Справа № 357/2664/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31.03.2025 Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі: головуючого - судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні, в залі судового засідання № 6 Білоцерківського міськрайонного суду Київської області, угоду про визнання винуватості у кримінальному провадженні №0000333 за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Потсдам Німеччина, громадянина України, неодруженого, не депутата, не працюючого, з середньою освітою, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , згідно ст. 89 КК України раніше не судимого

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 309 КК України,

сторони кримінального провадження та інші учасники судового провадження:

прокурор - ОСОБА_4

захисник обвинуваченого - адвокат ОСОБА_5

обвинувачений - ОСОБА_3

в с т а н о в и в:

Так, статтею 12 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» (далі по тексту - Закон), якою передбачено, що обіг наркотичних засобів, психотропних речовин, включених до таблиці IІ «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06 травня 2000 року № 770 (далі по тексту - Перелік), в тому числі «амфетамін», включеного до таблиці ІІ вказаного Переліку, допускається лише в цілях, передбачених статтями 19, 20 та 23 цього Закону, а саме: використання наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів у експертній і оперативно-розшуковій діяльності (ст. 19 Закону); діяльність з використання наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів у наукових та навчальних цілях, яка дозволяється лише юридичним особам за наявності відповідної ліцензії (ст. 20 Закону); використання наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів у ветеринарній медицині (ст. 23 Закону).

Однак, в порушення вищевказаних вимог законодавства ОСОБА_3 , 01.02.2025 близько 11 години 45 хвилин, перебуваючи біля гаражних приміщень, що розташовані у дворі будинку №7, що знаходиться по вул. Волонтерська в м. Біла Церква Київської області, де на земельній ділянці незаконно придбав-знайшов пакет із полімерного матеріалу з пазовим замком, всередині якого знаходилась ємність з полімерного матеріалу, що містила порошкоподібну речовину рожевого кольору, електронні ваги, поліетиленові пакети на зіп-застібці та пластикову пляшку з рідиною.

В подальшому, ОСОБА_3 , відкривши пакет та розпакувавши ємність з полімерного матеріалу, за зовнішніми ознаками та запахом зрозумів, що у знайденій ним ємності знаходиться психотропна речовина «амфетамін», оскільки мав досвід вживання психотропних речовин, у тому числі й «амфетаміну», після чого поклав знайдену ним речовину до своєї сумки та залишив незаконно зберігати при собі для власного вживання, без мети збуту.

Того ж дня, тобто 01 лютого 2025 року близько 11 години 50 хвилин, перебуваючи поблизу будинку №7, що знаходиться по вул. Волонтерська в м. Біла Церква Київської області, ОСОБА_3 зупинили працівники поліції СБН Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області для перевірки на предмет зберігання заборонених в обігу предметів та речовин. В подальшому, під час проведення особистого обшуку у ОСОБА_3 , в присутності понятих, із сумки виявлено та вилучено ємність з полімерного матеріалу, що містила порошкоподібну речовину рожевого кольору, в якій виявлено психотропну речовину, обіг якої обмежено - «амфетамін». Маса «амфетаміну» в речовині становить 110,50 г, що відповідно до таблиці IІ Список 2 «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів» є особливо великим розміром, яку ОСОБА_3 , посягаючи на встановлений законом порядок обігу психотропних речовин та охорону здоров`я населення, всупереч положенням Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори», незаконно придбав та зберігав при собі для власного вживання без мети збуту.

Між прокурором Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_4 і обвинуваченим ОСОБА_3 , з участю захисника останнього адвоката ОСОБА_5 31 березня 2025 року, укладена угода про визнання винуватості. Згідно з угодою ОСОБА_3 беззаперечно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, в обсязі обвинувачення, за кваліфікацією за ч. 3 ст. 309 КК України як незаконне придбання та зберігання психотропних речовин без мети збуту, якщо предметом таких дій були психотропні речовини в особливо великих розмірах.

Сторонами узгоджено, що у разі затвердження угоди ОСОБА_3 буде призначене покарання:

- за ч. 3 ст. 309 КК України у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років та на підставі ст. 75 КК України звільнити його від відбування покарання з випробуванням, з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Розглядаючи питання про затвердження угоди, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Відповідно до ч.4 ст.469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких та тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачений визнав себе винуватим, відповідно до ст. 12 КК України віднесений до тяжкого злочину, внаслідок якого шкода завдана лише суспільним інтересам, а отже угода відповідає вимогам закону.

Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_3 цілком розуміє положення ч. 4 ст.474 КПК України, і укладена сторонами угода - є добровільною, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Крім цього, умови угоди не суперечать вимогам Кримінального процесуального та Кримінального кодексів України, зокрема, вимогам ст. 52, 63 КК України та інтересам суспільства, а кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підстав для визнання винуватості, та при цьому обвинувачений погоджується на призначення узгодженого покарання.

Суд погоджується з наведеними в обвинувальному акті обставинами, які пом`якшують покарання та визнає відповідно до п.1 ч. 1 ст. 66 КК України обставиною, що пом`якшує покарання: щире каяття.

Обставиною, що обтяжує покарання, відповідно до п. 11 ч. 1 ст. 67 КК України, суд визнає вчинення злочину з використанням умов воєнного стану.

Процесуальні витрати слід стягнути з обвинуваченого на користь держави в розмірі 7959 грн. 00 коп.

Питання щодо речових доказів вирішити у порядку, передбаченому ст. 100 КПК України.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про наявність підстав для затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим.

Водночас, враховуючи вищевказані обставини, суд дійшов висновку, що виправлення обвинуваченого можливе зі звільненням від відбування покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку, який на переконання суду, має бути середнім.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 314, 368, 370, 373, 374, 394, 474, 475 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду від 31 березня 2025 року про визнання винуватості, укладену між прокурором Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_4 і обвинуваченим ОСОБА_3 , з участю захисника останнього адвоката ОСОБА_5 .

Визнати ОСОБА_3 винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення,передбаченого ч. 3 ст. 309 КК України, та призначити йому узгоджене в угоді покарання:

- за ч. 3 ст. 309 КК України у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 75 КК України звільнити від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком 2 (два) роки, з покладенням обов`язків, передбачених п.п.1, 2 ч. 1 ст. 76, п. 4 ч. 3 ст. 76 КК України, а саме:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

3) виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою;

Запобіжний захід ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили не застосовувати.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати в розмірі 7959 (сім тисяч дев`ятсот п`ятдесят дев`ять) грн. 00 коп.

Речові докази у справі:

- мобільний телефон марки «Honor 8a» IMEI1: НОМЕР_1 IMEI2: НОМЕР_2 з сім-картками оператора стільникового зв`язку ПрАТ «Київстар» з номерами НОМЕР_3 та НОМЕР_4 , який поміщено до спецпакету № RIC 2095913, який знаходиться на зберіганні у ОСОБА_3 , вважати повернутим ОСОБА_3

- прекурсор, обіг якого обмежено і стосовно якого встановлюються заходи контролю - нітроетан, який поміщено до поліетиленового спецпакету №0020123; порошкоподібну речовину рожевого кольору, в якій виявлено психотропну речовину, обіг якої обмежено - амфетамін масою 110,50 г, яка поміщена до поліетиленового спецпакету №0028250; об`єкти дослідження, які після проведення трасологічної експертизи за спеціальністю «дактилоскопічні дослідження», які поміщено до спец. пакетів №№0009832 та 0009833; зіп-пакетики, змив з поверхні пластикової ємності з кристалічною речовиною, електронні ваги, що знаходяться на зберіганні в кімнаті зберігання речових доказів Білоцерківського РУП ГУ НП в Київській області, знищити.

Вирок може бути оскаржений, з підстав, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України, до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги, вирок набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції, якщо його не буде скасовано.

Суддя: ОСОБА_1