Справа № 487/7331/24
Провадження № 1-кс/487/597/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.01.2025 Слідчий суддя Заводського районного суду м. Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м.Миколаєва клопотання командира військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_3 про скасування арешту,-

ВСТАНОВИВ:

29.11.2024 командир військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням, в якому просив скасувати арешт на майно накладений ухвалою слідчого судді Заводського районного суду м.Миколаєва 02.09.2024, а саме на: спеціалізований санітарний автомобіль марки «FIAT» моделі «AUTO SPA 250», 2007 року випуску, із реєстраційним номером « НОМЕР_2 », номер кузова « НОМЕР_3 », який належить військовій частині НОМЕР_1 .

В обґрунтування клопотання зазначив, що ухвалою слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 02.09.2024 в рамках розгляду кримінального провадження № 0002052 накладено арешт на автомобіль марки «FIAT» моделі «AUTO SPA 250», 2007 року випуску, із реєстраційним номером « НОМЕР_2 », який належить військовій частині НОМЕР_1 . На даний час потреба у перебуванні вказаного майна під арештом відсутня, оскільки на теперішній час з автомобілем були проведені всі необхідні експертизи. Вказаний транспортний засіб є спеціалізованим, та перебування його під арештом позбавляє використання за призначенням, а саме: евакуація людей, перевезення хворих військовослужбовців. Посилаючись на відсутність потреби у подальшому арешті на майно, просив про задоволення клопотання.

В судове засідання представник військової частини НОМЕР_1 - командир ОСОБА_3 не з`явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутності, клопотання підтримує у повному обсязі.

Прокурор Миколаївської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_4 у судове засідання не з`явився, надав суду заяву в якій просив провести розгляд справи у його відсутності, не заперечує проти задоволення клопотання.

Слідчий у судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання.

Дослідивши матеріали клопотання та надані докази, слідчий суддя приходить до наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення (ч. 1 ст. 98 КПК).

Крім того, згідно з вимогами ч. 10 ст. 170 КПК України не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ч. 2 ст. 174 КПК України арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Слідчим суддею встановлено, що в провадженні Першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Миколаєві) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві, перебуває кримінальне провадження № 0002052 від 21.08.2024 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 415 КК України.

В рамках зазначеного кримінального провадження, ухвалою слідчого судді Заводського районного суду м.Миколаєва від 02.09.2024 , було накладено арешт на майно вилучене в ході проведення огляду 21.08.2024 місця дорожньо-транспортної пригоди в с. Криве Озеро, Первомайського району, Миколаївської області, неподалік перехрестя вулиць Зоряна та Центральна, біля будинку № 9 по вул. Зоряна, а саме: спеціалізований санітарний автомобіль марки «FIAT» моделі «AUTO SPA 250», 2007 року випуску, із реєстраційним номером « НОМЕР_2 », номер кузова « НОМЕР_3 », який належить військовій частині НОМЕР_1 .

Арешт майна було застосовано, з метою реалізації завдань кримінального провадження, оскільки майно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 КПК України.

З урахуванням вищезазначених обставин, слідчий суддя приходить до висновку, що арешт на майно накладено обґрунтовано, досудове розслідування, в межах якого було накладено арешт на майно продовжується; транспортний засіб, який визнано речовим доказом у кримінальному провадженні, містить відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин які підлягають з`ясуванню під час здійснення досудового розслідування.

Відповідно до абз. 2 ч. 1 ст. 174 КПК України, арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Частинами першою, другою та четвертою статті 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності.

Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України, власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Згідно ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійснення. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійснені лише у випадку та в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ч.5 ст.9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Європейський суд з прав людини через призму своїх рішень неодноразово акцентував увагу на тому, що володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі "Іатрідіс проти Греції" [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-ІІ). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу відсвавілля (див. рішення у справі "Антріш проти Франції", від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та "Кушоглу проти Болгарії", заява N 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому вструктурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі "Спорронг та Льонрот проти Швеції", пп. 69 і 73, Series А N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі "Джеймс та інші проти Сполученого Королівства", п. 50, Series А N 98).

Слідчий суддя, приймаючи до уваги позицію прокурора, який не заперечує проти задоволення клопотання, приходить до переконання, що застосування зазначеного заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту на транспортний засіб, на теперішній час є невиправданим, та подальше позбавлення права користування належним майном є грубим порушенням прав власника.

Враховуючи розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, тривалість розгляду кримінального провадження, слідчий суддя вважає, що у застосуванні такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт на автомобіль марки «FIAT» моделі «AUTO SPA 250», 2007 року випуску, із реєстраційним номером « НОМЕР_2 », відпала потреба і з метою недопущення порушення прав власника майна, заявлене клопотання слід задовольнити.

Керуючись ст.ст. 170, 174, 376 КПК України,-

УХВАЛИВ:

Клопотання про скасування арешту задовольнити.

Скасувати арешт накладений ухвалою слідчого судді Заводського районного суду м.Миколаєва від 02.09.2024 на майно а саме: спеціалізований санітарний автомобіль марки «FIAT» моделі «AUTO SPA 250», 2007 року випуску, із реєстраційним номером « НОМЕР_2 », номер кузова « НОМЕР_3 », який належить військовій частині НОМЕР_1 , та повернути його власнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1