Справа № 234/6615/21
Провадження № 1-кп/202/300/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 березня 2025 року м. Дніпро

Індустріальний районний суд міста Дніпропетровська у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Індустріального районного суду міста Дніпропетровська дистанційно в режимі відеоконференції, кримінальне провадження, відомості про яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000274 від 01.03.2021 року, № 0000607 від 20 квітня 2021 року, у відношенні:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження: м. Краматорськ, Донецької області, громадянина України, маючого середню освіту, до взяття під варту не працюючого, не одруженого, не маючого на утриманні малолітніх, неповнолітніх дітей, та інших непрацездатних осіб, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 02 квітня 2019 року Краматорським міським судом Донецької області, за ст.187 ч.1 КК України, до покарання у вигляді 04 років позбавлення волі. На підставі ст.ст.75, 76 КК України, звільнено від відбування покарання з іспитовим строком на 03 роки;

- 12 січня 2023 року Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська, за ст.ст.121 ч.2, 187 ч.4, 70 ч.1, 71 КК України, до покарання у вигляді 10 років позбавлення волі, з конфіскацією усього особисто йому належного майна;

- 15 лютого 2024 року Дзержинським районний судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ст. 391 КК України, із застосуванням ч. 1 ст. 71 КК України, до покарання у виді 8 років 1 місяця позбавлення волі

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до обвинувальних актів, 28.02.2021 приблизно о 17 годині 30 хвилин ОСОБА_6 знаходився поряд із будинком № 33 по вул. Урожайна в м. Краматорськ Донецької області. Перебуваючи у зазначеному місці ОСОБА_6 побачив припаркований автомобіль «ВАЗ2103 днз НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_7 та яким фактично користується ОСОБА_8 , у цей час у ОСОБА_6 виник злочинний умисел спрямований на таємне повторне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, шляхом незаконного проникнення до автомобіля, що є сховищем.

Реалізуючи свій злочинний умисел, 28.02.2021 приблизно о 17 годині 30 хвилин, ОСОБА_6 , за допомогою невстановленого досудовим розслідування знаряддям, відчинив двері автомобіля, що є сховищем. У подальшому, відчинив капот і багажник зазначеного автомобіля та переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, діючи таємно, повторно, умисно, з корисливих мотивів, викрав чуже майно, яке належить ОСОБА_8 а саме:

-акумулятор «Электро Исток», вартістю 1031 грн. 05 коп.

-запасне колесо з автомобілю ВАЗ 2103, а саме автомобільну шину Rosava BC-11 155/70 R13 75 T вартістю 716 грн. 25 коп. з диском від запасного колеса вартістю 250 грн.

Після чого ОСОБА_6 з місця скоєння злочину зник, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд, заподіявши ОСОБА_8 матеріальний збиток на загальну суму 1997 грн. 30 коп.

27.02.2021 приблизно о 18 годині 40 хвилин ОСОБА_6 , разом з особою, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, перебували біля будинку АДРЕСА_2 , за місцем мешкання ОСОБА_9 . В цей час у ОСОБА_6 виник злочинний умисел спрямований на таємне викрадення майна ОСОБА_9 .

Розуміючи, що сам він не впорається, ОСОБА_6 запропонував особі матеріали відносно якої виділені в окреме провадження скоїти крадіжку майна ОСОБА_9 , на що останній погодився, тим самим вступив у злочинну змову з ОСОБА_6

27.02.2021 близько о 18 годині 40 хвилин ОСОБА_6 , реалізуючи свій злочинний умисел спрямований на таємне викрадення чужого майна, за попередньою змовою у групі з особою матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, через незачинену на запірний замок хвіртку зайшли у двір будинку АДРЕСА_2 , де переконавшись, що за їх діями ніхто не спостерігає, ОСОБА_6 розбив скло у вікні коридору, через яке разом з особою матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, проник до вищевказаного будинку, що є житлом ОСОБА_9 .

Перебуваючи в вищевказаному будинку, особа матеріали відносно якої виділені в окреме провадження., шляхом удару ногою, пошкодив вхідні двері, після чого продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, діючи умисно, таємно, повторно, за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_6 , з корисних мотивів викрали чуже майно, що належить ОСОБА_9 , а саме:

-ванни чавунної, в кількості 1 одиниці, вартістю 2041,67 грн.

після чого з місця скоєння кримінального правопорушення зникли, а викраденим майном розпорядились на власний розсуд. В результаті злочинних дій ОСОБА_6 та особи матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, потерпілому ОСОБА_9 завдано матеріальних збитків на суму 2041,67 грн.

У судовому засіданні прокурор заявила клопотання про закриття кримінального провадження на підставі п.4-1 ч.1 ст.284 КПК України у зв`язку з втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

В судовому засіданні обвинувачений проти закриття кримінального провадження на підставі п.4-1 ч.1 ст.284 КПК України у зв`язку з втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, не заперечував.

Захисник обвинуваченого просила клопотання прокурора задовольнити.

Вислухавши думку прокурора, захисника, обвинуваченого, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд приходить до висновку про задоволення клопотання обвинуваченого та закриття кримінального провадження, виходячи з наступного.

Згідно ст.284 ч.1 п.4-1 КПК України кримінальне провадження закривається у разі, якщо втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

09.08.2024р. набув чинності Закон №3886-ІХ від 18.07.2024р. «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», яким викладено нову редакцію статті 51 КУпАП, якою визначено, що викрадення чужого майна вважається дрібним, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

З урахуванням зазначеного, викрадення чужого майна вважається дрібним, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, виходячи із того розміру неоподаткованого мінімуму доходів громадян, який діяв на момент вчинення діяння.

Відповідно до пункту 5 підрозділу ХХ Податкового кодексу України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 грн., крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації злочинів або порушень, для яких сума неоподаткованого мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 ПКУ для відповідного року.

Підпунктом 169.1.1 статті 169 розділу IV Податкового кодексу України визначено, що податкова соціальна пільга дорівнює 50% розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), установленому законом на 1 січня звітного податкового року.

Згідно ст.7 Закону України «Про державний бюджет України на 2021 рік» з 1 січня 2021 року установлено прожитковий мінімум для працездатної особи у розмірі 2189 грн. 00 коп.

З урахуванням наведеного, сума соціальної пільги у 2021 році становить 1094 грн. 50 коп., тобто для кваліфікації кримінального правопорушення неоподатковуваний мінімум у 2021 році становить 1094 грн. 50 коп, відповідно два неоподатковуваних мінімумів доходів громадян у 2021 році становить 2 189 грн. 00 коп.

Згідно обвинувального акту, ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні закінченого замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинену повторно за передньою змовою групою осіб, поєднаного з проникненням у житло 27.02.2021 р. на суму 2041 грн. 67 коп., 28.02.2021 року на суму 1997 грн. 30 коп., які на момент вчинення правопорушення не перевищує двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ч. 1 ст.2 КК України, підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад кримінального правопорушення, передбаченого цим Кодексом.

Статтею 3 КК України встановлено, що законодавство України про кримінальну відповідальність становить Кримінальний кодекс України, який ґрунтується на Конституції України та загальновизнаних принципах і нормах міжнародного права. Кримінальна протиправність діяння, а також його караність та інші кримінально-правові наслідки визначаються тільки цим Кодексом.

Згідно ст.4 КК України, кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.

Відповідно до ст.58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

За змістом ч.1 ст.5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Враховуючи наведене, Закон №3886-ІХ від 18.07.2024р. «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», із врахуванням положень ст.58 Конституції України та ст.5 КК України, має зворотну дію в часі, і як наслідок, поширюється на обвинуваченого ОСОБА_6 .

Також судом ураховується усталена практика Європейського суду з прав людини щодо поняття «якість закону» - національне законодавство повинне бути доступним і передбачуваним, тобто визначати достатньо чіткі положення, аби дати людям адекватну вказівку щодо обставин і умов, за яких державні органи мають право вживати заходів, що вплинуть на права осіб. Відповідальність за подолання недоліків законодавства, правових колізій, прогалин, інтерпретаційних сумнівів лежить, в тому числі, і на судових органах, які застосовують та тлумачать закони.

Європейський суд з прав людини вважає, що ст.7 «Ніякого покарання без закону» Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод є важливою складовою принципу верховенства права. Він також підтвердив, що зазначена стаття Конвенції допускає принцип ретроспективності більш м`якого кримінального закону. На цьому принципі ґрунтується правило, згідно з яким за наявності відмінностей між чинним на час вчинення злочину кримінальним законом та законом, який набрав чинності перед винесенням остаточного судового рішення, суди мають застосовувати той із них, положення якого є більш сприятливими для обвинуваченого.

Враховуючи наведене, а також згоду обвинуваченого ОСОБА_6 на закриття кримінального провадження на цій підставі, кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185 КК України, підлягає закриттю на підставі ст.284 ч.1 п.4-1 КПК України у зв`язку з втратою чинності законом, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Зазначені прокурором заперечення щодо закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої п.4-1 ч.1 ст.284 КПК України, з посиланням на ст.4 КК України, не ґрунтуються на вимогах норм Кримінального кодексу України, Конституції України та загальновизнаних принципах і нормах міжнародного права.

Для закриття кримінального провадження у зв`язку з втратою чинності законом, яким встановлювалась кримінальна протиправність діяння, КПК України передбачає наявність згоди обвинуваченого на це і наявність підстави для такого закриття кримінального провадження.

Згідно ст.479-2 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, суд зупиняє судовий розгляд і запитує згоду обвинуваченого на закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 4-1 частини першої статті 284 цього Кодексу. Суд закриває кримінальне провадження на цій підставі, якщо обвинувачений проти цього не заперечує.

Для закриття кримінального провадження у зв`язку з втратою чинності законом, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, КПК України передбачає тільки наявність згоди обвинуваченого на це і наявність підстави для такого закриття, а саме втрата чинності законом, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Тому, враховуючи згоду обвинуваченого ОСОБА_6 на закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої п.4-1 ч.1 ст.284 КПК України, і наявність передбаченої ст.284 ч.1 п.4-1 КПК України для цього підстави, кримінальне провадження відносно ОСОБА_6 за ч. 3 ст. 185 КК України підлягає закриттю у зв`язку з втратою чинності законом, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_6 не обирати.

Судові витрати на залучення експертів у зв`язку з проведенням судової товарознавчої експертизи в розмірі 490 гривень 35 копійок, дактилоскопічної експертизи становлять 817 гривень 25 копійок., судової автотоварознавчої експертизи № 1394-1395 від 19.03.2021, в розмірі 1716 грн. 10 коп., судово-дактилоскопічної експертизи № СЕ-19/105-21/2049-Д від 18.03.2021 в розмірі 817 грн. 25 коп., відповідно до ст.124 КПК України, слід віднести за рахунок держави.

Керуючись Законом України від 18 липня 2024 року № 3886-IX «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», ст.5 КК України, п.4-1 ч.1 ст.284, ч.2 ст.284, 372, 479-2 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Кримінальне провадження відомості про яке, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000274 від 01.03.2021 року, № 0000607 від 20 квітня 2021 року за обвинуваченням ОСОБА_6 обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185 КК України - закрити згідно п.4-1 ч.1 ст.284 КПК України у зв`язку з втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Запобіжний захід обраний у відношенні ОСОБА_6 до набрання ухвалою законної сили не обирати.

Речові докази - акумулятор «Элекстро Исток», який переданий на зберігання до камери схову Краматорського РУП повернути власнику.

Процесуальні витрати на залучення експертів у зв`язку з проведенням судової товарознавчої експертизи в розмірі 490 гривень 35 копійок, дактилоскопічної експертизи становлять 817 гривень 25 копійок., судової автотоварознавчої експертизи № 1394-1395 від 19.03.2021, в розмірі 1716 грн. 10 коп., судово-дактилоскопічної експертизи № СЕ-19/105-21/2049-Д від 18.03.2021 в розмірі 817 грн. 25 коп. віднести за рахунок держави.

Після набрання даною ухвалою законної сили спрямувати її до Краматорського РУП ГУНП в Дніпропетровській області для вирішення прийняття рішення про притягнення ОСОБА_6 до адміністративної відповідальності за ч 1 ст. 51 КУпАП.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через суд, який постановив ухвалу, протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий суддя ОСОБА_1