Справа № 601/285/25
Провадження №1-кп/601/102/2025
У Х В А Л А

20 березня 2025 року м. Кременець

Кременецький районний суд Тернопільської області в складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілих: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

обвинувачених: ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кременці кримінальне провадження №0000548 від 30.11.2024 про обвинувачення ОСОБА_7 , ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,-

УСТАНОВИВ:

В провадженні Кременецького районного суду Тернопільської області перебуває кримінальне провадження №0000548 від 30.11.2024 про обвинувачення ОСОБА_7 , ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

У судовому засіданні прокурором заявлено клопотання про продовження обвинуваченим ОСОБА_7 та ОСОБА_8 дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, строк якого закінчується 25 березня 2025 року, оскільки ризики, визначенні ст. 177 КПК України та встановлені при застосуванні обвинуваченим запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на даний час продовжують існувати.

Обвинувачений ОСОБА_7 заперечив щодо продовження відносно нього дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та просить змінити вказаний запобіжний захід на більш м`який запобіжний захід.

Обвинувачений ОСОБА_8 заперечив щодо продовження відносно нього дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та просить змінити вказаний запобіжний захід на м`який запобіжний захід.

Захисник ОСОБА_6 при вирішенні питання про продовження відносно його підзахисних ОСОБА_7 та ОСОБА_8 дії запобіжних заходів у вигляді тримання під вартою також заперечив, зазначивши що вказані прокурором ризики необгунтовані та просить змінити вказаний запобіжний захід на більш м`який запобіжний захід.

Заслухавши думку учасників кримінального провадження, дослідивши клопотання, матеріали кримінального провадження, суд приходить до наступного висновку.

Так, ухвалою слідчого судді Кременецького районного суду Тернопільської області від 24.01.2025 ОСОБА_7 та ОСОБА_8 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Згідно із ст. 331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу. Незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та направляється уповноваженій службовій особі місця ув`язнення. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно ч. 1, ч. 2 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Згідно ч. 1 ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Згідно з ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Суд враховує положення ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів .

Суд не вбачає доцільності у зміні раніше застосованого щодо обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_8 запобіжного заходу, оскільки відсутні будь-які дані про зменшення чи відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, для застосування стосовно останніх більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою в судовому засіданні на даній стадії процесу не встановлено.

При вирішенні питання про продовження обвинуваченим ОСОБА_7 та ОСОБА_8 дії запобіжного заходу, окрім наявної обґрунтованої підозри, суд вважає, що у даному кримінальному провадженні продовжують існувати ризики, визначенні ст. 177 КПК України та встановлені при застосуванні йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а саме те, що обвинувачені можуть переховуватись від суду; незаконно впливати на свідків та потерпілих у цьому кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Зокрема, ризиком того, що обвинувачені можуть переховуватись від суду є те, що вони, усвідомлюючи тяжкість покарання, що їм загрожує у разі визнання винуватими у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, яке за ступенем тяжкості відноситься до тяжкого злочину проти власності, зокрема, позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років, обвинувачені можуть переховуватись від суду з метою уникнення відповідальності.

Ризиком того, що обвинувачені можуть незаконно впливати на потерпілих та свідків у цьому кримінальному провадженні є те, що перебуваючи на волі обвинувачені ОСОБА_7 та ОСОБА_8 можуть вчинити дії з метою залякування потерпілих та свідків по кримінальному провадженню, а тому справжній інтерес суспільства полягає у забезпеченні законності та запобігання порушенню прав осіб, незважаючи на існування презумпції невинуватості, що переважує інтереси забезпечення права обвинуваченого на свободу.

Ризиком того, що обвинувачені можуть вчинити інше кримінальне правопорушення є те, що ОСОБА_7 та ОСОБА_8 на даний час ніде не працюють та не навчаються, не мають джерела доходу, що може спонукати їх до вчинення корисливих злочинів, з метою отримання коштів для виїзду з місця проживання та переховування від органу досудового розслідування та суду.

Ризиком того, що обвинувачені можуть перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином є те, що знаходячись на волі, а саме в разі обрання іншого запобіжного заходу, аніж тримання під вартою, обвинувачені матимуть можливість координувати свої дії із іншими особами, з метою уникнення ними кримінальної відповідальності.

Також, судом враховуються дані, що характеризують особу ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , а саме те, що вони ніде не працюють, хоча є особами працездатного віку, є неодруженими, утриманців не мають, стан їхнього здоров`я та міцність соціальних зв`язків останніх, а також те, що вони раніше судимі за вчинення умисного злочину, що свідчить про систематичність та стійкість протиправної поведінки обвинувачених, їхнього небажання ставати на шлях виправлення та перевиховання.

У зв`язку з вищенаведеним твердження захисника щодо ненаведення прокурором обставин, які підтверджують існування ризиків, передбачених ч. 1 ст.177 КПК України, є безпідставними.

Підстав для висновку про невідповідність клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою вимогам ст. 184, 199 КПК України, суд не вбачає.

Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 та ОСОБА_8 подано у відповідності до приписів ст. 331 КПК України і відповідає основним вимогам кримінального процесуального закону, якими регламентовано порядок продовження строку тримання обвинуваченого під вартою.

Отже, з урахуванням викладених обставин, переконливості наявних ризиків, та особи обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , суд приходить до висновку, що обставини, які встановленні судом, дають достатні підстави вважати, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може забезпечити належну поведінку обвинувачених та запобігти вищевикладеним ризикам, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а тому враховуючи вимоги ст. 178 КПК України та з метою забезпечення належної процесуальної поведінки обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , а також з огляду на те, що строк тримання ОСОБА_7 та ОСОБА_8 під вартою закінчується 25.03.2025, суд вважає за необхідне запобіжний захід, застосований до обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_8 у вигляді тримання під вартою, залишити без змін, продовживши останнім строк тримання під вартою, що не перевищує 60 діб, відмовивши в задоволенні клопотання про зміну запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому на більш м`який запобіжний захід.

На підставі викладеного, керуючись ст. 177, 178, 183, 194, 331, 371, 372 КПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_7 та захисника ОСОБА_6 про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на більш м`який запобіжний захід - відмовити.

У задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_8 та захисника ОСОБА_6 про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на більш м`який запобіжний захід - відмовити.

Клопотання прокурора про продовження дії запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_7 у вигляді тримання під вартою - задовольнити.

Клопотання прокурора про продовження дії запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_8 у вигляді тримання під вартою - задовольнити.

Запобіжний захід, застосований до обвинуваченого ОСОБА_7 у вигляді тримання під вартою - залишити без змін, продовживши строк тримання під вартою ОСОБА_7 у вигляді тримання під вартою до 60 днів, а саме до 16 травня 2025 року.

Запобіжний захід, застосований до обвинуваченого ОСОБА_8 у вигляді тримання під вартою - залишити без змін, продовживши строк тримання під вартою ОСОБА_8 у вигляді тримання під вартою до 60 днів, а саме до 16 травня 2025 року.

Копію ухвали вручити учасникам кримінального провадження.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду протягом п`яти діб з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення йому копії судового рішення.

Повний текст ухвали оголошено 24.03.2025 о 16 годині 30 хвилин.

Головуючий