Суворовський районний суд міста Одеси
Справа №523/5318/25
Провадження №1-кс/523/1390/25
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

02 квітня 2025 року м. Одеса

Слідчий суддя Суворовського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора Суворовської окружної прокуратури м. Одеса ОСОБА_3 , підозрюваного та його захисника адвоката ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні, в приміщенні суду клопотання слідчого в кримінальному провадженні №0000012 від 24 березня 2025 рокупро застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно

ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Арциз, Болградського р-н, Одеської обл., громадянина України, з вищою освітою, одруженого, працевлаштованого, не судимого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.369-2 КК України,

в с т а н о в и в:

02 квітня 2025 року до Суворовського районного суду м. Одеси надійшло клопотання слідчого СВ Відділу поліції №3 Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором Суворовської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_5 , якого підозрюють в одержанні неправомірної вигоди для себе в розмірі 120000 доларів США за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави, поєднане з вимаганням такої вигоди.

Про зазначене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 24 березня 2025 року внесено відповідні відомості за №0000012, за ознаками ч.3 ст.369-2 КК України. О 16 годині 20 хвилин 31 березня 2025 року ОСОБА_5 було затримано слідчим, в порідку ст.208 КПК України, 01 квітня 2025 року ОСОБА_5 повідомлено про відповідну підозру.

В обґрунтування клопотання прокурор послався на обґрунтованість вказаної підозри та наявність ризиків можливого переховування ОСОБА_5 від органу досудового розслідування, суду, продовження злочинної діяльності та перешкоджання кримінальному провадженню, а також незаконного впливу на свідків.

З`ясувавши думку прокурора в підтримку внесеного клопотання, заперечення підозрюваного та його захисника, слідчий суддя дійшов наступного.

Відповідно до вимог ст.ст.177 та 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не зможе запобігти ризикам, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний не виконає покладені на нього процесуальні обов`язки, а також для запобігання його спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Тримання під вартою може бути застосовано, зокрема, до раніше не судимої особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, санкція якого передбачає можливість призначення покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до восьми років з конфіскацією майна.

Обґрунтованість підозри доводиться: протоколами допитів свідків ОСОБА_7 (про конкретні обставини вимагання та одержання ОСОБА_5 неправомірної вигоди у ОСОБА_7 ), ОСОБА_8 та ОСОБА_9 (про участь в слідчих діях, в якості понятих, під час ідентифікації грошових коштів та затримання підозрюваного), роздруківкою листування між ОСОБА_7 та підозрюваним, протоколами огляду місця події та затримання (про вилучення предметів, які мають ознаки речових доказів), а також іншими матеріалами провадження в їх сукупності, що не оспорюються стороною захисту.

Незважаючи на отримані в суді пояснення підозрюваного, а також долучені його захисником докази про наявність у ОСОБА_5 вродженого захворювання, сім`ї, утриманців, дитини з інвалідністю, позитивних характеристик, вищої освіти, а також офіційного працевлаштування, оцінюючи доводи слідчого та прокурора про наявність доказів в обґрунтування існування ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, у взаємозв`язку із тим, що більш м`які запобіжні заходи, ніж тримання під вартою, не зможуть забезпечити подальшу належну поведінку підозрюваного та виконання останнім процесуальних обов`язків в межах даного кримінального провадження, слідчий суддя з цим погоджується, виходячи з наступного.

ОСОБА_5 , будучи обізнаним про ступінь тяжкості повідомленого йому злочину та покарання, яке може загрожувати в разі визнання його винуватим, може здійснити спроби переховування від органу досудового розслідування та суду, з метою уникнення кримінальної відповідальності за інкримінований йому злочин, що цілком відповідає практиці ЄСПЛ у справі «Ілійков проти Болгарії» де зазначено що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування».

При цьому, під час досудового розслідування також встановлено, що підозрюваний вів спілкування, із застосуванням відповідних заходів конспірації - використовував для спілкування мобільні додатки.

Внаслідок збройної агресії російської федерації проти України з 24 лютого 2022 року Україною згідно відкритих даних не контролюється орієнтовно 15-20% власної території, що створює додаткові можливості для залишення підозрюваним території України, в тому числі поза офіційними пунктами пропуску.

Вищезазначене, на думу слідчого судді, обґрунтовує існування ризику переховування підозрюваного від органу досудового розслідування та суду, у зв`язку з чим, застосування більш м`якого запобіжного заходу не є виправданим.

Органом досудового розслідування продовжується здійснення слідчих дій в провадженні, в тому числі за участі свідків, що не виключає того, що застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, надасть тому можливість здійснювати неправомірний вплив на таких осіб для надання показань, які б допомогли підозрюваному уникнути відповідальності за вчинене.

Необхідно також виходити і із передбаченої КПК процедури отримання свідчень від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, відповідно до якої спочатку на стадії досудового розслідування свідчення отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні. Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на свідченнях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому ст. 225 КПК України, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них, тобто ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

Таким чином існує ризик можливого незаконного впливу підозрюваного на свідків в даному кримінальному провадженні.

Стосовно доводів сторони захисту про наявність у підозрюваного вродженого захворювання, слідчий суддя зазначає, що заходи допомоги хворим, які утримуються в ДУ «Одеський слідчий ізолятор», зокрема передбачені наказом МОЗ України і МЮ України від 10 лютого 2012 року №239/5/104 «Про затвердження Порядку взаємодії закладів охорони здоров`я Державної кримінально-виконавчої служби України із закладами охорони здоров`я з питань надання медичної допомоги особам, узятим під варту», а відтак, у випадку необхідності медичної допомоги, підозрюваний має право звернутися до медичної частини установи виконання покарань.

В умовах слідчого ізолятору ув`язненим особам забезпечується необхідна медична допомога відповідно до законодавства про охорону здоров`я, зокрема, положеннями вищенаведеного наказу, а також наказу МЮ України №460/5 від 18 березня 2013 року «Про затвердження Правил внутрішнього розпорядку слідчих ізоляторів Державної кримінально-виконавчої служби України» встановлено, що керівництво слідчого ізолятору забезпечує допуск відповідного лікаря - фахівця чи направлення хворого на лікування до обраного начальником медичної частини СІЗО закладу охорони здоров`я з орієнтовного переліку. Особа, узята під варту, має право на вільний вибір лікаря. Керівництво слідчого ізолятору забезпечує допуск обраного особою лікаря - фахівця.

За встановлених обставин, враховуючи те, що ОСОБА_5 в умовах перебування під вартою в слідчому ізоляторі не позбавлений права на отримання кваліфікованої медичної допомоги, зазначена захисником обставина про незадовільний стан здоров`я не може слугувати достатньою підставою для висновку про необхідність застосування стосовно підозрюваного більш м`якого, ніж тримання під вартою, запобіжного заходу.

Суд також враховує суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, оскільки злочин, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , є однією з основних загроз національній безпеці, що підриває як довіру населення до держави, так і спроможність державних службовців захищати національні інтереси через використання посади для власного збагачення, сповільнює економічний розвиток, руйнує державні інституції, знецінює освіту та особисті досягнення, згубно впливає на моральні принципи в суспільстві.

З врахуванням викладеного клопотання слідчого підлягає задоволенню.

Окрім того, з урахуванням особи підозрюваного, обставин вміненого тому злочину, розмір отриманої неправомірної вигоди, слідчий суддя вважає, як виключення, визначити розмір застави, як альтернативи триманню під вартою, який перевищує межі, передбачені п.2 ч.5 ст.182 КПК України, оскільки менший розмір застави не забезпечить належне виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

При цьому, не виключається, що заставодавцем можуть бути не лише члени сім`ї та близькі родичі підозрюваного, а й будь які інші фізичні чи юридичні особи, чиє фінансове становище дозволить внести визначений розмір застави.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.176-178,183,184,193 КПК України, слідчий суддя,

п о с т а н о в и в:

Клопотання слідчого СВ Відділу поліції №3 Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 задовольнити.

Застосувати стосовно підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.369-2 КК України, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, з подальшим утриманням в ДУ «Одеський слідчий ізолятор» строком до 29 травня 2025 року включно.

Визначити розмір застави, як запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_5 обов`язків, передбачених КПК України - у розмірі 1700 (однієї тисячі сімсот) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 5 147 600 (п`ять мільйонів сто сорок сім тисяч шістсот) грн.

Підозрюваний (обвинувачений) або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу, після чого підозрюваний (обвинувачений) звільняється з-під варти.

У разі внесення застави покласти на ОСОБА_5 наступні обов`язки: прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду; не відлучатися за межі населеного пункту за місцем проживання без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання; утримуватись від спілкування із свідками в даному провадженні.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана впродовж п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії.

Слідчий суддя /підпис/ ОСОБА_1

З оригіналом згідно: Слідчий суддя ОСОБА_1