якої роз`яснені учасникам розгляду, суд з`ясувавши думку учасників судового процесу, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються і судовий розгляд було обмежено допитом обвинуваченого та дослідженням документів, що стосуються його особи.

Таким чином, суд вважає доведеним, що обвинувачений своїми умисними діями вчинив незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене повторно, поєднане з проникненням у інше сховище.

При призначенні покарання обвинуваченому, суд відповідно до положень ст.65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Суд враховує, що інкриміноване обвинуваченому кримінальне правопорушення, відповідно до ст. 12 КК України , відноситься до категорії тяжкого злочину.

Дослідивши дані про особу обвинуваченого судом встановлено, що останній має середню освіту, офіційно не працевлаштований, за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, перебуває у фактичних шлюбних відносинах, утримує двох малолітніх дітей.

До обставин пом`якшуючих покарання обвинуваченому суд відносить його щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

До обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому відповідно до вимог ст. 67 КК України, суд відносить: рецидив злочинів та вчинення кримінального правопорушення щодо особи похилого віку.

Вирішуючи питання про призначення виду та міри покарання обвинуваченому, суд враховує характер, ступінь суспільної небезпеки вчиненого злочину, ступінь тяжкості вчиненого злочину, відношення обвинуваченого до вчиненого, вину свою визнав, в скоєному розкаявся, та вважає за необхідне призначити обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі в межах санкції статті, але враховуючи наявність обставин пом`якшуючих покарання - щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, особу обвинуваченого, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, має на утриманні двох малолітніх дітей, суд вважає можливим його перевиховання і виправлення без ізоляції від суспільства, і тому вважає правильним звільнити його від відбування призначеного покарання з іспитовим строком на підставі ст. 75 КК України та покласти на нього обов`язки, передбачені п.п. 1,2 ч.1, п.2 ч.3 ст. 76 КК України.

Цивільний позов у справі не заявлено.

Питання щодо речових доказів вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ :

ОСОБА_4 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 289 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років без конфіскації майна.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 (два) роки, поклавши на нього обов`язки, передбачені п. п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України.

На підставі п. п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 : періодично з`являтись для реєстрації до органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід у вигляді домашнього арешту залишити ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави в особі Дніпропетровського НДЕКЦ МВС судові витрати по кримінальному провадженню за проведення судової трасологічної експертизи від 04.03.2025 № СЕ-19/104-25/8506-Д в сумі 3183 грн. 60 коп.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати за проведення експертизи № 584 від 07.03.2025 в сумі 1272 грн. 24 коп.

Речові докази: фрагмент ДСП та фрагмент поліетиленової плівки, які упаковані до поліпропіленового мішку, які знаходяться на зберіганні у потерпілого ОСОБА_8 - залишити ОСОБА_8 ; автомобіль марки «ВАЗ» моделі «2107», тип загальний легковий загальний седан-В, 1985 року випуску, об`єм двигуна 1451, номер кузова (vin) НОМЕР_1 , який знаходиться на зберіганні у ОСОБА_8 - залишити ОСОБА_8 ; 4 сліди папілярних ліній, з поверхні багажника автомобіля, які упаковані до паперового конверту НПУ, які знаходяться при матеріалах кримінального провадження залишити у матеріалах кримінального провадження; два номерних знака НОМЕР_2 , які передано на зберігання потерпілому ОСОБА_10 - залишити ОСОБА_8 .

Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду через Томаківський районний суд на протязі 30 днів з моменту його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1

02.04.2025