печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 грудня 2024 рокуслідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , представника власника майна адвоката ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора першого відділу управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Департаменту нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_4 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0000420 від 25.10.2024,

В С Т А Н О В И В:

20.12.2024 до провадження слідчого судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 надійшло клопотання прокурора першого відділу управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Департаменту нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_4 про арешт майна.

В обґрунтування клопотання слідчий зазначив наступне.

Головним слідчим управлінням Національної поліції України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000420, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 25.10.2024 за підозрою ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 28, ч. 1 ст. 396, ч. 3 ст. 209, ч. 3 ст. 289, ч.3 ст. 28, ч. 4 ст. 358 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що протягом 2022-2024 років ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , діючи у складі організованої групи із використанням підроблених свідоцтв про реєстрацію транспортних засобів та реєстраційних номерних знаків, незаконно перевезли, викрадені на початку повномасштабного вторгнення в ТОВ «ПОРШЕ Україна» та ТОВ «ПЕЖО СІТРОЕН Україна», автомобілі за межі території України для подальшого їх продажу громадянам інших країн на загальну суму понад 15 млн. гривень.

19.12.2024 ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 28, ч. 1 ст. 396, ч. 3 ст. 209, ч. 3 ст. 289, ч.3 ст. 28, ч. 4 ст. 358 КК України.

Крім цього, досудовим слідством встановлено, що ОСОБА_9 , усвідомлюючи невідворотність покарання за її протиправні дії у майбутньому, передбачала, що грошові кошти, а також майно яке перебувало б у її власності, в разі її викриття, підлягатиме конфіскації, так як санкція ч. 3 ст. 209 КК України передбачає як вид покарання конфіскацію майна. Тому, частину належних їй грошових коштів вклала в рухоме майно, яке було оформлено на інших осіб, зокрема на її мати - ОСОБА_12 .

Так, слідством встановлено, що 18.09.2024 ОСОБА_9 придбала автомобіль марки «Ауді Q7» реєстраційний номер НОМЕР_1 , який зареєструвала на свою мати ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 . Водночас, у ході слідства встановлено, що вказаний автомобіль попри його належності ОСОБА_12 , перебуває у володінні та користуванні її доньки ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

У зв`язку з тим, що майно, а саме транспортний засіб марки «Ауді Q7» реєстраційний номер НОМЕР_1 , який зареєстрований за ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та перебуває у фактичному володінні та користуванні ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відповідно до п. п. 1, 3 ч. 1 ст. 96-2 КК України є предметом кримінального правопорушення та може бути джерелом для забезпечення можливої спеціальної конфіскації майна, виникла необхідність у накладенні арешту на таке майно.

В судове засідання прокурор не з`явився, про місце і час розгляду клопотання повідомлений належним чином. Прокурор подав до суду заяву про розгляд вказаного клопотання у відсутність сторони обвинувачення, клопотання підтримав та просив його задовольнити.

Представник власника майна в судовому засіданні заперечив проти задоволення клопотання.

У відповідності до положень ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

Зважаючи на ці положення закону та враховуючи принцип диспозитивності, суд визнав можливим прийняти рішення по суті клопотання у відсутність осіб, які не з`явились.

Вивчивши клопотання та долучені до нього матеріали кримінального провадження, заслухавши позицію сторони захисту, приходжу до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 131 КПК України захід забезпечення кримінального провадження застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

Одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна (ч. 2 ст. 131 КПК України).

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Зокрема, відповідно до ч. 1 ст. 96-1 КК України спеціальна конфіскація полягає у примусовому безоплатному вилученні за рішенням суду у власність держави грошей, цінностей та іншого майна у випадках, визначених цим Кодексом, за умови вчинення умисного кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння.

Відповідно до ч. 2 ст. 96-1 КК України спеціальна конфіскація застосовується на підставі: обвинувального вироку суду; ухвали суду про звільнення особи від кримінальної відповідальності; ухвали суду про застосування примусових заходів медичного характеру; ухвали суду про застосування примусових заходів виховного характеру. У випадках, коли об`єктом спеціальної конфіскації є майно, вилучене з цивільного обороту, вона може бути застосована на підставі: ухвали суду про закриття кримінального провадження з інших підстав, аніж звільнення особи від кримінальної відповідальності; ухвали суду, постановленої в порядку частини дев`ятої статті 100 Кримінального процесуального кодексу України, за клопотанням слідчого чи прокурора, якщо кримінальне провадження закривається ними.

Відповідно до п. 3 ч .1 ст. 96-2 КК України спеціальна конфіскація застосується у разі, якщо інше майно було предметом кримінального правопорушення.

Крім того, згідно з ч. 9 ст. 100 КПК України, питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження. Такі докази і документи повинні зберігатися до набрання рішенням законної сили.

Під час судового розгляду клопотання слідчим суддею встановлено, що Головним слідчим управлінням Національної поліції України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000420, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 25.10.2024 за підозрою ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 28, ч. 1 ст. 396, ч. 3 ст. 209, ч. 3 ст. 289, ч.3 ст. 28, ч. 4 ст. 358 КК України.

19.12.2024 ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 28, ч. 1 ст. 396, ч. 3 ст. 209, ч. 3 ст. 289, ч.3 ст. 28, ч. 4 ст. 358 КК України.

Так, слідством встановлено, що 18.09.2024 ОСОБА_9 придбала автомобіль марки «Ауді Q7» реєстраційний номер НОМЕР_1 , який зареєструвала на свою мати ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 . Водночас, у ході слідства встановлено, що вказаний автомобіль попри його належності ОСОБА_12 , перебуває у володінні та користуванні її доньки ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

У зв`язку з тим, що майно, а саме транспортний засіб марки «Ауді Q7» реєстраційний номер НОМЕР_1 , який зареєстрований за ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та перебуває у фактичному володінні та користуванні ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є предметом кримінального правопорушення та може бути джерелом для забезпечення можливої спеціальної конфіскації майна, виникла необхідність у накладенні арешту на таке майно.

Статтею 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Згідно з п. 3 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою конфіскації майна як виду покарання.

Таким чином, слідчий суддя приходить висновків, що з метою забезпечення можливої спеціальної конфіскації майна підозрюваного та недопущення його відчуження, вбачається наявність правових підстав для накладення арешту на майно підозрюваного в частині заборони права на відчуження транспортного засобу марки «Ауді Q7», реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , 2017 року випуску.

При цьому, враховуючи ч.4 ст. 173 КПК, слідчий суддя вважає, що клопотання в частині заборони розпорядження та користування транспортним засобом не підлягає задоволенню, оскільки застосування такого способу арешту майна призведе до надмірного обмеження прав власника майна.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 107, 117, 131, 132, 171-173, 309 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ :

Клопотання - задовольнити частково.

Накласти арешт на майно ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме на транспортний засіб марки «Ауді Q7», реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , 2017 року випуску із забороною на відчуження майна.

У задоволенні клопотання в іншій частині - відмовити.

Ухвала підлягає негайному виконанню прокурором/слідчим у кримінальному провадженні №0000420 від 25.10.2024.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Київського апеляційного суду.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції..

Слідчий суддя ОСОБА_1