ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/3730/24 Справа № 185/8404/23 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2024 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6 (в режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку дистанційного судового провадження в залі суду в м. Дніпрі матеріали контрольного провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_6 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 на ухвалу Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 26 листопада 2024 року про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 307 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Встановлені судом першої інстанції фактичні обставини.

Ухвалою Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 26 листопада 2024 року задоволено клопотання прокурора та обрано обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів, з 24 січня 2025 року включно без визначення застави.

В задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_7 та захисника ОСОБА_6 про обрання запобіжного заходу у виді домашнього арешту відмовлено.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_7 інкриміновано вчинення злочинів, які відповідно до ст.12 КК України відноситься до категорії особливо тяжких злочинів. У разі доведення винуватості у вчиненні інкримінованих ОСОБА_7 злочинів, передбачене покарання у виді позбавлення волі до 12 років з конфіскацією майна. Після призначення підготовчого судового засідання обвинувачений ухилявся від явки до суду, допустив шість неявок в судове засідання без поважних причин.

Суд першої інстанції зазначив, що судове слідство за даним кримінальним провадженням розпочалось, проводиться допит обвинувачених. Заявлений прокурором ризик ймовірних перешкод кримінальному провадженню з боку обвинуваченого ОСОБА_7 наявний, оскільки після відкриття матеріалів кримінального провадження, зокрема анкетних даних свідків, - існує ймовірність позапроцесуального незаконного впливу з боку цього обвинуваченого на вказаних учасників кримінального провадження, які ще судом не допитані.

Суд врахував дані про особу обвинуваченого ОСОБА_7 , який в силу ст.89 КК України не судимий, разом з цим засудження обвинуваченого ОСОБА_7 23.06.2021 року за вчинення декількох кримінальних правопорушень та його звільнення від відбування покарання за вчинення цих кримінальних правопорушень з іспитовим строком, висунення обвинувачення в даному кримінальному провадженні за декількома епізодами та за вчинення двох кримінальних правопорушень свідчать про наявність ризику вчинення обвинуваченим ОСОБА_7 нового кримінального правопорушення.

Матеріали провадження не містять інших переконливих даних про застереження, які б унеможливлювали перебування обвинуваченого під вартою. На даний час, встановлені судом ризики є актуальним, а інтереси суспільства, з огляду на тяжкість обвинувачення та особу обвинуваченого ОСОБА_7 переважають інтереси останнього, оскільки в разі ухилення обвинуваченого від суду під загрозою тяжкого покарання, будуть знівельовані завдання кримінального судочинства.

Суд не визначав розмір застави, як альтернативний запобіжний захід, оскільки ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.255 КК України, та у вчиненні особливо тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів (ч.3 ст.307 КК України), що передбачено ч.4 ст.183 КПК України.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_6 просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та постановити нову, якою застосувати до обвинуваченого ОСОБА_7 більш м`який запобіжний захід, у виді домашнього арешту.

В обґрунтування вказує, що обвинувачений ОСОБА_7 не ухилявся від явки до суду не переховувався, проживав у Волинській області разом із сім`єю. У судові засідання не з`являвся з поважних причин.

Зазначає, що прокурор не надав копії клопотання про обрання запобіжного заходу.

Зазначає, що прокурором не було доведено наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

Позиції учасників судового провадження.

Захисник ОСОБА_6 підтримав доводи апеляційної скарги та наполягав на її задоволенні. Не заперечував проти розгляду справи за відсутності прокурора та обвинуваченого.

Обвинувачений у судове засідання не доставлений.

Прокурор у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце апеляційного розгляду повідомлений належним чином, клопотань про відкладення розгляду справи не надходило, а отже, враховуючи те, що відповідно до вимог ч. 4 ст. 422-1 КПК України розгляд апеляційної скарги на ухвалу суду про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, а також про продовження строку тримання під вартою, постановлену під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, здійснюється без участі сторін кримінального провадження, крім випадків, якщо прокурор, обвинувачений, його захисник, законний представник заявив клопотання про розгляд апеляційної скарги за участю сторін, апеляційний суд вважає можливим розглянути справу за відсутності обвинуваченого та прокурора.

Мотиви апеляційного суду.

Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Частиною 3 статтею 315 КПК України передбачено, що під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу.

Відповідно до матеріалів провадження, на розгляді Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000380 щодо ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 307 КК України.

Прокурором в судовому засіданні суду першої інстанції 26.11.2024 року було заявлено клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_7 з підстав наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Розглядаючи вказане питання, для прийняття законного та обґрунтованого рішення в порядку ст. ст. 199, 315 КПК України, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави та умови, за яких продовження строку тримання під вартою є можливим.

Під час апеляційного розгляду ухвали суду встановлено, що зазначені вимоги закону при розгляді клопотання були дотримані в повному обсязі.

Колегія суддів вважає, що, вирішуючи клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченого, судом правильно встановлена наявність ризиків того, що обвинувачений ОСОБА_7 перебуваючи на свободі, може переховуватись від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, які відносяться до особливо тяжких, при цьому враховано тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винним, а також особу обвинуваченого, який в силу ст. 89 КК України не судимий, разом з цим засудження обвинуваченого ОСОБА_7 23.06.2021 року за вчинення декількох кримінальних правопорушень та його звільнення від відбування покарання за вчинення цих кримінальних правопорушень з іспитовим строком, висунення обвинувачення в даному кримінальному провадженні за декількома епізодами та за вчинення двох кримінальних правопорушень свідчать про наявність ризику вчинення обвинуваченим ОСОБА_7 нового кримінального правопорушення.

При цьому слід зазначити, що запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_7 обрано у підготовчому судовому засіданні, що свідчить про те, що вказане кримінальне провадження тільки призначено до судового розгляду, а тому докази не досліджені.

Окрім того, до ризиків належить наявність введеного в Україні воєнного стану, оскільки вказана обставина суттєво обмежує можливості виконання органами влади своїх повноважень на певних територіях та якісно погіршує криміногенну обстановку.

Таким чином, доводи апеляційної скарги захисника щодо відсутності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, є необґрунтованими, оскільки зазначені ризики встановлені в ухвалі суду та підтверджуються наданими судом першої інстанції матеріалами, відповідно до яких, заявлені ризики об`єктивно існують і для їх запобігання необхідно обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Підстав для застосування судом до ОСОБА_7 більш м`якого запобіжного заходу, колегія суддів не вбачає, з огляду на вищевикладені обставини.

Окрім того, колегія суддів вважає, що при вирішенні питання застосування іншого більш м`якого запобіжного заходу з метою запобігання встановленим ризикам, суд апеляційної інстанції виходить з того, що: - особисте зобов`язання не забезпечить належну процесуальну поведінку обвинуваченого з огляду на тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого він обвинувачується, та встановлені ризики; - заяв про взяття на поруки обвинуваченого не надходило; - домашній арешт, з огляду на інкриміновані обвинуваченому кримінальні правопорушення, не є дійовим запобіжним заходом щодо обвинуваченого, оскільки вказаний запобіжний захід не буде достатнім стримуючим засобом, який здатен забезпечити гарантії його належної процесуальної поведінки.

Твердження захисника, що прокурором не було надано жодних доказів на підтвердження наведених ним ризиків, колегія суддів вважає безпідставним, оскільки судом апеляційної інстанції встановлено, що клопотання прокурора про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_7 відповідає вимогам ч.1 ст.184 КПК України, оскільки в ньому, в тому числі, зазначені обставини, які свідчать про наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, а також щодо неможливості застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу, аніж тримання під вартою.

Крім того, колегія суддів вважає, що ухвала суду першої інстанції відповідає вимогам КПК України, оскільки містить всі необхідні відомості, передбачені ч. 1 ст. 196 КПК України, в тому числі, встановлено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, та, з урахуванням обставин висунутого обвинувачення, зазначено щодо неможливості застосування альтернативних запобіжних заходів.

Отже, на думку колегії суддів, суд першої інстанції, приймаючи рішення про обрання обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, повно та об`єктивно дослідив усі обставини, з якими закон пов`язує можливість обрання виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, врахував ступінь тяжкості інкримінованих обвинуваченому кримінальних правопорушень, наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, дані про особу обвинуваченого, при цьому дослідив належним чином матеріали провадження та навів в ухвалі мотиви, з яких прийняв відповідне рішення.

Будь-яких порушень КПК України при постановленні ухвали, що оскаржується, судом апеляційної інстанції не встановлено, а тому за наслідками апеляційного розгляду колегія суддів вважає необхідним ухвалу суду залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника залишити без задоволення.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 , залишити без задоволення.

Ухвалу Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 26 листопада 2024 року про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 307 КК України, строком до 24 січня 2025 року включно без альтернативи внесення застави, - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4