Справа № 541/1028/25
Провадження № 1-кс/541/238/2025
Миргородський міськрайонний суд Полтавської області
У Х В А Л А

13 березня 2025 рокум. Миргород

Миргородський міськрайонний суд Полтавської області в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миргород клопотання прокурора Полтавської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_3 про арешт майна по кримінальному провадженню №0000251, -

в с т а н о в и в:

Прокурор Полтавської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_3 звернулася до суду із клопотанням про арешт майна, а саме просила накласти арешт, шляхом позбавлення права на відчуження, розпорядження та користування майном, вилученим в ході огляду за адресою: АДРЕСА_1 , та яке належить ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителю сел. Велика Багачка Миргородського району Полтавської області, а саме на: купюру номіналом 1000 грн, серії ЯБ0245141; купюру номіналом 1000 грн, серії ГМ1478407; купюру номіналом 1000 грн, серії АВ6088752; купюру номіналом 200 грн, серії АМ7022684; купюру номіналом 100 грн, серії ЄБ1620892; купюру номіналом 20 грн, серії АМ5965756; кристалічну речовину прозорого кольору, зовні схожу на наркотичну.

Прокурор ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилася. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, поважних причин неявки суду не повідомляла.

Слідчий ОСОБА_5 в судове засідання також не з`явився, про дату, час та місце розгляду клопотання був повідомлений належним чином.

Власник майна ОСОБА_4 , щодо якого вирішується питання про накладення арешту в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Дослідивши матеріали клопотання слідчий суддя дійшов до наступних висновків.

Встановлено, що в провадженні СВ Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області перебуває кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000251 від 11.03.2025 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 309 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 11.03.2025 до чч ВП №3 Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області надійшла письмова заява від ОСОБА_4 про те, що 10.03.2025 року, за адресою: АДРЕСА_2 , невідома особа, таємно, в період військового стану здійснила крадіжку грошових коштів в сумі 22 500,00 грн, завдавши матеріальних збитків на зазначену суму.

В ході проведення досудового розслідування, 11.03.2025 проведено огляд, за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , добровільно видав працівникам поліції для огляду з подальшим вилученням викрадене ним майно, а саме грошові кошти в загальній сумі 3320 грн, різним номіналом: 1) купюра номіналом 1000 грн, серії ЯБ0245141; 2) купюра номіналом 1000 грн, серії ГМ1478407; 3) купюра номіналом 1000 грн, серії АВ6088752; 4) купюра номіналом 200 грн, серії АМ7022684; 5) купюра номіналом 100 грн, серії ЄБ1620892; 6) купюра номіналом 20 грн, серії АМ5965756.

Окрім цього, в ході огляду у ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , виявлено кристалічну речовину прозорого кольору, зовні схожу на наркотичну, яку також було вилучено в ході огляду.

Постановою слідчого СВ Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області лійтенанта поліції ОСОБА_5 вилучені речі направлено для зберігання до кімнати зберігання речових доказів ВП №3 Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області за адресою: Полтавська область, Миргородський район, сел. Велика Багачка, вул. Шевченка, 103, до вирішення питання по суті, а також визнано речовими доказами у вказаному кримінальному провадженні, про що винесено відповідну постанову.

Як зазначено прокурором, під час проведення досудового розслідування виникла необхідність у накладенні арешту на вищевказане вилучене майно. Дані речові докази мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у даному кримінальному провадженні. Арешт вказаного майна є необхідним для проведення досліджень та експертиз, а також для подальшого збереження речових доказів.

Відповідно до вимог ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно з п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

Пункт 1 частини 2 статті 167 КПК України передбачає, що тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей, якщо вони підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та або зберегли на собі його сліди.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно з ч. 5 ст. 171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя дійшов висновку про наявність підстав для накладення арешту на вищевказане майно, оскільки прокурором доведено, що є ознаки вчинення кримінальних правопорушень та вилучені в ході огляду 11.03.2025 речі можуть зберігати на собі сліди кримінальних правопорушень, а також несуть у собі відомості, що можуть бути використані як доказ факту та обставин, які встановлюються під час досудового розслідування, відповідають критеріям, викладеним у ст. 98 КПК України та були визнані речовим доказом у кримінальному провадженні, з метою збереження речових доказів, вважаю за необхідне клопотання задовольнити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 132, 170 КПК України, слідчий суддя, -

п о с т а н о в и в:

Клопотання прокурора Полтавської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_3 про арешт майна по кримінальному провадженню №0000251 задовольнити.

Накласти арешт, шляхом позбавлення права на відчуження, розпорядження та користування до скасування арешту майна у встановленому КПК України порядку на наступне майно: 1) купюру номіналом 1000 грн, серії ЯБ0245141; 2) купюру номіналом 1000 грн, серії ГМ1478407; 3) купюру номіналом 1000 грн, серії АВ6088752; 4) купюру номіналом 200 грн, серії АМ7022684; 5) купюру номіналом 100 грн, серії ЄБ1620892; 6) купюру номіналом 20 грн, серії АМ5965756, які передати на зберігання під зберігальну розписку власнику ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителю сел. Велика Багачка Миргородського району Полтавської області; 7) кристалічну речовину прозорого кольору, зовні схожу на наркотичну визначивши місцем її зберігання кімнату зберігання речових доказів ВП №3 Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області в сел. Велика Багачка, вул. Шевченка, 103, Миргородського району Полтавської області.

Копію цієї ухвали для виконання вручити прокурору, яка звернулася з даним клопотанням.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддяОСОБА_1