Справа №295/4558/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.04.2025 року м. Житомир

Слідчий суддя Богунського районного суду м. Житомира ОСОБА_1

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3

підозрюваного ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ ВП №1 Житомирського РУП №1 ГУНП в Житомирській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором Житомирської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_4 , внесене в кримінальному провадженні за № 0000131 від 01.04.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України, та додані до нього матеріали, -

ВСТАНОВИВ:

Слідчий звернувся з клопотанням, в якому просить застосувати запобіжний захід у виді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В клопотанні зазначено, що досудовим розслідуванням у вказаному кримінальному провадженні встановлено, що наказом командира військової частини НОМЕР_1 №205 від 25.10.2022 молодшого сержанта ОСОБА_7 призначено на посаду стрільця-зенітника зенітного ракетного взводу 2 аеромобільного батальйону ВОС-104916 Д військової частини НОМЕР_1 , цього ж дня зараховано до списків особового складу вказаної військової частини на всі види забезпечення, ОСОБА_7 посаду прийняв і приступив до виконання службових обов`язків за посадою.

Перебуваючи на посаді стрільця-зенітника зенітного ракетного взводу 2 аеромобільного батальйону ВОС-104916 Д військової частини НОМЕР_1 , молодший сержант ОСОБА_7 30.03.2025 близько 22 год. 30 хв. разом з ОСОБА_4 та ОСОБА_8 з метою перевірки наявності особового складу прибули до одного з наметів для проживання військослужбовців, який розміщений у лісі на територій військового містечка та дислокації особового складу військової частини НОМЕР_1 поблизу АДРЕСА_1 , де побачили ОСОБА_9 , який сидів на ліжку та вживав алкогольні напої.

ОСОБА_4 у цей же день, час та місці підійшов до ОСОБА_9 та умисно наніс кулаком близько трьох ударів по голові останнього, після чого ОСОБА_4 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 вийшли з палатки, а ОСОБА_9 вийшов слідом за ними.

30.03.2025 близько 22 год. 40 хв ОСОБА_7 , ОСОБА_4 та ОСОБА_8 , перебуваючи біля вищевказаної палатки, що розташована за зазначеною вище адресою, помістили ОСОБА_9 у автомобіль марки «LEND ROVER» моделі «DISCOVERY», н.з. НОМЕР_2 , після чого покликали ОСОБА_10 , який не був обізнаний в злочинних діях останніх, якому вказали їхати разом з ними, та останній сів до вищевказаного автомобіля.

В подальшому, 30.03.2025 близько 23 год. ОСОБА_7 , ОСОБА_4 , ОСОБА_8 , а також ОСОБА_10 , який не був обізнаний в злочинних діях останніх, приїхали на ділянку місцевості, що розташована на березі річки «Тетерів» поблизу с. Тригіря, Житомирського району Житомирської області, де наказали ОСОБА_9 вийти з вищевказаного автомобіля.

В цей час ОСОБА_9 вийшов з салону автомобіля марки «LEND ROVER» моделі «DISCOVERY», н.з. НОМЕР_2 та почав втікати, однак впав на траву, після чого до останнього підбігли ОСОБА_7 , ОСОБА_4 , ОСОБА_8 та, застосовуючи фізичну силу, за попередньою змовою групою осіб, умисно нанесли численну кількість ударів по голові, тулубу, грудній клітині та ногам, спричинивши при цьому тілесні ушкодження у вигляді тупої поєднаної травми тіла.

В подальшому ОСОБА_7 затягнув ОСОБА_9 до річки, тричі занурив голову останнього у воду, після чого, тримаючи потерпілого за одяг, разом з ОСОБА_4 витягнули останнього на берег та попідруки повели до автомобіля марки «LEND ROVER» моделі «DISCOVERY», н.з. НОМЕР_2 , куди помістили ОСОБА_9 та поїхали до наметового містечка дислокації військової частини НОМЕР_3 , що у АДРЕСА_1 .

01.04.2025 близько 00 год. 30 хв. ОСОБА_7 та ОСОБА_4 вигрузили з вищевказаного автомобіля ОСОБА_9 та завели до його палатки, поклавши останнього на ліжко, а самі разом з ОСОБА_8 з місця вчинення злочину втекли.

Від отриманих тілесних ушкоджень у вигляді тупої поєднаної травми тіла ОСОБА_9 помер.

Таким чином, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України, яке кваліфікується як умисне вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, вчиненому за попередньою змовою групою осіб.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 інкримінованого йому кримінального правопорушення підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами:

- рапортом- повідомлення на лінію «102» від 31.03.2025;

- протоколами огляду місця події від 31.03.2025, за адресою: військовий полігон в межах с. Тригір`я, Житомирського району, Житомирської області;

- протоколом огляду місця події віід 01.04.2025 за адресою: військовий полігон в межах с. Тригір`я, Житомирського району, Житомирської області;

- протоколом огляду трупа від 01.04.2025;

- копією лікарського свідоцтва про смерть;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_11 від 01.04.2025;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_12 від 01.04.2025;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 01.04.2025;

- протоколами затримання особи, підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, у відповідності до ст.208 КПК України від 01.04.2025;

- протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_7 від 01.04.2025;

- протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_4 від 01.04.2025:

- протоколом слідчого експерименту зі свідком ОСОБА_11 від 01.04.2025;

- протоколом слідчого експерименту зі свідком ОСОБА_4 від 01.04.2025;

- іншими матеріалами кримінального провадження.

У клопотанні слідчий послався на ризики, передбачені п.п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України.

В обґрунтування ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 ЦПК України слідчий зазначив, що з метою уникнення від кримінальної відповідальності, враховуючи тяжкість вчиненого підозрюваним кримінального правопорушення та тяжкість покарання, яке йому загрожує у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обґрунтовано підозрюється, а саме позбавлення волі строком від 10 до 15 років або до довічного позбавлення волі. Вік підозрюваного ОСОБА_4 , його соціальні зв`язки, майновий стан та стан здоров`я, дозволяють останньому переховуватись від органів досудового розслідування.

В обґрунтування ризику, передбаченого 3 ч. 1 ст. 177 ЦПК України слідчий зазначив, що підозрюваний ОСОБА_4 може незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, враховуючи те, що свідки проходять військову службу в одній військовій частині, а тому існує ризик впливу на свідків з метою зміни останніми показань з метою ухилення від кримінальної відповідальності.

В обґрунтування ризику, передбаченого ч. 4 ч. 1 ст. 177 ЦПК України слідчий зазначив, що наявні підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_4 , будучи мешканцем іншої області та військовослужбовцем, може не з`являтись за викликом слідчого, прокурора та суду.

Сторона обвинувачення вважає, що запобігання наведеним ризикам та забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_4 можливе винятково у разі застосування запобіжного заходу в вигляді тримання під вартою.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримав клопотання та просив задовольнити з підстав, викладених у клопотанні, зазначив, що ризики, передбачені п.п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, є обґрунтованими та доведеними.

Підозрюваний в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання та зазначив, що його дії не могли привезти до смерті потерпілого. Вказав, що 30.03.2025, заступивши на чергування та проводивши перевірку, побачив, що потерпілий вживав алкоголь, на зауваження потерпілий відреагував нетактовно та грубо, після чого ОСОБА_4 наніс потерпілому п`ять ударів рукою- ладонею по обличчю та мав намір відвести ОСОБА_9 до військової служби правопорядку з метою встановлення у останнього ознак алкогольного сп`яніння.

В подальшому ОСОБА_4 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_10 погрузили потерпілого в автомобіль і поїхали в с. Тригір`я Житомирського району Житомирської області.

По дорозі до вказаного населеного пункту ОСОБА_7 та ОСОБА_8 завдавали в автомобілі тілесних ушкоджень потерпілому в область грудної клітини, а ОСОБА_7 , крім цього, бив потерпілого головою об скло автомобіля.

Після того, як приїхали до річки Тетерів, ОСОБА_10 , ОСОБА_8 та ОСОБА_4 стояли на березі річки в той час, як ОСОБА_7 окунав потерпілого в річку декілька разів. ОСОБА_8 наносив потерпілому множинні удари кулаком та ногами в груди та ребра. Після чого потерпілого погрузили до автомобіля та відвезли назад до палатки військового містечка. По дорозі назад потерпілому в автомобілі продовжували завдавати тілесних ушкоджень.

Повернувшись до військового містечка, ОСОБА_10 , ОСОБА_8 та ОСОБА_7 занесли потерпілого в палатку. Вранці на наступний день, передавши зміну, ОСОБА_4 мав намір відвести потерпілого до медичного закладу, однак виявив, що останній вже був мертвим.

Захисник заперечував проти задоволення клопотання та зазначив, що вручена ОСОБА_4 підозра є необґрунтованою, ризики, наведені в клопотанні, прокурором не доведені, умислу вбивати потерпілого у ОСОБА_4 не було, останній характеризується за місцем служби позитивно, не вживає спиртних напоїв. Адвокат ОСОБА_5 просив застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту.

Заслухавши прокурора, підозрюваного, захисника дослідивши матеріали справи, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

В провадженні СВ ВП №1 Житомирського РУП №1 ГУНП в Житомирській області перебувають матеріали кримінального провадження № 0000131 від 01.04.2025 за підозрою ОСОБА_7 та ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України.

01.04.2025 о 20 год. 00 хв. ОСОБА_4 затримано в порядку, передбаченому ст. 208 КПК України.

01.04.2025 ОСОБА_4 в порядку ст. 278 КПК України вручено письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризику, який дає достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою ст. 177 КПК України. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суд враховує вимоги п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, а також те, що метою застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від суду, вчинити інші кримінальні правопорушення.

Поняття «обґрунтована підозра» визначена в рішенні Європейського суду з прав людини від 21.04.2011 року у справі "Нечипорук і Йонкало проти України", відповідно до якої цей термін означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі "Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства" від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, № 182).

Оцінивши матеріали справи, суд дійшов висновку про те, що в сукупності такі документи та пояснення підозрюваного, вказують на те, що пред`явлена ОСОБА_4 підозра є обґрунтованою.

Згідно статті 178 КПК України слідчим суддею враховано, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Запоріжжя Токмацького району Запорізької області, українець, громадянин України, зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 , з середньою спеціальною освітою, розлучений, має на утриманні малолітню донюку ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , раніше не судимий.

Слідчим суддею встановлено достатньо підстав вважати, що прокурором доведені ризики, на які він посилається в клопотанні, а саме - ризики, передбачені п.п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України.

За наведених обставин слідчий суддя вважає, що відносно ОСОБА_4 підлягає застосуванню виключний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, а тому слідчий суддя дійшов висновку про задоволення клопотання і вважає за необхідне застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування.

Керуючись ст. ст. 176 - 178, 182-183, 194, 196, 197, 309, 376 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання - задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою, без визначення застави.

Рахувати строк тримання під вартою з моменту фактичного затримання з 20:00 год. 31.03.2025.

Строк дії ухвали встановити до 25.05.2025.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1