ВИРОК

Іменем України

21.01.2025 року м. Львів

Франківський районний суд м. Львова в складі:

головуючої судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

розглянувши у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового розгляду обвинувальний акт та додані до нього матеріали кримінального провадження, відомості яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за: №0000532 від 20.09.2024 про обвинувачення:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Львова, громадянина України, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України,-

встановив:

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_3 , діючи в порушення Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» від 15 лютого 1995 року, із наступними змінами та доповненнями, згідно з яким заборонено незаконний обіг наркотичних засобів та психотропних речовин, не маючи на це спеціального дозволу, маючи умисел на незаконне придбання та зберігання психотропної речовини для власного вживання без мети збуту, 20.09.2024 близько 11:10 год. перебуваючи по вул. Ак. Лазаренка, 2 у м. Львові поблизу житлових будинків, знайшов згорток ізоленти синього кольору, в якому був замотаний прозорий зіп-пакет із вмістом кристалічної речовини білого кольору та підняв його, чим незаконно придбав (знайшов шляхом привласнення знайденого), у якому згідно висновку експерта міститься особливо небезпечна психотропна речовина, - РVР (1-феніл-2- піролідин-1-іл-пентан-1-он), обіг якої заборонено масою 0,3730 грама.

В подальшому 20.09.2024 близько 11:20 год., перебуваючи по вул. Стрийській, 98 у м. Львові був виявлений працівниками Національної поліції України, які здійснювали опрацювання території Франківського району м. Львова з метою недопущення вчинення тяжких та особливо тяжких злочинів, після чого на місце події викликано слідчо-оперативну групу ЛРУП №2 ГУНП у Львівській області, яким ОСОБА_3 , добровільно видав вищевказану психотропну речовину.

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 органом досудового розслідування кваліфіковано за ч.1 ст.309 КК України, як незаконне придбання та зберігання психотропних речовин без мети збуту.

Обвинувальний акт відносно ОСОБА_3 в порядку ст. 302 КПК України, надійшов до суду 13 грудня 2024 року.

Частинами 2, 3 ст. 381 КПК України передбачено, що суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта. Спрощене провадження щодо кримінальних проступків здійснюється згідно із загальними правилами судового провадження, передбаченими цим Кодексом, з урахуванням положень цього параграфа.

Згідно із заявою обвинуваченого ОСОБА_3 , яка складена в присутності захисника - адвоката ОСОБА_4 , обвинувачений беззаперечно визнає свою винуватість у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.309 КК України, погоджується із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлений з обмеженням права апеляційного оскарження, згідно з ч. 2 ст. 302 КПК України, та надав свою згоду на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні.

Потерпілих від кримінального проступку немає.

Згідно з ч.ч. 2, 3 ст. 382 КПК України, вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному КПК України, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Суд має право призначити розгляд у судовому засіданні обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку та викликати для участі в ньому учасників кримінального провадження, якщо визнає це за необхідне.

Враховуючи наведене, а також те, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, беручи до уваги його заяву, складену за участю захисника, в якій він зазначає, що не оспорює встановлених під час дізнання обставин і згоден з розглядом обвинувального акта у спрощеному порядку, відсутність сумнівів в добровільності такої позиції обвинуваченого, з урахуванням заяви учасників судового провадження, суд дійшов висновку, що обвинувальний акт має бути розглянутий в порядку, визначеному статтями 381-382 КПК України.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України, в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Суд, дослідивши обвинувальний акт та матеріали кримінального провадження №0000532 від 20.09.2024 року, вважає доведеним, що ОСОБА_3 вчинив кримінальний проступок, передбачений ч.1 ст.309 КК України, а саме незаконне придбання та зберігання психотропних речовин без мети збуту.

Органом досудового розслідування встановлено обставини вчинення кримінального проступку, які підтверджують обставини, встановлені судом.

Обвинувачений в поданій заяві зазначені вище обставини не оспорює, вважає, що органом досудового розслідування вони встановлені в повному обсязі, свою вину у вчиненні вказаного кримінального проступку беззаперечно визнає в повному обсязі, його позиція є добровільною.

Суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, доходить до висновку, що під час розгляду обвинувального акту підтверджено факт вчинення ОСОБА_3 кримінального проступку, а дії обвинуваченого вірно кваліфіковані за ч. 1 ст. 309 КК України, як незаконне придбання та зберігання психотропних речовин без мети збуту.

Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому, суд, відповідно до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального проступку, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання.

Згідно зі ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Обставини, які пом`якшують покарання ОСОБА_3 відповідно до ст. 66 КК України: щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_3 , відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Також, суд враховує особу обвинуваченого, який на обліку лікаря-психіатра не перебуває, перебуває на обліку у лікаря-нарколога відповідно до довідок, долучених до матеріалів кримінального провадження, за місцем проживання характеризується позтивно, раніше не судимий, відношення обвинуваченого до вчиненого, ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та його класифікацію, який відповідно до вимог ст. 12 КК України відноситься до кримінального проступку, особливості й обставини вчинення проступку, форму вини, мотиви і мету вчинення проступку, спосіб та стадію його вчинення, поведінку обвинуваченого після вчинення неправомірних дій.

Беручи до уваги вказані обставини, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_3 покарання у виді штрафу в межах санкції статті, за якою кваліфіковано дії обвинуваченого.

Виходячи із цілей та принципів права, справедливості й достатності обраного покарання, загальних засад судочинства, конкретних обставин справи, враховуючи тяжкість проступку, майновий стан обвинуваченого, вищенаведені обставини справи, зокрема дані про особу обвинуваченого, суд доходить до висновку, що обвинуваченому необхідно призначити покарання у виді мінімального штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Суд вважає, що така міра та вид покарання сприятимуть досягненню справедливого балансу між правами та свободами обвинуваченого, інтересами держави і суспільства, та буде достатньою для виправлення обвинуваченого і запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень.

Питання речових доказів по справі необхідно вирішити відповідно до положень ст.100 КПК України.

Судові витрати по справі за проведення у справі експертизи в сумі 3183,60 грн. необхідно стягнути із обвинуваченого в дохід держави.

Керуючись ст.ст. 368-371, 373-374, 376, 381-382 КПК України, суд -

ухвалив:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.309 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок.

Речові докази по справі:

змив із згортку ізоляцйної стрічки синього кольору, в якому знаходиться зіп-пакет з вмістом кристалічної речовини білого кольору, який передано на зберігання в камеру речових доказів (за квитанцією 0011846), знищити.

спец Пакет з номером 6060831, вміст якого, PVP масою 0,3730 грам, який передано на зберігання в камеру речових доказів (порядковий номер 2145 за квитанцією 00305), знищити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати за проведення по справі експертизи в розмірі 3183 гривень 60 копійок.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Львівського апеляційного суду через Франківський районний суд міста Львова протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Відповідно до ч. 1 ст. 394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Копію вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Головуючий суддя ОСОБА_1