КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ПОЛТАВИ
Справа №552/4702/24
Провадження № 1-кс/552/30/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.01.2025 м. Полтава

Слідчий суддя Київського районного суду м. Полтави ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , детектива ОСОБА_3 , представника власника майна ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 , розглянувши клопотання детектива Підрозділу детективів Територіального управління БЕБ у Полтавській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором відділу Полтавської обласної прокуратури ОСОБА_6 , про арешт майна,

встановив:

До слідчого судді Київського районного суду м. Полтави 26.12.2024 звернувся детектив Підрозділу детективів Територіального управління БЕБ у Полтавській області ОСОБА_3 з клопотанням, погодженим прокурором відділу Полтавської обласної прокуратури ОСОБА_6 , про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000016 від 21.12.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 212 КК України, в якому просить накласти арешт на вилучені 24.12.2024 під час проведення обшуку приміщень, розташованих за адресою: АДРЕСА_1 , речі: мобільний телефон марки «Samsung Galaxy S23+», серійний номер - НОМЕР_1 , в прозорому чохлі з написом «PIN-CODE: max 17081989» в кількості 1 штуки; стартовий пакет без sim-card з зазначеним номером абоненту НОМЕР_2 (Київстар).

Своє клопотання обґрунтовує тим, що підрозділом детективів Територіального управління БЕБ у Полтавській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000016 від 21.12.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 212 КК України.

Із матеріалів поданого клопотання встановлено, що відомості до ЄРДР унесено на підставі матеріалів правоохоронних, судових та контролюючих державних органів про виявлення фактів вчинення чи підготовки до вчинення кримінальних правопорушень за фактом того, що невстановлена група осіб, перебуваючи на території Харківської, Полтавської та інших областей, використовуючи реквізити підконтрольних підприємств ТОВ «Білон» (код 45031788), ТОВ «Агросектар» (код 43435877), ТОВ «АСТ-КОМПАНІ ГРУП» (код 45132097), ТОВ «ДІНЕРО КОМПАНІ» (код 44519072), ТОВ «ВЕД ГРУП» (код 39814680), ТОВ «Делюкс МАКРО» (код 45116190), ТОВ «Анте Голд» (код 45277208) та інших, шляхом заниження доходів, отриманих від реалізації на території України імпортованих товарів, ухилились від сплати податків в особливо великих розмірах.

Встановлено, що ОСОБА_4 являється співробітником підприємства ПП «Інтервід» (код 38017293), що з використанням власного або найманого автотранспорту здійснює доставку імпортованих товарів, а також займається оформленням митних документів для підприємств ТОВ «Білон», ТОВ «Делюкс МАКРО», ТОВ «Анте Голд» та інших, задіяних в схемі ухилення від сплати податків під час митного очищення товарів на Харківській та інших митницях.

24.12.2024 на виконання ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Полтави проведено обшук за місцем проживання ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 , під час якого виявлено документи, речі, предмети, відомості, що стосуються вказаної діяльності, зокрема: мобільний телефон марки «Samsung Galaxy S23+», серійний номер - НОМЕР_1 , в прозорому чохлі з написом «PIN-CODE: max 17081989» в кількості 1 штуки; стартовий пакет без sim-card з зазначеним номером абоненту НОМЕР_2 (Київстар).

Постановою детектива від 25.12.2024 вищевказані речі визнані речовими доказами у кримінальному провадженні, оскільки відповідають критеріям визначеними ст.98 КПК України та мають істотне значення для кримінального провадження.

Оскільки вищевказані речі мають значення речових доказів по кримінальному провадженню, з метою збереження речових доказів, а також у слідства виникла необхідність у проведенні судових експертиз, з метою виявлення інформація, яка може мати важливе значення для кримінального провадження та буде в подальшому доказом вини причетних до вчинення кримінального правопорушення осіб, детектив просить накласти арешт на вилучене майно.

У судовому засіданні детектив ОСОБА_3 клопотання про арешт майна підтримав, просив суд задовольнити та надав суду протокол огляду від 02.01.2025, протокол допиту свідка та протокол про результати зняття інформації з електронних комунікаційних мереж.

Представник власника майна ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_5 заперечила щодо задоволення клопотання про арешт майна, вважає його необґрунтованим та безпідставним.

Слідчий суддя, заслухавши пояснення та дослідивши матеріали клопотання, дійшов наступного висновку.

Згідно з пунктом 7 частини 2 статті 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Відповідно до частини 5 статті 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

Відповідно до частини 1 статті 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно з вимогами пункту 1 частини 2 статті 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

За змістом частини 3 статті 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини 2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно з частиною 1 статті 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до частини 2 статті 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати, зокрема: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу).

Згідно з частиною 11 статті 170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Згідно з частиною 1 статті 173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

У поданому до суду детективом клопотанні доведено наявність достатніх підстав вважати, що дійсно було вчинено кримінальне правопорушення, відомості про яке внесені до ЄРДР за № 0000016 від 21.12.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 212 КК України.

З протоколу обшуку від 24.12.2024 проведеного на підставі ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Полтави від 11.12.2024, справа № 552/4702/24 проведено обшук за місцем проживання ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 та виявлено та вилучено ряд речей, а саме: мобільний телефон марки «Samsung Galaxy S23+», серійний номер - НОМЕР_1 , в прозорому чохлі з написом «PIN-CODE: max 17081989» в кількості 1 штуки; стартовий пакет без sim-card з зазначеним номером абоненту НОМЕР_2 (Київстар).

Постановою детектива Підрозділу детективів Територіального управління БЕБ у Полтавській області ОСОБА_3 від 25.12.2024 вищевказане майно визнано речовими доказами у кримінальному провадженні № 0000016 від 21.12.2023.

Отже вилучене майно має значення для забезпечення даного кримінального провадження, за існування розумних підозр вважати, що це майно є доказом кримінального правопорушення, за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України та підлягає арешту, оскільки не застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна, може в подальшому перешкодити кримінальному провадженню.

Як вбачається з клопотання, накладення арешту на вилучене майно детектив вважає необхідною мірою для досягнення повноти, всебічності та неупередженості розслідування вказаного кримінального правопорушення та з метою збереження речових доказів.

Водночас, відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України обмеження користування майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування може призвести до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, тощо.

Відповідно до абз. 2 ч. 2 ст. 236 КПК України якщо під час обшуку слідчий, прокурор виявив доступ чи можливість доступу до комп`ютерних систем або їх частин, мобільних терміналів систем зв`язку, для виявлення яких не надано дозвіл на проведення обшуку, але щодо яких є достатні підстави вважати, що інформація, що на них міститься, має значення для встановлення обставин у кримінальному провадженні, прокурор, слідчий має право здійснити пошук, виявлення та фіксацію комп`ютерних даних, що на них міститься, на місці проведення обшуку.

Згідно п.п. 2, 5, 6 ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

У поданому клопотанні детективом необґрунтовано необхідність арешту вилученого мобільного телефону марки «Samsung Galaxy S23+», серійний номер - НОМЕР_1 , в прозорому чохлі з написом «PIN-CODE: max 17081989» в кількості 1 штуки, а отже останній не вбачав підстав для реалізації свого права. Натомість у клопотанні не наведено обґрунтування необхідності арешти такого майна.

За таких обставин в частині необхідності арешту мобільного телефону марки «Samsung Galaxy S23+», серійний номер - НОМЕР_1 , в прозорому чохлі з написом «PIN-CODE: max 17081989» в кількості 1 штуки, необхідно відмовити.

У поданому клопотанні детективом необґрунтовано необхідність арешту вилученого мобільного телефону, доступ до якого не був обмежений на час обшуку логічним захистом, а отже останній не вбачав підстав для реалізації свого права. Натомість у клопотанні не наведено обґрунтування необхідності арешту такого майна.

Вирішуючи питання щодо накладення арешту на вилучений в ході проведення обшуку стартовий пакет без sim-card з зазначеним номером абоненту НОМЕР_2 (Київстар), суд дійшов висновку, що клопотання в цій частині підлягає до задоволення, оскільки детективом надано копію протоколу про результати зняття інформації з електронних комунікаційних мереж від 08.04.2024, з якого вбачається, що ОСОБА_4 користується номером мобільного телефону НОМЕР_3 , отже на виконання вимог частини 1 статті 173 КПК України детектив у своєму клопотанні довів необхідність арешту щодо частини майна та наявність ризиків, передбачених пунктом 1 частини 2 статті 170 КПК України.

Таке рішення виходить з позиції розумності та співмірності обмеження права власності, права користування та наслідків такого арешту майна.

На даному етапі досудового розслідування його потреби виправдовують втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки, сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що клопотання про накладення арешту на майно підлягає частковому задоволенню.

Крім того, слідчий суддя роз`яснює, що відповідно до статті 174 КПК України, за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника чи володільця майна, якщо вони доведуть, що потреба у застосуванні такого заходу відпала, арешт майна може бути скасовано повністю або частково.

На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 7, 98, 131, 132, 167, 170-173, 372 КПК України,

ухвалив:

Клопотання детектива Підрозділу детективів Територіального управління БЕБ у Полтавській області ОСОБА_3 , погодженого прокурором відділу Полтавської обласної прокуратури ОСОБА_6 , про арешт майна задовольнити частково.

Накласти арешт на вилучені 24.12.2024 під час проведення обшуку приміщень, розташованих за адресою: АДРЕСА_1 , речі, а саме:

- стартовий пакет без sim-card з зазначеним номером абоненту НОМЕР_2 (Київстар).

В іншій частині клопотання відмовити.

Вилучені 24.12.2024 під час проведення обшуку приміщень, розташованих за адресою: АДРЕСА_1 , речі, а саме:

- мобільний телефон марки «Samsung Galaxy S23+», серійний номер - НОМЕР_1 , в прозорому чохлі з написом «PIN-CODE: max 17081989» в кількості 1 штуки, - повернути власнику майна ОСОБА_4 .

Ухвала про арешт майна підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів до Полтавського апеляційного суду з моменту її проголошення.

Повний текст ухвали оголошений судом 03.01.2025 о 15 год 40 хв.

Слідчий суддя ОСОБА_1