Номер провадження 11-сс/816/99/25 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - застосування запобіжних заходів
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2025 року колегія суддів Сумського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_5 ,

прокурора - ОСОБА_6 ,

підозрюваного - ОСОБА_7 ,

захисника - ОСОБА_8 ,

розглянувши у залі суду в місті Суми кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 25 грудня 2024 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання слідчого про застосування відносно ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді поміщення до закладу з надання психіатричної допомоги в умовах, що виключають його небезпечну поведінку,-

ВСТАНОВИЛА:

У провадженні СВ Сумського РУП ГУНП в Сумській області перебуває кримінальне провадження № 0003680 від 23 грудня 2024 року, в якому ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 345, ч. 1 ст. 296 КК України.

У рамках досудового розслідування даного кримінального провадження, слідчий СВ ВП № 1 (м. Білопілля) Сумського РУП ГУНП в Сумській області ОСОБА_9 звернувся до слідчого судді з клопотанням про застосування до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді поміщення до закладу з надання психіатричної допомоги в умовах, що виключають його небезпечну поведінку.

Вказане клопотання слідчого вмотивовано обґрунтованістю пред`явленої ОСОБА_7 підозри, наявністю ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, психічний стан останнього та його суспільну небезпечність. Тому єдиним запобіжним заходом, яке здатне запобігти зазначеним у клопотанні ризикам є поміщення останнього до психіатричного закладу, в умовах, що виключають його небезпечну поведінку.

Ухвалою слідчого судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 25 грудня 2024 року, в задоволенні клопотання слідчого СВ Сумського РУП ГУНП в Сумській області про застосування запобіжного заходу у виді поміщення до закладу з надання психіатричної допомоги в умовах, що виключають його небезпечну поведінку, відмовлено.

Зобов`язано ОСОБА_7 прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора або суду.

Не погодившись зі вказаним судовим рішенням, прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_6 звернувся до апеляційного суду зі скаргою, в якій просить ухвалу слідчого судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 25 грудня 2024 року скасувати та ухвалити нову ухвалу, якою застосувати до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у виді поміщення до закладу з надання психіатричної допомоги в умовах, що виключають його небезпечну поведінку.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги, прокурор зазначає про те, що існування ризику передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме переховування від органів досудового розслідування та/або суду, обґрунтовується поясненнями підозрюваного ОСОБА_7 , який повідомив слідчому судді, що за три тижні до вчинення кримінального правопорушення перебував на роботі за кордоном. Відповідно, останній може виїжджати за межі території України.

Окрім цього, на розгляді в Зарічному районному суді м. Суми перебуває клопотання про застосування відносно ОСОБА_7 примусових заходів медичного характеру, за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 125, ч. 1 ст. 126 КК України. Таким чином, ризик вчинення останнім кримінальних правопорушень, існує.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи прокурора ОСОБА_6 на підтримку поданої апеляційної скарги, повідомивши також про те, що до Зарічного районного суду м. Суми вже направлено обвинувальний акт у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_7 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 296, ч. 2 ст. 345 КК України, думку підозрюваного ОСОБА_7 із захисником ОСОБА_8 , котрі вважали вимоги апеляційної скарги необґрунтованими та просили ухвалу слідчого судді залишити без змін, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Судове рішення стосовно обрання запобіжного заходу повинно відповідати вимогам ст. 370 КПК України, тобто повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим та містити, як чітке визначення законодавчих підстав для його обрання, так і дослідження та обґрунтування достовірності обраних підстав у контексті конкретних фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення, врахування особи підозрюваного та інших обставин, в тому числі ризиків, наведених у ч. 1 ст. 177 КПК України.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин.

Вказані вимоги кримінального процесуального закону, слідчий суддя суду першої інстанції дотримався.

Так, із матеріалів кримінального провадження встановлено, що СВ ВП № 1 (м. Білопілля) Сумського РУП ГУНП в Сумській області проводиться досудове розслідування кримінального провадження № 0003680 від 23 грудня 2024 року, за підозрою ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 345, ч. 1 ст. 296 КК України.

24 грудня 2024 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 345, ч. 1 ст. 296 КК України.

Обґрунтованість вказаної підозри була встановлена слідчим суддею з врахуванням наданих органом досудового розслідування доказів, а саме: протоколом огляду місця події від 23 грудня 2024 року, протоколами допиту свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 від 23 грудня 2024 року, протоколом допиту потерпілого ОСОБА_13 від 23 грудня 2024 року, протоколами проведення слідчих експериментів від 24 грудня 2024 року, які об`єктивно зв`язують підозрюваного із вчиненням кримінальних правопорушень та є достатніми на даній стадії провадження.

Пунктом 2 ч. 1 ст. 508 КПК України передбачено, що відносно особи, щодо якої передбачається застосування примусових заходів медичного характеру або вирішувалося питання про їх застосування, може бути застосовано запобіжний захід у вигляді поміщенні до психіатричного закладу в умовах, що виключають її протиправну поведінку.

Відповідно до ч. 3 ст. 508 КПК України застосування запобіжних заходів до особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного характеру, здійснюється за загальними правилами, передбаченими цим Кодексом.

Окрім цього, ч. 2 ст. 508 КПК України, визначено, що передбачені частиною першою цієї статті запобіжні заходи застосовуються судом до особи з моменту встановлення факту розладу психічної діяльності чи психічної хвороби.

Проте, як вбачається із матеріалів кримінального провадження та вірно взято до уваги слідчим суддею, органом досудового розслідування не надано підтверджуючих даних про проведення психіатричної експертизи в даному кримінальному провадженні № 0003680 від 23 грудня 2024 року, в якому ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 296, ч. 2 ст. 345 КК України, як і висновок про результати проведеної експертизи.

Долучений висновок судово-психіатричного експерта № 350 від 19 червня 2023 року, відповідно якого в ОСОБА_7 виявлено ознаки Гострого поліморфного психотичного розладу з симптомами шизофренії та шизоафективний розлад, маніакального типу, не може братися до уваги, оскільки дана експертиза була проведена в межах досудового розслідування кримінального провадження № 0000326 від 10 лютого 2021 року, за фактом вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 122, ч. 2 ст. 353, ч. 2 ст. 146, ч. 2 ст. 162, ч. 4 ст. 296 КК України, де ОСОБА_7 має статус потерпілого.

Згідно ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Таким чином, розглядаючи клопотання слідчого про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді поміщення до закладу з надання психіатричної допомоги в умовах, що виключають його небезпечну поведінку, слідчий суддя дійшов вірного висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання, оскільки органом досудового розслідування не доведено обставини, які свідчать про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання заявленим ризикам, зокрема можливість передання підозрюваного на піклування опікунам, близьким родичам чи членам сім`ї з обов`язковим лікарським наглядом.

Тяжкість покарань, передбачених санкціями ч. 2 ст. 345 КК України у виді обмеження волі на строк до 05 років або позбавлення волі на той самий строк, та за вчинення кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України, у виді обмеження волі на строк до п`яти років, що загрожує підозрюваному у випадку визнання його винуватим у вчиненні даних злочинів, не є самостійною підставою для застосування запобіжного заходу.

При цьому, можливість підозрюваного перетинати кордон України не може беззаперечно свідчити про існування ризику переховування останнього від органів досудового розслідування та/або суду.

Обґрунтовано слідчий суддя визнав недоведеним стороною обвинувачення наявність ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК, а саме можливість підозрюваного незаконно впливати на потерпілого, оскільки належних доказів в існування даного ризику суду не надано, враховуючи ту обставину що потерпілим є працівник правоохоронних органів.

Окрім цього, прокурором не надано жодного доказу на підтвердження існування ризику вчинення підозрюваним інших злочинів корисливої спрямованості.

Таким чином, переглядаючи рішення слідчого судді, колегія суддів, враховуючи наведені докази та обставини, погоджується з висновком слідчого судді про відмову в задоволенні клопотання про застосування відносно ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді поміщення до закладу з надання психіатричної допомоги в умовах, що виключають його небезпечну поведінку.

Будь-яких доказів, які б свідчили про наявність у ОСОБА_7 на даний момент розладу психічної діяльності чи психічної хвороби, органом досудового розслідування та прокурором не надано і на такі прокурор не посилається в апеляційній скарзі.

Апеляційний суд вважає, що вирішуючи питання щодо доцільності застосування стосовно ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді поміщення до психіатричного закладу в умовах, що виключають його небезпечну поведінку, слідчим суддею також враховано і положення ст. 5 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, а також практику ЄСПЛ, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що оскаржувана ухвала є законною та обґрунтованою, підстав для її скасування під час апеляційного розгляду не встановлено, а тому, вказане судове рішення слід залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора - без задоволення.

Керуючись ст.ст.404,405,407,419, 422 КПК України, колегія суддів -

ПОСТАНОВИЛА:

Ухвалу слідчого судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 25 грудня 2024 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання слідчого про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді поміщення до закладу з надання психіатричної допомоги в умовах, що виключають його небезпечну поведінку, залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 на цю ухвалу - без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4