УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2025 року

м. Київ

справа № 552/7419/18

провадження № 51-2531км24

Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду (далі - Суд, колегія суддів) у складі:

головуючої ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 (у режимі відеоконференції),

розглядаючи у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу захисника ОСОБА_6 на вирок Київського районного суду м. Полтави від 12 вересня 2019 року та ухвалу Полтавського апеляційного суду від 07 лютого 2024 року у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002660, за обвинуваченням ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 121, ч. 2 ст. 185 Кримінального кодексу України (далі ? КК),

установив:

1. Київський районний суд м. Полтави вироком від 12 вересня 2019 року засудив ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 185 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки, за ч. 2 ст. 121 КК ? до покарання у виді позбавлення волі на строк 7 років 6 місяців; на підставі ч. 1 ст. 70 КК за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначив покарання у виді позбавлення волі на строк 7 років 6 місяців; відповідно до ч. 4 ст. 70 КК за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання за вироком Київського районного суду м. Полтави від 12 грудня 2018 року більш суворим за цим вироком остаточно визначив покарання у виді позбавлення волі на строк 7 років 6 місяців. Строк тримання під вартою ОСОБА_7 постановлено рахувати з 08 листопада 2018 року.

2. Згідно з вироком ОСОБА_7 26 червня, 21 серпня, 21 і 22 жовтня 2018 року в нічний час у м. Полтаві з підвального приміщення будинку на вул. М. Бірюзова, 90/14, з кабельної каналізації на перехресті вулиць Панфілова та Історичної, а також на вулицях Ватутіна, 9/68 і Пушкіна, 58 вчинив таємне викрадення кабелю зв`язку ПАТ «Укртелеком» на суму 10 546,64 грн.

3. Крім того, він 31 жовтня 2018 року близько 03:00 прийшов до тканинного намету, розташованого в лісі на території колишніх артилерійських складів поблизу вул. Пушкарівської, 22 у м. Полтаві, та умисно з неприязні й помсти за конфлікт, що відбувся напередодні, знайденою тут же дерев`яною палицею завдав ОСОБА_8 , який відпочивав у наметі, близько шести ударів по тулубу, чим спричинив тяжкі тілесні ушкодження, від яких ІНФОРМАЦІЯ_2 потерпілий помер.

4. Полтавський апеляційний суд ухвалою від 07 лютого 2024 року вирок суду першої інстанції в частині засудження ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 185 КК скасував на підставі п. 3 ч. 1 ст. 49 КК у зв`язку із закінченням строків давності і закрив кримінальне провадження в цій частині з посиланням на п. 1 ч. 2 ст. 284 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК); у частині засудження ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 121 КК вирок змінив, виключивши рішення про призначення покарання за сукупністю злочинів на підставі ч. 1 ст. 70 КК. Постановив уважати ОСОБА_7 засудженим за ч. 2 ст. 121 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 7 років 6 місяців, а відповідно до ч. 4 ст. 70 КК за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання за попереднім вироком Київського районного суду м. Полтави від 12 грудня 2018 року більш суворим покаранням за зміненим вироком Київського районного суду м. Полтави від 12 вересня 2019 року - до остаточного покарання у виді позбавлення волі на строк 7 років 6 місяців. Цивільний позов Полтавської філії ПАТ «Укртелеком» про стягнення з ОСОБА_7 29 086,98 грн майнової шкоди залишено без розгляду. В іншій частині вирок залишено без змін.

5. У касаційній скарзі адвокат ОСОБА_6 , посилаючись на однобічність, неповноту судового слідства, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, істотне порушення вимог кримінального процесуального закону та неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, просить скасувати вирокКиївського районного суду м. Полтави від 12 вересня 2019 року та ухвалу Полтавського апеляційного суду від 07 лютого 2024 року стосовно ОСОБА_7 і закрити кримінальне провадження у зв`язку з відсутністю в його діянні складу кримінального правопорушення.

6. Захисник ОСОБА_6 у судовому засіданні суду касаційної інстанції підтримала і просила задовольнити касаційну скаргу. Водночас адвокат звернула увагу Суду на наявність підстав для закриття касаційного провадження у зв`язку зі смертю ОСОБА_7 .

7. Прокурор ОСОБА_5 вважала касаційну скаргу необґрунтованою і просила залишити її без задоволення, а оскаржені судові рішення стосовно ОСОБА_7 - без зміни.

8. Заслухавши суддю-доповідача, з`ясувавши позиції учасників судового провадження, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи касаційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що касаційне провадження підлягає закриттю з таких підстав.

9. Згідно з ч. 2 ст. 433 КПК суд касаційної інстанції переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій у межах касаційної скарги.

10. Статтею 2 КПК визначено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

11. Згідно з положеннями п. 5 ч. 1 ст. 284 КПК кримінальне провадження закривається в разі, якщо помер підозрюваний, обвинувачений, крім випадків, якщо провадження є необхідним для реабілітації померлого. Під реабілітацією особи розуміється її виправдання або закриття кримінального провадження на реабілітуючих підставах. Якщо зазначену обставину виявлено під час судового провадження, суд постановляє ухвалу про закриття кримінального провадження.

12. Як зазначила об`єднана палата Касаційного кримінального суду Верховного Суду в постанові від 16 січня 2019 року (справа № 761/33482/16-к), закриття кримінального провадження у зв`язку зі смертю особи, щодо якої здійснюється це провадження, крім випадків, коли воно є необхідним для реабілітації померлого, по суті означає припинення процесуальної діяльності щодо встановлення винуватості особи у вчиненні певного злочину та відмову держави від притягнення її до кримінальної відповідальності й призначення їй покарання. Припинення кримінального переслідування особи, яка померла, дозволяє уникнути надмірного витрачання ресурсів держави, адже продовження такого переслідування виключно заради формального визнання померлого винуватим у вчиненні злочину, як правило, не має жодного практичного сенсу. Смерть особи, яка вчинила злочин, робить провадження у кримінальній справі безпредметним. Указане обумовлене неможливістю реалізації мети і завдання кримінального провадження у зв`язку зі смертю засудженого.

13. Водночас, з огляду на завдання і мету касаційного провадження, якими є не встановлення фактичних обставин справи, у тому числі винуватості чи невинуватості особи, а лише перевірка судом касаційної інстанції дотримання судами попередніх інстанцій вимог матеріального і процесуального законодавства, а також відповідності призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого (статті 433, 438 КПК), у разі смерті засудженого відсутні підстави для автоматичного скасування обвинувального вироку чи ухвали суду й закриття кримінального провадження судом касаційної інстанції. У такому випадку підлягає закриттю касаційне провадження, крім випадків, якщо воно, з урахуванням меж перегляду судом касаційної інстанції, визначених ст. 433 КПК, є необхідним для реабілітації померлого.

14. За даними лікарського свідоцтва про смерть від 17 лютого 2025 року№ 101, виданого Білоцерківським районним відділенням Київського обласного бюро судово-медичної експертизи, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , помер ІНФОРМАЦІЯ_3 .

15. Ураховуючи наведене та беручи до уваги те, що касаційне провадження було відкрито за касаційною скаргою захисника ОСОБА_6 в інтересах засудженого ОСОБА_7 , який помер, колегія суддів уважає, що на цей час відсутні інтереси, на захист яких націлена діяльність захисника. Розгляд кримінального провадження може бути продовжено з метою реабілітації засудженого, який помер, лише за заявою його родичів або за скаргою захисника, який діятиме за дорученням родичів померлого.

16. Отже, підстави для продовження розгляду провадження у зв`язку з необхідністю реабілітації засудженого чи захисту прав, свобод чи інтересів інших осіб відсутні, тому Суд вважає за необхідне закрити касаційне провадження за касаційною скаргою захисника ОСОБА_6 .

Керуючись статтями 425, 434, 434-2, 436, 441 КПК, Верховний Суд

постановив:

Касаційне провадження за касаційною скаргою захисника ОСОБА_6 на вирок Київського районного суду м. Полтави від 12 вересня 2019 року та ухвалу Полтавського апеляційного суду від 07 лютого 2024 року щодо ОСОБА_7 закрити.

Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3