Справа № 559/3181/24
Провадження № 1-кп/559/315/2024
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2024 року м.Дубно

Дубенський міськрайонний суд Рівненської області в складі: головуючої судді ОСОБА_1 ,з участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0000534 від 24.08.2024 за ч.4 ст.185 КК України відносно обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дубно, Рівненської області, українця, громадянин України, з середньою - спеціальною освітою, не працюючого, не одруженого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , згідно ст.89 КК України не судимий,

з участю: прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_3 , за згодою потерпілого ОСОБА_5 ,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 27.07.2024 близько 13 год. 00 хв., перебуваючи в гаражному приміщенні на території господарства за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , виявив мобільний телефон свого знайомого ОСОБА_5 , після чого реалізовуючи свій злочинний намір, спрямований на таємне викрадення чужого майна, в період дії воєнного стану, введеного Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», продовженого Указом Президента України від 06 травня 2024 року № 271/2024, затвердженим Законом України від 8 травня 2024 року №3684-ІХ), усвідомлюючи суспільно небезпечний характер вчинюваних ним дій та передбачаючи настання їх наслідків, діючи з корисливим мотивом, з метою власного незаконного збагачення, умисно, таємно, достеменно знаючи, що телефон йому не належить, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, викрав вказаний мобільний телефон марки «Motorola» моделі «Moto G32 8/256GB» чорного кольору, імеі: НОМЕР_1 , імеі: НОМЕР_2 , вартістю 4416,67 грн., який належить ОСОБА_5 . В подальшому ОСОБА_3 не вжив жодних заходів для повернення телефону власнику та розпорядився ним на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_5 матеріальну шкоду на суму 4416,67 гривень.

З урахуванням думки всіх учасників процесу, на підставі ч.3 ст.349 КПК України, судовий розгляд обмежено допитом обвинуваченого та дослідженням документів, що характеризують особу ОСОБА_3 .

Допитаний у судовому засідання обвинувачений ОСОБА_3 свою вину в скоєному визнав у повному обсязі, щиро розкаюється. Підтвердив фактичні обставини справи. Він дійсно викрав мобільний телефон знайомого: в гаражі розпивав алкогольні напої з двома товаришами, ОСОБА_6 перебрав і залишив свій телефон без нагляду, він знав, що це телефон Криловця і вирішив його привласнити: вийняв сім-картки за гаражем і викинув, а через два тижні обмінявся телефонами з ОСОБА_7 , тоді не вистачало грошей і вирішив так вчинити. Потім поліція його знайшла, він їм все розказав і вони телефон повернули ОСОБА_6 , з яким вже помирився. після того знову по чарчині випили. Іноді вживає наркотичні засоби, але це лише для себе і іншим не заважає, офіційно ніколи не працював. Попередній штраф сплатив. Справді кається. В формі ЗСУ прийшов у суд, бо так простіше і не було, що одягнути - їхав не з дому, а від товариша, зараз соромно за це.

Потерпілий претензій до обвинуваченого немає, просить справу розглядати без його участі, щодо покарання, то покладається на розсуд суду.

За таких обставин суд вважає доведеним, що ОСОБА_3 скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст.185 КК України: таємно викрав чуже майно (крадіжка), вчинив у умовах воєнного стану.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_3 покарання суд, згідно з вимогами ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке згідно зі ст.12 КК України є тяжким злочином; дані про особу винного, який несудимий у силу ст.89 КК України, за місцем проживання скарг не надходило, зареєстрований з чисельними родичами, на диспансерному обліку в лікарів-психіатра чи -нарколога. Обставинами, що пом`якшують покарання, суд визнає його щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення. Обставини, що обтяжують покарання не встановлено, бо стан алкогольного чи іншого сп`яніння в момент події не зафіксовано. Вирішуючи питання щодо міри покарання, беручи до уваги вказані вище обставини в їх сукупності, суд робить висновок, що виправлення обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства. Суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_3 покарання в межах санкції ч.4 ст.185 КК України в виді позбавлення волі з застосуванням ст.75 КК України, оскільки саме таке покарання є справедливим, а також необхідним і достатнім для виправлення та попередження вчинення ним нового кримінального правопорушення. Суд звертає увагу, що до ОСОБА_3 було застосовано привід за неявку без поважних причин у засідання. А також він прибув до суду в військовому однострої, хоч не є військовослужбовцем ЗСУ, а обвинуваченим у таємному викраденні чужого майна в умовах воєнного стану, що аморально. Враховуючи спосіб життя ОСОБА_3 , який ніколи не працював офіційно, має труднощі матеріального характеру і щодо тверезого сприйняття дійсності, а також все вищезазначене, на нього необхідно покласти і додаткові обов`язки згідно ст.76 КК України, виконуючи які він буде під контролем органу пробації.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався. Судові витрати відсутні. Долю речових доказів вирішити згідно ст.100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.75-76, ч.4 ст.185 КК України, ст.100, 349, 366-371, 373-376, ч.15 ст.615 КПК України, суд -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, та призначити покарання у виді позбавлення волі строком 5 (п`ять) років.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_3 звільнити від відбування призначеного покарання з іспитовим строком 2 (два) роки із покладанням обов`язків згідно ст.76 КК України:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи;

3) не виїжджати за межі державного кордону України без повідомлення уповноваженого органу з питань пробації;

4) працевлаштуватися або за направленням уповноваженого органу з питань пробації звернутися до органів державної служби зайнятості для реєстрації як безробітного та працевлаштуватися, якщо йому буде запропоновано відповідну посаду (роботу);

5) виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою;

6) публічно попросити вибачення у мешканців Дубенщини за те, що він одягнув військовий однострій, хоч не є військовослужбовцем.

Речові докази в справі:

- мобільний телефон марки «Motorola» моделі «Moto G32 8/256GB» чорного кольору, імеі: НОМЕР_1 , імеі: НОМЕР_2 , що переданий на відповідальне зберігання ОСОБА_5 , залишити в його власності;

- фото коробки викраденого мобільного телефону, залишити в матеріалах кримінального провадження.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави судові витрати за проведення судових експертиз в сумі 1514 (одна тисяча п`ятсот чотирнадцять) гривень 56 копійок.

На вирок може бути подано апеляцію до Рівненського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення через Дубенський міськрайонний суд з підстав, передбачених ст. 394 КПК України. Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції. Учасники мають право на отримання копії вироку. Прокурору та обвинуваченому повний текст вироку вручається в день проголошення його резолютивної частини в умовах дії воєнного стану згідно ч.15 ст. 615 КПК України

Суддя: ОСОБА_1