Справа № 127/2242/25
Провадження №11-сс/801/261/2025
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

про відмову у відкритті апеляційного провадження

24 березня 2025 року м. Вінниця

Суддя судової палати у кримінальних справах Вінницького апеляційного суду ОСОБА_1 , ознайомившись з апеляційною скаргою заявника ОСОБА_2 на ухвалу слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 27 листопада 2025 року про відмову в задоволенні скарги на постанову слідчого про відмову у визнанні потерпілим,-

В С Т А Н О В И В:

21 березня 2013 року до Вінницького апеляційного суду надійшла апеляційна скарга заявника ОСОБА_2 на ухвалу слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 27 листопада 2025 року про відмову в задоволенні скарги на постанову слідчого четвертого слідчого відділу (з дислокацією у місті Вінниці) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому ОСОБА_3 про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні № 0001328, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 06.12.2024 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ст. 366 ч. 1, 374 ч. 2 КК України.

Ознайомившись з апеляційною скаргою приходжу до висновку про необхідність відмови у відкритті провадження та повернення апеляційної скарги особі, яка її подала, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 3 ст. 392 КПК України в апеляційному порядку можуть бути оскаржені ухвали слідчого судді у випадках, передбачених цим Кодексом.

У свою чергу п. 1 13 ч. 1, ч. 2 ст. 309 КПК України визначено виключний перелік ухвал слідчих суддів, які можуть бути оскаржені в апеляційному порядку. При цьому ухвала слідчого судді суду першої інстанції, постановлена за наслідками розгляду скарги на постанову слідчого про відмову у визнанні потерпілим, не входить до такого переліку, а відтак не підлягає окремому апеляційному оскарженню.

Разом з тим за змістом ч. 3 ст. 309 КПК України заперечення на таку ухвалу може бути подано під час підготовчого провадження у суді.

При цьому посилання заявника про можливість оскарження даної ухвали відповідно до висновку про застосування норм кримінального процесуального закону, викладеному у постанові Об`єднаної Палати Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду від 31.05.2021 у справі № 646/3986/19 не можуть бути застосовані у даному провадженні.

Так, у вищезгаданому судовому рішенні ОП ККС ВС надала висновок про застосування норм кримінального процесуального закону та виснувала, що серед усіх рішень слідчого судді, можливість ухвалення яких прямо не передбачена КПК у межах відповідних регламентованих цим Кодексом процедур, виокремлюються рішення: ухвалені поза межами процедури, передбаченої КПК (з питань, процедура вирішення яких слідчим суддею не передбачена КПК); ухвалені в межах передбаченої КПК процедури із застосуванням положень ч. 6 ст.9 КПК та загальних засад кримінального провадження, визначених ч. 1 ст. 7 цього Кодексу.

При вирішенні питання щодо апеляційного оскарження рішень слідчого судді, ухвалених у межах передбаченої КПК процедури із застосуванням положень ч. 6 ст.9 КПК та загальних засад кримінального провадження, визначених ч. 1 ст. 7 цього Кодексу, слід виходити насамперед із сутнісного критерію, визначально закладеного законодавцем при визначенні кола ухвал слідчого судді, що підлягають оскарженню.

З огляду на те, що постановлення слідчим суддею ухвали про повернення клопотання слідчого про арешт майна у зв`язку з недотриманням при поданні такого клопотання вимог ч. 2 ст. 132 КПК (якщо воно не підлягає розгляду в цьому суді) не призводить ні до встановлення обмежень конституційних прав особи, ні до неможливості оскарження вже встановлених правообмежень, ані до перешкоджання здійсненню ефективного досудового розслідування чи кримінального провадження в цілому, така ухвала не підлягає оскарженню в апеляційному порядку під час досудового розслідування».

Таким чином визначальним для вирішення питання про можливість оскарження в апеляційному порядку ухвали слідчого судді місцевого суду слід виходити із загальних засад кримінального провадження, насамперед можливості здійснення ефективного досудового розслідування чи кримінального провадження в цілому.

У даному провадженні з огляду на межі здійснення досудового розслідування за ст. 366 ч. 1, 374 ч. 2 КК України відсутні підстави вважати обмеження конституційних прав заявника.

Відповідно до положень ч. 4 ст. 399 КПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті провадження у випадку подання апеляційної скарги на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку.

Таким чином приходжу до висновку, що апеляційна скарга подана на судове рішення, яке не може бути оскаржене в апеляційному порядку, що відповідно до ч. 4 ст. 399 КПК України є підставою для відмови у відкритті провадження.

Керуючись ст.399 КПК України, -

П О С Т А Н О В И В:

Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою заявника ОСОБА_2 на ухвалу слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 27 листопада 2025 року про відмову в задоволенні скарги на постанову слідчого четвертого слідчого відділу (з дислокацією у місті Вінниці) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому ОСОБА_3 про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні № 0001328, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 06.12.2024 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ст. 366 ч. 1, 374 ч. 2 КК України.

Копію ухвали разом з апеляційною скаргою з додатками повернути особі, яка її подала.

Ухвала може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня її проголошення, а особою, яка перебуває під вартою, у той самий строк з моменту вручення копії ухвали.

Відповідно до ч. 4 ст. 532 КПК України судове рішення суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення.

Суддя: