Справа № 766/7715/23
н/п 1-кп/766/1252/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 грудня 2024 року м. Херсон

Херсонський міський суд Херсонської області в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

за участю секретаря: ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Херсона в режимі відеоконференції в порядку спеціального судового провадження за відсутності обвинуваченого (in absentia) кримінальне провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 29.03.2023 року за №0000168 за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого на час вчинення кримінального правопорушення за адресою: АДРЕСА_1 , документованого паспортом громадянина України НОМЕР_1 , виданим Генічеським відділом УДМС України в Херсонській області 30.04.2022 року, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора - ОСОБА_4

захисника - ОСОБА_5 адвоката (в режимі відеоконференції)

В С Т А Н О В И В:

І. Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним. Статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення.

З метою встановлення контролю на території тимчасово окупованого міста Генічеськ Херсонської області невстановлені особи з числа військових та представників спецслужб рф створили незаконний правоохоронний орган у місті Генічеськ, а саме - так званий «Генический районный отдел полиции Главного управления МВД Херсонской области», який знаходиться за адресою: місто Генічеськ, вул. Миру, 44, та почали підшукувати осіб з числа місцевого населення, у тому числі діючих та колишніх правоохоронців, які б співпрацювали з ними у вищевказаному новоствореному окупаційною владою незаконному правоохоронному органі.

Достовірно знаючи про вищевказані обставини, які є загальновідомим фактом, ОСОБА_3 , являючись громадянином України, фактично проживаючи у місті Генічеськ Генічеського району Херсонської області, достеменно знаючи про факт захоплення міста Генічеськ збройними формуваннями рф, перебуваючи у невстановленому досудовим розслідуванням місці та у не встановлений час, не пізніше 17 травня 2022 року, діючи умисно, підтримуючи воєнну агресію рф на території України, погодився на пропозицію невстановлених осіб з числа військовослужбовців та представників спецслужб рф у місті Генічеськ та добровільно зайняв посаду так званого «временно исполняющего начальника Генического районного отдела полиции Главного управления МВД Херсонской области», тобто посаду у незаконно створеному окупаційною владою на тимчасово окупованій території міста Генічеськ правоохоронному органі.

На займаній посаді «временно исполняющего начальника Генического районного отдела полиции Главного управления МВД Херсонской области» ОСОБА_3 з моменту свого призначення, переслідуючи свої злочинні наміри та цілі, здійснює загальну організацію роботи незаконно створеного правоохоронного органу, у тому числі прийом та звільнення співробітників, а також забезпечував роботу так званого «відділу визово-паспортной службы» - структурного підрозділу у складі «Генического районного отдела полиции Главного управления МВД Херсонской области», який організовував незаконну та примусову паспортизацію громадян України паспортами держави-агресора (РФ).

Суд кваліфікує дії ОСОБА_3 за ч. 7 ст. 111-1 КК України, як добровільне зайняття громадянином України посади у незаконному правоохоронному органі, створеному на тимчасово окупованій території.

II. Застосовані судом правові процедури. Спеціальне судове провадження за відсутності обвинуваченого (in absentia).

З урахуванням того, що судовий розгляд здійснювався за відсутності обвинуваченого, дотримання процедур, встановлених процесуальним законом для такого розгляду, суд вважає за необхідне мотивувати окремо.

Процедура заочного судового розгляду не є деталізованою процесуальним законом, не має тривалої історії застосування у судовій практиці, а тому суд виходив із загальних засад кримінального провадження.

До загальних засад кримінального провадження, зокрема, відносяться: законність, презумпція невинуватості та забезпечення доведеності вини, забезпечення права на захист, доступ до правосуддя, змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, безпосередність дослідження доказів.

При цьому зміст та форма кримінального провадження за відсутності підозрюваного або обвинуваченого (in absentia) повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, зазначеним уст. 7 КПК України, з урахуванням особливостей, встановлених законом та нормами міжнародного права.

Так, змістом абз. 1 ч. 3 ст.323 КПК України передбачено, що судовий розгляд у кримінальному провадженні щодо злочинів, зазначених у частині другій статті 297-1 цього Кодексу, може здійснюватися за відсутності обвинуваченого (in absentia), який переховується від органів слідства та суду на тимчасово окупованій території України, на території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, з метою ухилення від кримінальної відповідальності (спеціальне судове провадження) та/або оголошений в міжнародний розшук.

Згідно положень ч. 2 ст. 297-1КПК України вбачається, що серед переліку злочинів, щодо яких може здійснюватися спеціальне досудове розслідування, наявне посилання на ст.111-1 КК України, за якими, висунуто обвинувачення ОСОБА_3 .

Відповідно до ч. 1,2 ст.135 КПК України особа викликається до суду шляхом вручення повістки про виклик, надіслання її поштою, електронною поштою чи факсимільним зв`язком; здійснення виклику по телефону або телеграмою. У разі тимчасової відсутності особи за місцем проживання повістка для передачі їй вручається під розписку дорослому члену сім`ї особи чи іншій особі, яка з нею проживає, житлово-експлуатаційній організації за місцем проживання особи або адміністрації за місцем її роботи.

У відповідності до положень ч. 8 ст. 135 КПК України, повістка про виклик особи, стосовно якої існують достатні підстави вважати, що така особа виїхала та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної ВР України державою-агресором, у випадку обґрунтованої неможливості вручення їй такої повістки згідно з частинами першою, другою, четвертою - сьомою цієї статті, публікується в засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора.

Особа, зазначена в абзаці першому цієї частини, вважається такою, яка належним чином повідомлена про виклик, з моменту опублікування повістки про її виклик у засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора.

Обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні стосовно ОСОБА_3 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.7 ст.111-1 України, надійшов до Херсонського міського суду Херсонської області для розгляду по суті.

Ухвалою суду від 05.10.2023 року було призначено підготовче судове засідання.

Судом від призначення обвинувального акту до підготовчого судового засідання та до ухвалення рішення про проведення спеціального судового розгляду за відсутності обвинуваченого, було проведено судові засідання: 31.10.2023 року, 18.12.2023 року, 09.01.2024 року, 22.01.2024 року, 22.02.2024 року.

Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 22.02.2024 року задоволено клопотання прокурора про здійснення спеціального судового провадження у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_3 та ухвалою суду від 23.04.2024 року призначено судовий розгляд.

В подальшому, на виконання зазначених положень процесуального закону, повідомлення про виклик обвинуваченого ОСОБА_3 до призначених судових засідань опубліковані у засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження, а саме у газеті «Урядовий кур`єр та на сайті Офісу Генерального прокурора. Також, повідомлення про виклик до суду ОСОБА_3 були завчасно опубліковані на офіційному веб-сайті Херсонського міського суду Херсонської області щодо всіх судових засідань, які призначались у кримінальному провадженні.

Згідно Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затвердженого Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22.12.2022 №309, тимчасово окупованою територією є вся територія Генічеського району Херсонської області.На час розгляду справи судом АТ «Укрпошта» не здійснює свою господарську діяльність на території України, які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні), у зв`язку з чим надсилання судом судових викликів засобами поштового зв`язку на адресу проживання обвинуваченого ОСОБА_3 : АДРЕСА_1 , є неможливим.

Водночас, незважаючи на наявні у матеріалах провадження докази відсутності ОСОБА_3 протягом тривалого часу на території України, яка підконтрольна законної владі, у органу досудового слідства, прокурора та суду відсутні будь-які відомості щодо адреси можливого проживання або перебування останнього за кордоном для направлення судового повідомлення про виклик в порядку ч. 7 ст. 135 КПК України.

З огляду на наявні матеріали провадження, суд не вбачає будь-яких інших можливостей, які могли б бути використані для повідомлення обвинуваченого, водночас є мотивовані підстави стверджувати, що обвинувачений був обізнаний щодо судового провадження ще на стадії проведення судом підготовчих дій.

Щодо забезпечення права обвинуваченого на захист, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 5 ст. 374 КПК України у разі ухвалення вироку за наслідками кримінального провадження, у якому здійснювалося спеціальне досудове розслідування або спеціальне судове провадження (in absentia), суд окремо обґрунтовує, чи були здійснені стороною обвинувачення всі можливі передбачені законом заходи щодо дотримання прав підозрюваного чи обвинуваченого на захист та доступ до правосуддя з урахуванням встановлених законом особливостей такого провадження.

Відповідно до ч.2 ст.47 КПК України захисник зобов`язаний прибувати для участі у виконанні процесуальних дій за участю обвинуваченого. У разі неможливості прибути в призначений строк захисник зобов`язаний завчасно повідомити про таку неможливість та її причини суд, а у разі, якщо він призначений органом (установою), уповноваженим законом на надання безоплатної правової допомоги, - також і цей орган (установу).

Згідно з п. 1 ч. 1 ст.49 КПК України суд зобов`язаний забезпечити участь захисника у кримінальному провадженні у випадках, якщо відповідно до вимог статті 52 цього Кодексу участь захисника є обов`язковою, а підозрюваний, обвинувачений не залучив захисника. У цьому провадженні участь захисника є обов`язковою з огляду на положення ч. 1ст. 52 КПК України, оскільки висунуто обвинувачення у вчиненні особливо тяжких злочинів.

Разом з цим, стосовно ОСОБА_3 здійснювалось спеціальне досудове розслідування, тому відповідно до п. 8 ч. 2 ст.52 КПК України участь захисника у цьому кримінальному провадженню є обов`язковою, але з моменту прийняття відповідного процесуального рішення.

Згідно доручення Регіонального центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги у Дніпропетровській області від 27.08.2023 року №004-40001475 на підставі постанови т.в.о. слідчого в ОВС СВ УСБУ в Херсонській області від 27.08.2023 року захисником ОСОБА_3 було призначено адвоката ОСОБА_5 .

27.08.2023 року ОСОБА_3 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України.

В газеті «Урядовий кур`єр», яка являється засобом масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження, опубліковано оголошення про повідомлення про підозру ОСОБА_3 із повістками про виклик останнього до слідчого на 31.08.2023 року, 01.09.2023 року та 02.09.2023 року для вручення йому письмового повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України, допиту як підозрюваного, а також проведення інших слідчих та процесуальних дій.

21.09.2023 року ОСОБА_3 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри особі у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України.

21.09.2023 року в газеті «Урядовий кур`єр», яка являється засобом масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження, опубліковано оголошення про зміну раніше повідомленої підозри ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України, із повістками про виклик останнього до слідчого на 25.09.2023 року в період часу з 09:00 год. до 18:00 год., 26.09.2023 року в період часу з 09:00 год. до 18:00 год., для допиту в якості підозрюваного, а також проведення інших слідчих та процесуальних дій.

Крім того, вказані повідомлення про підозру, повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри особі у вчиненні кримінального правопорушення та повістки про виклик, розміщені на веб-сайті Офісу Генерального прокурора у рубриці «Повістки про виклик та відомості про здійснення спеціального досудового розслідування».

07.09.2022 року ОСОБА_3 оголошено в розшук.

Ухвалою слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 20.09.2023 року надано дозвіл на здійснення спеціального досудового розслідування щодо ОСОБА_3 у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 29.03.2023 року за №0000168.

Під час підготовчого судового засідання та проведення подальшого спеціального судового провадження даного кримінального провадження, судом у повному обсязі було забезпечено участь захисника в захисті інтересів обвинуваченого.

На виконання вимог ч. 2 ст. 297-5 КПК України копії процесуальних документів направлялись захиснику, який крім того був обізнаний з матеріалами кримінального провадження. Будь-які клопотання від підозрюваного на стадії досудового розслідування та обвинуваченого на стадії судового розгляду на адресу суду не надходили.

Враховуючи наведене та з урахуванням здійснення у даному кримінальному провадженні спеціального досудового розслідування і спеціального судового провадження, суд вважає, що стороною обвинувачення було дотримано всіх можливих передбачених КПК заходів та способів повідомлення ОСОБА_3 , щоб забезпечити останньому можливість безпосередньо та через призначеного захисника реалізовувати права підозрюваного на стадії досудового розслідування та обвинуваченого на захист та доступ до правосуддя.

Суд констатує, що всі передбачені КПК України умови для проведення судового розгляду за спеціальною процедурою «in absentia виконані та дотримані у повному обсязі.

III. Позиція сторін та інших учасників судового провадження.

Прокурор в судовому засіданні вказав на доведеність винуватості обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення за ч.7 ст.111-1 КК України та просив призначити покарання відповідне покарання в межах санкцій вказаної статті у виді позбавлення волі на строк 15 років з позбавленням права обіймати певні посади та займатися певною діяльністю на строк 15 років та з конфіскацією всього належного йому майна.

Захисник в ході судових дебатів відзначив, що сторона захисту позбавлена можливості спростування наданих стороною обвинувачення доказів, оскільки позиція ОСОБА_3 не відома, у разі визнання ОСОБА_3 винним та ухвалення обвинувального вироку щодо нього, просив призначити підзахисному покарання у межах санкції встановленої ч.7 ст.111-1 КК України, що дорівнює його мінімальній межі.

IV. Докази, досліджені судом на підтвердження вини та обставин вчинених кримінальних правопорушень.

Вина ОСОБА_3 у вчиненні поставленого йому у провину кримінального правопорушення, передбаченого ч.7 ст.111-1 КК України, за вказаних вище обставин, підтверджується сукупністю досліджених в судовому засіданні доказів, які узгоджуються між собою і не викликають жодних сумнівів у своїй належності, достовірності та допустимості, а саме:

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімком від 19.05.2022 року згідно якого ОСОБА_6 за сукупністю ознак зовнішності на фото № 1 фото таблиці № 1 впізнав ОСОБА_3 та вказав: «це громадянин ОСОБА_3 , який працює в незаконно створеному правоохоронному органі в м. Генічеську, на посаді начальника поліції»;

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімком від 20.05.2022 року згідно якого ОСОБА_7 за сукупністю ознак зовнішності впізнала ОСОБА_3 на фото № 4 фото таблиці № 1 та вказала: «це громадянин ОСОБА_3 , який працює в незаконно створеному правоохоронному органі в м. Генічеську, на посаді начальника поліції»;

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімком від 20.05.2022 року згідно якого свідок ОСОБА_8 за сукупністю ознак зовнішності на фото № 2 фото таблиці № 1 впізнав ОСОБА_3 та вказав: «це громадянин ОСОБА_3 , який працює в незаконно створеному правоохоронному органі в м. Генічеську, на посаді начальника поліції»;

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімком від 17.06.2022 року згідно якого свідок ОСОБА_9 за сукупністю ознак зовнішності на фото № 4 фото таблиці № 1 впізнав ОСОБА_3 та вказав: «це громадянин ОСОБА_3 , який працює в незаконно створеному правоохоронному органі в м. Генічеську, на посаді начальника поліції»;

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімком від 17.06.2022 року згідно якого свідок ОСОБА_10 за сукупністю ознак зовнішності впізнав на фото № 2 фото таблиці № 1 ОСОБА_3 та вказав: «це громадянин ОСОБА_3 , який працює в незаконно створеному правоохоронному органі в м. Генічеську, на посаді начальника поліції. До вторгнення працював на посаді начальника відділу кадрів Генічеського РВП ГУНП в Херсонській області»;

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімком від 20.06.2022 року згідно якого свідок ОСОБА_11 за сукупністю ознак зовнішності впізнала ОСОБА_3 на фото № 3 фото таблиці № 1 та вказала: «це громадянин ОСОБА_3 , який працює в незаконно створеному правоохоронному органі в м. Генічеську, на посаді начальника поліції. До вторгнення працював на посаді начальника відділу кадрів Генічеського РВП ГУНП в Херсонській області»;

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімком від 19.07.2022 року згідно якого свідок ОСОБА_12 за сукупністю ознак зовнішності впізнав ОСОБА_3 на фото № 4 фото таблиці № 1 та вказав, що: «це громадянин ОСОБА_3 , який працює на посаді начальника поліції в незаконно створеному правоохоронному органі в м. Генічеську та раніше працював на посаді начальника відділу кадрів Генічеського РВП ГУНП в Херсонській області»;

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімком від 03.08.2022 року згідно якого свідок ОСОБА_13 за сукупністю ознак зовнішності впізнав ОСОБА_3 на фото № 2 фото таблиці № 1 та вказав: «це громадянин ОСОБА_3 , який працює в незаконно створеному правоохоронному органі в м. Генічеську, на посаді начальника поліції. До вторгнення працював на посаді начальника відділу кадрів Генічеського РВП ГУНП в Херсонській області»;

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімком від 13.02.2023 року згідно якого свідок ОСОБА_14 за сукупністю ознак зовнішності впізнала ОСОБА_3 на фото № 1 фото таблиці № 1 та вказала: «це ОСОБА_3 , який працює на окупаційну владу рф у незаконному правоохоронному органі на посаді «начальника РОП ГУ МВД Херсонской области»;

- протоколом пред`явлення свідку ОСОБА_15 особи для впізнання за фотознімком від 04.08.2023 року, відповідно до якого свідок за сукупністю ознак зовнішності на фото № 2 фото таблиці № 1 впізнав ОСОБА_3 та повідомив: «це громадянин ОСОБА_3 , який працює в незаконно створеному правоохоронному органі поліції, створеному рф, на посаді начальника поліції»;

- протоколом огляду від 04.08.2022 року в ході якого зі свідком ОСОБА_15 оглянуто сторінки мережі Інтернет та додатку телеграм, а саме каналу «Геническ ВГА» на яких зафіксовані заходи де приймав участь начальник поліції міста Генічеськ від окупаційної влади - ОСОБА_3 ;

- протоколом пред`явлення свідку ОСОБА_13 особи для впізнання за фотознімком від 04.08.2023 року, відповідно до якого свідок на фото № 4 фото таблиці № 1 за сукупністю ознак обличчя впізнав ОСОБА_3 та повідомив: «це громадянин ОСОБА_3 , який працює в незаконно створеному правоохоронному органі поліції м. Генічеськ, створений російською федерацією, на посаді начальника поліції»;

- протоколом огляду від 24.08.2022 року в ході якого зі свідком ОСОБА_13 оглянуто сторінки мережі Інтернет та додатку телеграм, а саме каналу «Геническ ВГА» на яких зафіксовані заходи де приймав участь начальник поліції міста Генічеськ від окупаційної влади - ОСОБА_3 ;

- протоколом пред`явлення свідку ОСОБА_16 особи для впізнання за фотознімком від 02.12.2022 року, відповідно до якого на фото № 1 фото таблиці № 1 свідок за сукупністю ознак зовнішності впізнала ОСОБА_3 та повідомила: « ОСОБА_3 , колишній начальник відділу кадрів Генічеського РВП, який наразі є начальником РВП від окупаційної влади»;

- протоколом огляду від 06.09.2023 року в ході якого оглянуто сторінки мережі Інтернет та додатку телеграм на яких зафіксовані заходи за участі керівника незаконно створеного органу «Генического райотдела полиции» ОСОБА_3 , та долучено до матеріалів кримінального провадження фотознімки останнього в тому числі в формі окупаційної поліції;

- висновком судової портретної експертизи № СЕ-19/108-23/14440-ФП від 22.09.2023 року відповідно до якого на фотознімках та відеозаписах наданих слідчим зображено ОСОБА_3 ;

- протоколом огляду документів від 29.03.2023 року, складеним за результатами проведення відповідної процесуальної дії, яким зафіксовано факт виявлення та вилучення в іншому кримінальному провадженні документів про призначення ОСОБА_3 на керівну посаду в незаконному правоохоронному органі, створеному рф на тимчасово окупованій території в місті Генічеську Херсонської області.

Так, встановлено наявність у матеріалах кримінального провадження №000225 від 29.06.2022 року за ознаками ч.7 ст.111-1 КК України протоколу від 25.11.2022 року про проведення на підставі ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 30.11.2022 року обшуку житла ОСОБА_14 за адресою: АДРЕСА_2 , в рамках здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000211 від 12.05.2022 року за ознаками ч.7 ст.111-1 КК України. Під час зазначеного обшуку у житлі за місцем проживання ОСОБА_14 було виявлено матеріальний носій інформації - флеш-носій із електронними документами щодо кадрового забезпечення незаконного правоохоронного органу, створеного рф на тимчасово окупованій території в межах Херсонської області України, в тому числі електронні документи у форматі «WORD»: «приказ по личному составу» від 17.05.2022 №1 л/с від імені особи з ім`ям « ОСОБА_17 » із зазначенням посади «начальник Главного управления МВД Херсонской области» і звання «генерал-майор полиции», на другому аркуші якого зазначено: «Назначить ОСОБА_18 на должность временно исполняющего обязанности начальника Генического районного отдела полиции Главного управления МВД Херсонской области с 17.05.2022, присвоив специальное звание майор милиции». При цьому зазначено підставу такого рішення: «заявление ОСОБА_3 13.05.2022».

Також вина обвинуваченого ОСОБА_3 підтверджуюся показами свідків, допитаних в ході судового засідання.

Так, допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_16 показала, що у 2022 році була секретарем Генічеського районного суду, проживала у м. Генічеськ, неподалік райвідділу поліції. З ОСОБА_3 знайома особисто. Після повномасштабного вторгнення неодноразово бачила останнього в форменому одязі з шевронами рф, завжди був зі зброєю. Відомо, що ОСОБА_3 працював на окупаційну владу, керував Генічеським відділом поліції та обіймав посаду начальника відділу.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_13 показав, що працював у Генічеському РВП ГУНП на посаді слідчого. На початку повномасштабного вторгнення він перебував у м. Генічеськ. В середині травня 2022 йому зателефонував ОСОБА_3 та повідомив, що збирає працівників поліції та запропонував прибути. Під час зібрання в актовому залі відділу поліції у м. Генічеську були також присутні працівники поліції, в кількості близько 25 осіб. ОСОБА_3 представився як начальник Генічеського відділу поліції і запропонував присутнім перейти працювати в поліцію рф. Надав анкети і перелік документів, які необхідно було заповнити та подати для подальшого працевлаштування.

Свідок ОСОБА_15 під час його допиту показав, що працював у Генічеському РВП ГУНП на посаді інструктора тренінгового центру. Після повномасштабного вторгнення він перебував у м. Генічеськ. У серпні 2022 року його було затримано працівниками окупаційної поліції рф, під час керування транспортним засобом, під приводом відсутності у нього доручення на право керування, та доставили до відділу. ОСОБА_3 перебував в кабінеті начальника у форменому одязі з шевронами рф і особисто повідомив, що займає посаду начальник Генічеського відділу поліції. В подальшому автомобіль було повернуто за вказівкою ОСОБА_3 , при цьому останній пропонував працювати у поліції окупаційної влади під його керівництвом, на що свідок відмовився.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_14 показала, що наприкінці червня 2022 року вона працювала «інспектором кадрового криміналістичного відділу МВС в Херсонській області». З 30.062022 до 19.07.2022 обіймала посаду «начальника кадрового забезпечення експертно-криміналістичного центра Главного управления МВД», а в подальшому «заместителя начальника управления по работе с личным составом мвд Херсонской области». З ОСОБА_3 знайома особисто, після повномасштабного вторгнення з боку рф та тимчасової окупації м. Херсон той пішов на співпрацю з окупаційною владою та обійняв посаду начальника незаконно створеного Генічеського відділу поліції, про що їй відомо особисто, зі слів ОСОБА_3 , а також документів, які були в її розпорядженні, стосовно керівників райвідділів поліції, в тому числі щодо ОСОБА_3 .

V. Оцінка доказів. Мотиви суду щодо висунутого обвинувачення.

При вирішенні питання про допустимість та належність досліджених доказів суд враховує, що Європейський суд з прав людини неодноразово зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за цим правилом, саме національні суди повноважні оцінювати надані ним докази (параграф 34 рішення у справі «Тейскера де Кастро проти Португалії» від 09.06.1998 року, параграф 54 рішення у справі «Шабельника проти України» від 19.02.2009 року), а порядок збирання доказів, передбачений національним правом, має відповідати основним правам, визнаним Конвенцією, а саме: на свободу, особисту недоторканість, на повагу до приватного і сімейного життя (статті 5, 8 Конвенції) тощо.

Окрім цього, відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують Європейську конвенцію з прав людини та основоположних свобод, а також практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Європейський суд з прав людини у п. 65 справи «Коробов проти України» (заява № 39598/03, остаточне рішення від 21.10.2011 року) зазначив, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірланд проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), n. 161, заява № 25). Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.

Аналізуючи вище перелічені докази в їх сукупності, провівши судовий розгляд в межах висунутого обвинувачення, відповідно до обвинувального акту, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому досліджені всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, а також в сукупності з показаннями свідків, суд приходить до висновку, що вказані докази належні, оскільки вони підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню, допустимі, оскільки вони отримані в порядку встановленому КПК України, достовірні, оскільки фактичні дані отримані з цих доказів, не спростовані жодним іншим доказом, наданим сторонами кримінального провадження.

За викладених підстав суд дійшов до висновку, що стороною обвинувачення надано достатньо доказів винуватості обвинуваченого ОСОБА_3 у скоєнні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України в об`ємі пред`явленого обвинувачення, надані докази суд визначає допустимими доказами, оскільки вони отримані у порядку, встановленому діючим КПК України, будь-яких порушень вимог діючого законодавства під час руху кримінального провадження не встановлено.

Під час судового слідства не встановлено обставин, на підтвердження того, що дії обвинуваченого ОСОБА_3 вчинено під фізичним чи психологічним примусом.

Аналізуючи, чи наявна у діях обвинуваченого ОСОБА_3 ознака добровільності, суд враховує постанову Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду від 31.01.2024 у справі №638/5446/22, провадження №51-4092км23, відповідно до якої зазначено, що в кримінальному праві добровільним вважається діяння, яке вчинено при можливості вибрати декілька варіантів поведінки, з урахуванням сукупності обставин, які можуть виключати кримінальну протиправність за приписами статей 39, 40 КК України.

Зміст досліджених судом публікацій з Інтернет ресурсів, а також показів свідків, допитах в судовому засіданні, дає підстави стверджувати, що обвинувачений ОСОБА_3 , будучи громадянином України, перебуваючи на тимчасово окупованій території м. Генічеськ зайняв посаду у незаконному правоохоронному органі, створеному на тимчасово окупованій території - добровільно, що обумовлено його позитивним ставленням до окупаційної влади, при цьому ОСОБА_3 мав вибір та можливість відмовитись від дій, які є кримінально-караними.

За викладених обставин, розглянувши кримінальне провадження в межах висунутого обвинувачення, суд, оцінивши сукупність зібраних доказів, які є належними та допустимими, узгоджуються між собою, ставити їх під сумнів підстав немає та доводять факт вчинення обвинуваченим протиправних дій, а також за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, приходить до висновку, що вина обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення та кваліфікація його дій за ч. 7 ст. 111-1 КК України, знайшли своє підтвердження в судовому засіданні і доведена повністю поза розумним сумнівом у повному обсязі.

VI. Обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання

Обставини, які відповідно до ст.66 КК України пом`якшують покарання, судом не встановлені.

Обставинами, які відповідно до ст.67 КК України обтяжують покарання, суд враховує вчинення злочину з використанням умов воєнного стану.

VІІ. Мотиви призначення покарання

Згідно зі ст. 50, 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання необхідне й достатнє для її виправлення і попередження нових кримінальних правопорушень. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

Призначаючи обвинуваченому покарання, суд враховує, що покарання, як захід державного реагування на осіб, які вчинили кримінальне правопорушення, є головною і найбільш поширеною формою реалізації кримінальної відповідальності, роль і значення якого багато в чому залежать від обґрунтованості його призначення і реалізації. Застосування покарання є одним із завершальних етапів кримінальної відповідальності, на якому суд вирішує питання, визначені ч. 1ст. 368 КПК України, та яке виступає правовим критерієм, показником негативної оцінки як самого правопорушення, так і особи, котра його вчинила. Покарання завжди має особистий, індивідуалізований характер, а його призначення і виконання можливе тільки щодо особи, визнаної винуватою у вчиненні кримінального правопорушення.

При обранні виду та розміру покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке у відповідності до ст.12 КК України відноситься до особливо тяжкого злочину, сукупність усіх характеризуючих обвинуваченого даних, характер, ступінь його суспільної небезпеки.

Враховуючи підвищену суспільну небезпеку вчинених обвинуваченим злочинів проти основ національної безпеки України в умовах воєнного стану, яка посягає на захист життєво важливих інтересів громадян, суспільства та держави, на її суверенітет, територіальну цілісність, недоторканість та обороноздатність, а також на суспільні відносини, які забезпечують саме існування України як суверенної, незалежної, демократичної і правової держави та дані про особу винного, відсутність обставин, що пом`якшують та наявність обставин, що обтяжують покарання, суд дійшов висновку, що виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_3 можливо лише в умовах ізоляції його від суспільства.

Конкретні обставини кримінального провадження та наведені вище дані про особу обвинуваченого, дають підстави для призначення ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі строком у межах санкції встановленої ч.7 ст.111-1 КК України, що дорівнює його максимальній межі, з позбавленням права обіймати будь-які посади в органах державної влади, державного управління, місцевого самоврядування, правоохоронних органах та займатися правоохоронною діяльністю, а також діяльністю, пов`язаною з наданням публічних послуг із застосуванням додаткового покарання у виді конфіскації всього належного обвинуваченому майна, й водночас указує на неможливість досягнення мети покарання шляхом застосування більш м`якого, є винятково високий ступінь суспільної небезпеки вчиненого злочину й особи винного.

Підстав для звільнення від відбування покарання з випробуванням, у відповідності до вимог ст. 75 КК України, або ж застосування ст. 69 КК України суд не знаходить, у зв`язку з відсутністю передумов, за яких дані правові норми можуть бути застосовані.

VIІІ. Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, якими керувався суд.

Ухвалою слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 20.09.2023 року відносно ОСОБА_3 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави, який до затримання обвинуваченого та приведення вироку до виконання суд вважає за доцільне залишити без змін.

Процесуальні витрати на залучення експертів під час досудового розслідування склали:

- за проведення судової портретної експертизи СЕ-19/108-23/14440-ФП від 22.09.2023 року у розмірі 4780,00 гривень.

У відповідності до ст. 124 КПК України, процесуальні витрати за проведення вказаних експертиз, підлягають стягненню з обвинуваченого ОСОБА_3 на користь держави.

Відповідно до ч. 4 ст. 174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, не призначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові.

Ухвалою слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 21.09.2023 року накладено арешт на майно, що перебуває у приватній власності ОСОБА_3 , а саме: земельну ділянку кадастровий номер 0:01:001:0775 площею 0,0024, яка знаходиться на території Генічеської міської ради, Херсонської області зареєстрована згідно рішення органу місцевого самоврядування, витяг з рішення ХХ сесії VIII скликання, серії та номера: 1369, виданого 23.12.2021 Генічеською міською радою, шляхом заборони розпорядження ним та його відчуження.

Підстави для скасування арешту вказаного майна відсутні, з огляду на призначення ОСОБА_3 додаткового покарання у вигляді конфіскації всього належного йому майна.

Речові докази відсутні

Керуючись ст. ст.124,369-371,373-374,381,382 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.7 ст.111-1 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 15 (п`ятнадцять років) років з позбавленням права обіймати будь-які посади в органах державної влади, державного управління, місцевого самоврядування, правоохоронних органах та займатися правоохоронною діяльністю, а також діяльністю, пов`язаною з наданням публічних послуг на строк 15 (п`ятнадцять) років з конфіскацією всього належного йому майна.

Запобіжний захід у виді тримання під вартою, без визначення розміру застави, застосований ухвалою слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 20.09.2023 року - залишити без змін, до затримання обвинуваченого та приведення вироку до виконання.

Початок строку відбуття покарання у виді позбавлення волі ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , рахувати з моменту приведення вироку до виконання, тобто з дня його фактичного затримання.

Строк додаткового покарання у вигляді права обіймати будь-які посади в органах державної влади, державного управління, місцевого самоврядування, правоохоронних органах та займатися правоохоронною діяльністю, а також діяльністю, пов`язаною з наданням публічних послуг, рахувати з моменту відбуття ОСОБА_3 основного покарання.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати на залучення експерта в загальному розмірі 4780(чотири тисячі сімсот вісімдесят) гривень 00 копійок.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 21.09.2023 року на майно, що перебуває у приватній власності ОСОБА_3 , а саме: земельну ділянку кадастровий номер 0:01:001:0775 площею 0,0024, яка знаходиться на території Генічеської міської ради, Херсонської області зареєстрована згідно рішення органу місцевого самоврядування, витяг з рішення ХХ сесії VIII скликання, серії та номера: 1369, виданого 23.12.2021Генічеською міською радою - залишити без змін, до приведення вироку до виконання в частині конфіскації майна.

На вирок може бути подана апеляційна скарга протягом 30 (тридцяти) днів з дня проголошення до Херсонського апеляційного суду через Херсонський міський суд Херсонської області.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження протягом строку апеляційного оскарження мають право заявити клопотання про ознайомлення з матеріалами кримінального провадження.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити прокурору та захиснику обвинуваченого, якому вручались всі процесуальні рішення у цьому провадженні на підставі ч. 2 ст. 297-5 КПК України, та з урахуванням положень ч. 4 ст. 46 КПК України про те, що захисник користується процесуальними правами обвинуваченого, захист якого він здійснює.

Не пізніше дня, наступного за днем ухвалення вироку, надіслати його копію обвинуваченому.

Повідомлення про ухвалений вирок опублікувати на офіційному веб-сайті суду, в засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора.

Суддя ОСОБА_1