Справа № 180/996/22
Провадження № 1кп/204/220/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 березня 2025 року Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого: судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання: ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції кримінальне провадження № 0000001 внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 06 січня 2021 року за обвинуваченням: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 189 КК України,

за участю: прокурора ОСОБА_5 , захисників: ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , обвинуваченого ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:

11 березня 2025 року на адресу Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська надійшло клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 про проведення судового засідання за його участі в режимі відеоконференції із приміщення Солом`янського районного суду м. Києва у зв`язку із воєнним станом і постійним перебоєм електроенергії.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_5 заявив клопотання про застосування до обвинуваченого ОСОБА_4 примусового приводу через органи поліції, оскільки явка останнього в судове засідання до приміщення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська була визнана судом обов`язковою, однак останній не з`явився, натомість направив на адресу суду клопотання про проведення відеоконфернцзв`язку із приміщенням Солом`янського районного суду м. Києва.

В судовому засіданні захисник ОСОБА_7 підтримав клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 , просив його задовольнити. Суду пояснив, що у нього на даний час наявна інформація про те, що обвинувачений ОСОБА_4 перебуває в лікарні та ним будуть надані відповідні підтверджуючі документи в наступне судове засідання. Просив відмовити в задоволенні клопотання прокурора.

В судовому засіданні захисник ОСОБА_6 , думку якого підтримав обвинувачений ОСОБА_3 , підтримали думку захисника ОСОБА_7 .

Суд вислухавши клопотання сторін, вислухавши думку учасників процесу, дійшов до наступного висновку.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 336 КПК України, судове провадження може здійснюватися у режимі відеоконференції під час трансляції з іншого приміщення, у тому числі, яке знаходиться поза межами приміщення суду (дистанційне судове провадження), у разі неможливості безпосередньої участі учасника кримінального провадження в судовому провадженні за станом здоров`я або з інших поважних причин.

Відповідно до ч. 4 ст. 336 КПК України, учасник кримінального провадження подає клопотання про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду не пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання. Копія клопотання в той самий строк надсилається іншим учасникам кримінального провадження.

Як було встановлено у судовому засіданні, обвинуваченим ОСОБА_4 в порушення вимог ч. 4 ст. 336 КПК України було направлено клопотання про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції лише за два дні до призначеної дати проведення судового засідання.

Крім цього, судом неодноразово задовольнялись клопотання учасників процесу щодо участі в судових засіданнях в режимі відеоконференції, у тому числі й клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 .

Відповідно до ч. 6 ст. 336 КПК України ризики технічної неможливості участі в відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів, переривання зв`язку тощо несе учасник кримінального провадження, який подав відповідне клопотання. У разі технічної неможливості участі в відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів, переривання зв`язку в учасника кримінального провадження, участь якого є обов`язковою, суд відкладає судовий розгляд. Якщо технічна неможливість участі в відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів, переривання зв`язку мають ознаки зловживання правом з метою затягування судового розгляду, суд своєю вмотивованою ухвалою може позбавити учасника кримінального провадження права участі в відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів у цьому кримінальному провадженні.

Так, в судовому засіданні, яке відбулося 06 березня 2025 року, у зв`язку із технічною неможливістю участі обвинуваченого ОСОБА_4 в судовому засідання, судом на місці було постановлено ухвалу, якою було визнано явку обвинуваченого ОСОБА_4 в судове засідання обов`язковою, однак в судове засідання, яке відбулося 13 березня 2025 року, останній до суду не прибув, жодних документів, які б підтверджували поважність причин неявки останнього до суду надано не було.

Суд зазначає, що судове провадження може здійснюватися в режимі відеоконференції, однак вказане не є обов`язком суду, а є його правом і обумовлюється низкою підстав, наявність яких має бути перевірена судом при постановленні відповідної ухвали.

Судом не може бути взято до уваги посилання ОСОБА_4 , як на підставу необхідності участі його в судових засіданнях в режимі відеоконференції, а саме запровадження воєнного стану та перебоями електроенергії, оскільки зона активних бойових дій обмежена певними територіями до яких м. Дніпро не відноситься. Також, слід зазначити, що в приміщенні суду, а також і в інших частинах України станом на день проведення судового засідання не були запроваджені відключення світла.

Крім того, 06 березня 2025 року судове засідання по даному кримінальному провадженню не відбулося саме з причин неможливості забезпечення відеоконференцзв`язку саме за участі обвинуваченого ОСОБА_4 .

У зв`язку із чим суд вважає, що така поведінка обвинуваченого ОСОБА_4 є зловживання своїми правами з метою затягування розгляду справи, а тому у задоволенні клопотання обвинуваченого про проведення судових засідань за участі обвинуваченого ОСОБА_4 в режимі відеоконференції із приміщення Солом`янського районного суду м. Києва, слід відмовити.

Розглядаючи клопотання прокурора про застосування до обвинуваченого ОСОБА_4 примусового привод через органи поліції, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 139 КПК України, у випадку, якщо обвинувачений, який був у встановленому порядку викликаний, не з`явився без поважних причин або не повідомив про причини свого неприбуття, до нього може бути застосовано привід.

Згідно ч. 1 ст. 323 КПК України, якщо обвинувачений, до якого не застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, не прибув за викликом у судове засідання, суд відкладає судовий розгляд, призначає дату нового засідання і вживає заходів до забезпечення його прибуття до суду. Суд також має право постановити ухвалу, зокрема, про привід обвинуваченого.

В судове засідання, яке було призначено до розгляду на 13 березня 2025 року обвинувачений ОСОБА_4 не з`явився, про причини неявки суду не повідомив, однак його захисник ОСОБА_7 суду повідомив, що останній перебуває в медичному закладі та підтверджуючі документи надасть на ступне судове засідання.

Однак, посилання захисника ОСОБА_7 не може бути визнано судом поважною причиною неприбуття ОСОБА_4 в судове засідання, оскільки жодних підтверджуючих документів, які б вказували на факт перебування на лікарняному або ж здійснення запису до профільного лікаря на адресу суду не надходило.

Крім цього, слід звернути увагу на той факт, що 18 лютого 2025 року захисником ОСОБА_7 направлялась на адресу суду повідомлення про неможливість прибуття ОСОБА_4 в судове засідання у зв`язку із хворобою, однак жодних підтверджуючих документів в наступному на адресу суду надано не було.

Також, слід звернути увагу й на заяву захисника ОСОБА_7 від 11 листопада 2024 року, яка була направлена на адресу суду про долучення до матеріалів кримінального провадження медичних документів ОСОБА_4 . Відповідно до вказаної довідки, остання була видана ОСОБА_4 05 листопада 2024 року Марганецьким центром первинної медико-санітарної допомоги амбулаторією № 1, що у свою чергу свідчить про перебування останнього саме в м. Марганці, а не в м. Києві, як на те посилається обвинувачений, так і його захисник.

Таким чином, суд вважає, що такі дії обвинуваченого ОСОБА_4 спрямовані на затягування розгляду справи, а тому з метою забезпечення явки обвинуваченого в судове засідання, не затягування строків розгляду справи, суд вважає за доцільне задовольнити клопотання прокурора та застосувати обвинуваченого примусовий привід через органи поліції.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 139, 140 КПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 про проведення судових засідань за його участі в режимі відеоконференції відмовити.

Клопотання прокурора задовольнити.

Застосувати привід через органи поліції до обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в судове засідання до Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська на 09 годину 00 хвилин 20 березня 2025 року.

Копії ухвали суду направити Голосіївському УП ГУНП в м. Києві та Томаківському ВП Нікопольського ВП ГУНП в Дніпропетровській області для виконання, а також прокурору ОСОБА_5 для здійснення контролю за виконанням.

Роз`яснити, що відповідно до ч. 4 ст. 143 КПК України у разі неможливості здійснення приводу особа, яка виконує ухвалу про здійснення приводу, повертає її до суду з письмовим поясненням причин не виконання.

В разі відібрання пояснень від інших осіб надати їх на адресу суду разом з рапортом.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1