Справа № 504/1753/19
Номер провадження 1-кп/504/184/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.03.2025 рокус-ще Доброслав

Комінтернівський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селище Доброслав обвинувальний акт по кримінальному провадженню № 0000335 від 23.07.2018 року за обвинуваченням ОСОБА_4 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.407 КК України,-

встановив:

В провадженні Комінтернівського районного суду Одеської області знаходиться обвинувальний акт по кримінальному провадженню за обвинуваченням ОСОБА_4 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.407 КК України.

12 лютого 2025 року від обвинуваченого ОСОБА_4 , надійшло клопотання яким останній просить зупинити судове провадження на підставі ч.1 ст.335 КПК України до звільнення його з військової служби.

В судовому засіданні прокурор Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_3 заперечував з приводу задоволення даного клопотання.

Суд, заслухавши прокурора, дійшов наступного висновку.

Указом Президента України №64/2022 в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022, строк дії якого неодноразово продовжувався. З урахуванням вимог ст.1 Закону України «Про оборону» та ст.1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» з 24.02.2022 і на момент розгляду справи в Україні діє особливий період.

Цього ж числа, відповідно до Указу Президента України № 69/2022 «Про загальну мобілізацію», оголошено та почато проведення загальної мобілізації.

Згідно із ч.1 ст.335 КПК України у разі якщо обвинувачений був призваний для проходження військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, суд зупиняє судове провадження стосовно такого обвинуваченого до його звільнення з військової служби.

Зупинення провадження по справі це врегульована законом й оформлена ухвалою суду тимчасова перерва в провадженні у справі, викликана наявністю однієї з передбачених у законі обставин, які заважають здійснювати її розгляд (ухвала Великої Палати Верховного Суду від 20.05.2021 у справі №11- 398сап20). Тобто ідея інституту зупинення судового провадження пов`язана не із самими обставинами, наявність яких обумовлює прийняття рішення про зупинення, а із тим, що вони створюють об`єктивні перешкоди в здійсненні судового розгляду.

Так, якщо ч.1 ст.335 КПК у контексті такої підстави як «призов обвинуваченого для проходження військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період» тлумачити буквально, то безумовно може видатися, що для її застосування суду достатньо встановити, чи надані докази підтверджують факти (1) призову для проходження військової служби за призовом, (2) який оголошено під час мобілізації, (3) особисто обвинуваченого, а не іншої особи.

Однак, дотримання наведеного вузького підходу не лише не враховує ціль, яку переслідував законодавець, коли вирішив доповнити ст.335 КПК України новою підставою, котра на рівні з іншими зумовлює прийняття рішення про зупинення судового провадження, але й може унеможливити виконання завдань кримінального провадження.

При цьому ціль законодавця, як при ухваленні КПК в цілому, так і під час внесення до нього змін та доповнень, не йде в розріз із завданнями кримінального провадження, покладеними в основу побудови всіх норм кримінального процесуального закону, в тому числі ст.335. Адже саме на забезпечення їх досягнення і спрямовані всі інші положення КПК. Зазначене підтверджується й тим, що системний метод тлумачення передбачає також аналіз відповідної статті у взаємозв`язку з іншими, пов`язаними з нею, нормами, насамперед зі ст.2 КПК, яка визначає завдання кримінального провадження (п.2.3 постанови Великої Палати Верховного Суду від 11.12.2019 у справі№ 536/2475/14-к).

Зокрема, серед завдань кримінального провадження, які окреслені в ст.2 КПК, визначено забезпечення швидкого… судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений.

Судовий розгляд має бути проведений і завершений протягом розумного строку (ст.318 КПК). Розумними вважаються строки, що є об`єктивно необхідними для прийняття процесуальних рішень (ч.1 ст.28 КПК).

У свою чергу, Європейський суд з прав людини неодноразово повторював значення гарантій розумного строку щодо кримінального провадження, згідно з якими: обвинувачений, якщо не скоював карного діяння, повинен мати можливість виправдати себе без зволікань, тоді як обвинувачений, вина якого доведена, не повинен піддаватися додатковому покаранню у формі надмірних зволікань з розглядом його справи, що може мати негативні наслідки для його інших прав, гарантованих Конвенцією. Зокрема, обвинувачений у кримінальній справі повинен мати право розраховувати на здійснення провадження в його справі з особливою ретельністю, і що положення ст. 6 Конвенції покликані не допускати в кримінальних справах надто тривалого перебування обвинуваченої особи в стані невизначеності щодо своєї долі (п.18 рішення у справі «Вемхофф проти Німеччини»/Wemhoff v. Federal Republic of Germany від 27.06.1968, заява №2122/64; п.5 рішення у справі «Стогмюллер проти Австрії»/ Stogmuller v. Austria від 10.11.1969, заява №1602/62; п.58 рішення у справі «H. проти Франції»/H. v. France від 24.10.1989, заява №10073/82; п.71 рішення у справі «Іванов проти України» від 07.12.2006, заява № 15007/02).

Таким чином, ідея законодавця, закладена в основу кримінального процесуального закону, полягає в створенні таких умов, за яких би, незважаючи на закріплення в ст.335 КПК можливості зупинення судового провадження, вказане не призводило, з одного боку, до тривалого перебування обвинуваченого в стані невизначеності щодо своєї долі, а з іншого, до безкарності неможливості покарання особи у випадку доведення її винуватості у вчиненні злочину після спливу строків притягнення до кримінальної відповідальності.

Отже ч.1 ст.335 КПК має застосовуватися, беручи до уваги не лише формальну відповідність фактичної ситуації особи, у зв`язку з якою ініціюється питання щодо прийняття відповідного рішення, словесній конструкції норми, в якій відображено зміст конкретної підстави для зупинення провадження, але й цілі, якої прагнув досягнути законодавець за наслідками доповнення норми відповідною підставою.

Враховуючи наведене, ключовим при вирішенні питання зупинення судового провадження є не сама по собі відповідність фактичної ситуації одній з обставин, закріпленій у ч.1 ст.335 КПК, а й те, що її існування призводить до об`єктивної неможливості обвинуваченого брати участь у судовому провадженні, що унеможливлює здійснення розгляду справи.

З наданої обвинуваченим копії довідки №401 від 31.01.2025 вбачається, що старший сержант ОСОБА_4 перебуває на військовій службі за контрактом у військовій частині НОМЕР_1 .

Але обвинуваченим не надано доказів, що він не має можливості прибувати до суду на виклики, та/або приймати участь у судових засіданнях в режимі відеоконференції відповідно до вимог ст.336 КПК України.

На відміну від інших підстав для зупинення судового провадження, при зупиненні у зв`язку із перебуванням обвинуваченого на військовій службі необхідно враховувати реальну можливість його участі у судових засіданнях, зокрема виходячи з роду військ, завдань, які виконує відповідний військовій підрозділ, його дислокації, посади обвинуваченого тощо, а також чи не зашкодить таке зупинення справедливому та об`єктивному судовому розгляду, з огляду на загальні засади кримінального судочинства.

Керуючись ст.335 КПК України суд

ухвалив:

У задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 про зупинення судового провадження на підставі ст. 335 КПК України у зв`язку із проходженням військової служби за контрактом відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1