КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа №761/2444/25
Провадження №11-сс/824/1784/2025
У Х В А Л А

02 квітня 2025 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

Судді-доповідача: ОСОБА_1

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря судового засідання: ОСОБА_4

прокурора: ОСОБА_5

адвоката: ОСОБА_6

розглянувши заяву адвоката ОСОБА_6 про відвід колегії суддів: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , -

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Київського апеляційного суду перебуває судове провадження за апеляційною скаргою прокурора відділу захисту інтересів дітей та протидії домашньому насильству Рівненської обласної прокуратури ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 23 січня 2025 року щодо арешту майна у кримінальному провадженні №0000170 від 29 січня 2024 року за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених частиною п`ятою статті 191, частиною третьою статті 212 КК України.

02 квітня 2025 року під час судового засідання адвокатом ОСОБА_6 заявлено відвід колегії суддів: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 .

Уважає, що наявні підстави - інші обставини, які викликають сумніви в неупередженості суддів, що виникли в процесі розгляду даної справи.

Заява обґрунтована тим, що суд, з`ясувавши чи є клопотання в органу досудового розслідування, не запитав чи є клопотання у представника власника майна, перейшовши до розгляду апеляційної скарги по суті.

Окрім того, вказує, що цей склад суду брав участь у розгляді аналогічних клопотань у межах цього кримінального провадження, виносив суперечливі рішення, які не відповідають вимогам діючого законодавства, у тому числі врахував докази, які були подані на стадії апеляційного розгляду, проте були здобуті органом досудового розслідування задовго до звернення з клопотанням про арешт майна.

Заслухавши думку осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, обговоривши доводи заяви про відвід, колегія суддів доходить висновку про відмову у задоволенні заяви, виходячи з наступного.

Вичерпний перелік підстав, за яких суддя не може брати участь у кримінальному провадженні, передбачений статтями 75, 76 КПК України.

Відповідно до положень частин першої, другої статті 80 КПК України особами, які беруть участь у кримінальному провадженні, може бути заявлено відвід судді за наявності обставин, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу.

Згідно пункту 4 частини першої статті 75 КПК України суддя не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

Оскільки кримінальне процесуальне законодавство містить загальні вимоги до вмотивованості відводу, суд в оцінці вмотивованості відводу звертається до практики Європейського суду з прав людини, яка відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є джерелом права.

Так Європейським судом з прав людини у пункті 66 у рішенні по справі «Мироненко і Мартенко проти України» зазначено, що згідно з усталеною практикою Суду наявність безсторонності має визначатися, для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції, за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. За суб`єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (див.,зокрема, рішення у справах «Фей проти Австрії» (Fey v. Austria), рішення від 24 лютого 1993 року, серія A, N 255, с. 12, п. 27, 28 і 30, та «Веттштайн проти Швейцарії» (Wettstein v. Switzerland), заява N 33958/96, п. 42, ЄСПЛ 2000-XII). У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (див. рішення у справі «Пуллар проти Сполученого Королівства» (Pullar v. the United Kingdom), рішення від 10 червня 1996 року, Reports 1996-III, с. 794, п. 38).

Стосовно об`єктивної неупередженості у справі «Фей проти Австрії» Європейський суд з прав людини зауважив, що вона полягає у відсутності будь-яких законних сумнівів в тому, що її забезпечено та гарантовано судом, а для перевірки на об`єктивну неупередженість слід визначити, чи є факти, які не залежать від поведінки судді, що можуть бути встановлені та можуть змусити сумніватися у його неупередженості.

У справі «Хаушильд проти Данії» Європейський суд з прав людини зазначив про необхідність доказів фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Причому суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного.

Особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного (рішення Європейського суду з прав людини у справі Веттштайн проти Швейцарії, п. 43).

Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі. При цьому враховується думка сторін, однак вирішальними є результати об`єктивної перевірки.

Аргументи заявника про те, що суд, з`ясувавши чи є клопотання в органу досудового розслідування, не запитав чи є клопотання у представника власника майна, перейшовши до розгляду апеляційної скарги по суті; цей склад суду брав участь у розгляді аналогічних клопотань у межах цього кримінального провадження, виносив суперечливі рішення, які не відповідають вимогам діючого законодавства, у тому числі врахував докази, які були подані на стадії апеляційного розгляду, проте були здобуті органом досудового розслідування задовго до звернення з клопотанням про арешт майна, фактично зводяться до незгоди з прийнятими судом процесуальними рішеннями, що не може бути підставою для відводу колегії суддів.

При цьому, представником власника майна ОСОБА_6 у судовому засіданні жодних клопотань заявлено не було.

Отже, жодних об`єктивних даних на підтвердження обставин, які б викликали сумніви у неупередженості суддів, заявником надано не було, у зв`язку з чим підстави для задоволення заяви про відвід відсутні.

Вищенаведені обставини не можуть свідчить про наявність підстав для висновку про упередженість колегії суддів та не є безумовними обставинами, визначеними статтями 75, 76 КПК України, які виключають участь колегії суддів: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 у даному судовому провадженні.

Підстав для встановлення будь-якої прямої чи побічної зацікавленості судді, що викликає сумнів в неупередженості або об`єктивності, під час розгляду даної заяви також не встановлено.

У пункті 50 рішення Європейського суду з прав людини в справі «Білуха проти України» (заява №33949/02) від 09 листопада 2006 року зазначено, що стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного».

Інших обставин, які б викликали обґрунтований сумнів у неупередженості суддів: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 у даному судовому провадженні заявником не наведено.

Виходячи з необґрунтованості заявленого відводу, колегія суддів доходить висновку про відмову у задоволенні заяви про відвід.

Керуючись статтями 75, 81, 418, 419 КПК України, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви адвоката ОСОБА_6 про відвід колегії суддів: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3