ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 568/122/25

Провадження № 1-кп/568/43/25

18 березня 2025 року м.Радивилів

Радивилівський районний суд Рівненської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Радивилів кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000005 від 08 січня 2025 року, за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Свердловськ російської федерації, жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, не працюючого, з інвалідністю 3-ї групи, одруженого, з середньою спеціальною освітою, на утриманні неповнолітніх дітей та непрацездатних осіб немає, не депутата, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 Кримінального кодексу України, -

за участю сторін судового провадження:

прокурора ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_3

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 08.01.2025 близько 00год. 30 хв., перебуваючи в службовому автомобілі марки Reno Daster, н.з. НОМЕР_1 на синьому фоні, який знаходився на узбіччі дороги на вул. 1-го Травня, с. Козин, Козинської територіальної громади, Дубенського району, Рівненської області, поблизу будинку 16, з метою не притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.130 КУпАП як водія автомобіля марки «Дачія Сандеро» н.з. НОМЕР_2 , будучи попередженим про кримінальну відповідальність, передбачену ч.1 ст.369 КК України, під час спілкування з поліцейськими неодноразово здійснив пропозицію неправомірної вигоди та в подальшому надав неправомірну вигоду у вигляді грошових коштів в сумі 200 (двісті) євро, що згідно офіційного курсу НБУ становить 8775, 34 грн., поліцейським офіцерам громади сектору взаємодії з громадами відділення поліції № 2 Дубенського районного відділу поліції ГУНП в Рівненській області капітанові поліції ОСОБА_5 та капітанові поліції ОСОБА_6 , поклавши вище вказані грошові кошти поруч з підлокітником між переднім водійським та пасажирським сидінням службового автомобіля Reno Daster, н.з. НОМЕР_1 .

Таким чином, обвинувачений ОСОБА_7 здійснив пропозицію службовій особі надати їй неправомірну вигоду, надав службовій особі неправомірну вигоду за невчинення службовою особою в інтересах ОСОБА_3 дій з використанням наданої їй влади та службового становища, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 369 КК України.

Сторона обвинувачення свою правову позицію виклала в обвинувальному акті від 21.01.2025, який затверджений прокурором Радивилівського відділу Дубенської окружної прокуратури ОСОБА_4 .

Так, прокурор вважає доведеним що обвинувачений ОСОБА_3 вчинив за викладених в обвинувальному акті від 21.01.2025 обставин кримінальне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 369 КК України, а саме пропозиція чи обіцянка службовій особі надати їй або третій особі неправомірну вигоду, а так само надання такої вигоди за вчинення чи невчинення службовою особою в інтересах того, хто пропонує, обіцяє чи надає таку вигоду, чи в інтересах третьої особи будь-якої дії з використанням наданої їй влади чи службового становища.

В судовому засіданні прокурор просив здійснювати розгляд кримінального провадження в порядку визначеному ч. 3 ст. 349 КПК України, з підстав визнання обвинуваченим своє вини.

В судових дебатах прокурор просить суд призначити обвинуваченому ОСОБА_3 покарання у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Обвинувачений ОСОБА_3 в судовому засіданні вину у вчинення кримінального правопорушення визнав повністю. Дав покази, про те що 08.01.2025 їхав додому, був другий день Різдва, його зупинили працівники поліції та запропонували їхати на освідчення, тому він запропонував їм кошти аби розійтися спокійно. Зазначив, шо його не попереджали аби він нічого не пропонував, після того як поклав гроші, його вивели з службової машини та викликали оперативну групу. Додав, що пропонував кошти коли його зупинили, без конкретної суми. В подальшому, в службовому автомобілі працівників поліції, питав у них скільки він може дати грошей, так як розраховував вирішити питання, питав чи достатньо буде 100 доларів, а лишив 200 Євро бо їх мав. Пояснив, що поклав кошти між сидіннями авто. Зазначив, аби знав що може бути притягнутий крім адміністративної відповідальності за ст. 130 КУпАП і до кримінальної відповідальності, то таких би дій не вчинив. У вчиненому розкаявся. Повідомив, що у всьому зізнався.

Просить суд про призначення йому мінімальне покарання.

Так, як обвинувачений ОСОБА_3 у повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованому йому кримінального правопорушення відповідальність за вчинення якого передбачена ч. 1 ст. 369 КК України, за обставин, які викладені у обвинувальному акті від 21.01.2025, враховуючи, що прокурор, також не оспорював встановлені фактичні обставини, при яких скоєно кримінальне правопорушення і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, роз`яснивши положення ч. 3 ст. 349 КПК України та процесуальні наслідки зазначених дій, передбачені ч. 2 ст. 394 КПК України щодо позбавлення права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, заслухавши думку учасників судового провадження, які в судовому засіданні не заперечували проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів, зібраних в ході досудового розслідування стосовно фактичних обставин справи.

Таким чином, судовий розгляд обмежено допитом обвинуваченого, дослідженням документів, що стосуються особи обвинуваченого, процесуальних доказів та документів, що стосуються речових доказів.

Допитавши у судовому засіданні обвинуваченого ОСОБА_3 , оцінивши його показання, які узгоджуються між собою та не суперечать обвинувальному акту від 21.01.2025, дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого та матеріали справи щодо речових доказів, суд вважає доведеною вину обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованому йому кримінального правопорушення при встановлених судом обставинах, а його дії кваліфікує за ч. 1 ст. 369 КК України як пропозиція чи обіцянка службовій особі надати їй або третій особі неправомірну вигоду, а так само надання такої вигоди за вчинення чи невчинення службовою особою в інтересах того, хто пропонує, обіцяє чи надає таку вигоду, чи в інтересах третьої особи будь-якої дії з використанням наданої їй влади чи службового становища.

Відповідно до ч. 1 ст. 50 КК України, покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого.

Суд при призначенні покарання враховує положення ч. 2 ст. 50 КК України, відповідно до якого покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами

При цьому, суд виходить із загальних засад призначення покарання, які визначені ст. 65 КК України, а саме призначення покарання у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини КК України, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 КК України; відповідно до положень Загальної частини КК України та враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 369 КК України, відповідно до ст. 12 КК України є нетяжким злочином.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого, у відповідності до п. 1 ст. 66 КК України суд визнає щире каяття обвинуваченого ОСОБА_3 та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Разом з тим, обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого у відповідності до ст. 67 КК України судом не встановлено.

При дослідженні даних які, характеризують особу обвинуваченого суд враховує, що обвинувачений ОСОБА_3 раніше не судимий, на спеціалізованому обліку у лікарів психіатра, нарколога не перебуває, та його характеристику з місця проживання та є особою інвалідністю 3-ї групи.

Відповідно до Досудової доповіді від 05.03.2025, підготовленої начальником Дубенського районного сектору №3 філії Державної установи «Центр пробації» у Рівненській області ОСОБА_8 стосовно обвинуваченого ОСОБА_3 , ризик вчинення повторного кримінального правопорушення та ризик небезпеки для суспільства, у тому числі до окремих осіб, оцінюється як середній; дослідження інформації, що характеризує особу за місцем його проживання, умов його життєдіяльності, відносин у суспільстві, результати оцінки ризику вчинення ним повторного кримінального правопорушення, а також його імовірної небезпеки для суспільства, свідчать про можливість виправлення особи без ізоляції від суспільства.

Таким чином, з врахуванням усіх обставин, суд вважає, що обвинуваченому ОСОБА_3 слід призначити покарання, передбачене санкцією ч. 1 ст. 369 КК України, у виді штрафу, з огляду на те, що саме такий вид покарання є необхідним та достатнім для виправлення та попередження скоєння обвинуваченим нових кримінальних правопорушень.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався.

Цивільний позов по даному кримінальному провадженню не заявлений.

Питання про скасування арешту майна слід вирішити в порядку ст.174 КПК України.

Питання про долю речових доказів слід вирішити у відповідності до ст. 100 КПК України.

У кримінальному провадженні процесуальні витрати відсутні.

Керуючись ст. ст. 349, 366-368, 371, 374, 376 КПК України, суд

у х в а л и в :

Визнати ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 369 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000,00 (сімнадцять тисяч) грн.

Застосований на стадії досудового розслідування ухвалою слідчого судді Радивилівського районного суду Рівненської області від 09.01.2025 у справі № 568/43/25 (провадження № 1 кс/568/5/25), захід забезпечення, арешт майна на грошові кошти, а саме 1 купюру номіналом 200 Євро UC - скасувати.

Відповідно до пункту 1 частини 9 статті 100 Кримінального процесуального кодексу України речові докази:

-грошові кошти 1 купюру номіналом 200 Євро UC конфіскувати.

Письмові речові докази (документи), необхідно залишити в матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Рівненського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Радивилівський районний суд Рівненської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_9