Справа № 496/7527/23
Провадження № 1-кп/496/192/25
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2025 року м. Біляївка

Біляївський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

захисників ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Біляївка матеріали кримінального провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Червона Гребля, Чичельницького району, Вінницької області, громадянина України, освіта середня, не одруженого, військовослужбовець військової частини НОМЕР_1 на посаді навідника, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Новокрасне, Роздільнянського району, Одеської області, громадянина України, освіта середня, одруженого, маючого на утриманні малолітню дитину, 2018 року народження, не працевлаштованого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_8 будучи військовослужбовцем військової служби за мобілізацією та проходячи військову службу на посаді навідника військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «солдат», в порушення вимог ст. 65 Конституції України, ст. ст. 9, 11, 16, 127- 130 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. ст. 1 - 4 Дисциплінарного Статуту Збройних Сил України, 11.09.2023 року о 23 год. 30 хв., за попередньою змовою з ОСОБА_7 , діючи умисно, протиправно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дії, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання з метою особистого збагачення, знаходячись на дорозі між с. Йосипівка та с. Лібенталь, Одеського району, Одеської області, а саме за координатами 46,41833С-30,45401В, ОСОБА_8 із застосуванням насильства, що не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, а саме шляхом нанесення ударів в область обличчя та голови ОСОБА_4 , спричинивши останньому тілесні ушкодження у вигляді саден та синця лобової ділянки голови, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, в свою чергу ОСОБА_7 погрожував застосування насильства, нанесенням ударів в область обличчя та голови потерпілому, незаконно заволодів належним ОСОБА_4 мотоциклом марки «ИЖ611401 Юпітер5», реєстраційний номер НОМЕР_2 , червоного кольору, заподіявши матеріальну шкоду в розмірі 11562,00 гривень.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 визнав себе винним та пояснив, що 11.09.2023 року, біля магазину в компанії з ОСОБА_7 та потерпілим вживали алкоголь, скільки випили не пам`ятає. Потім він разом з ОСОБА_7 близько 23:00 год., їхали на автомобілі марки БМВ, із с.Йосипівка до с. Лібенталь, було темно, світло на автомобілі тускле, почули удар, після того, як вони вийшли з авто оглянули автомобіль, побачили, що посеред дороги лежав мотоцикл, на який вони наїхали. Потерпілий вийшов збоку поля, відразу він не впізнав потерпілого, потім між ними почався конфлікт, ОСОБА_4 почав їм хамити, тому ОСОБА_8 наніс потерпілому лодонею два удари в область обличчя. Обвинувачений зателефонував своєму родичу ОСОБА_9 , потім обвинувачений з потерпілим поїхали до села, повернулися на автомобілі «Ланос» з причепом, погрузили мотоцикл потерпілого та завезли його до гаражу, потерпілого відвезли додому з метою щоб останній взяв гроші дома на відшкодування збитків на ремонт «БМВ». На теперішній час не дуже пам`ятав події, оскільки сплинув час. Потім вони видали мотоцикл працівникам поліції, всю шкоду відшкодували потерпілому, у вчиненому розкаюється.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 визнав себе винним та пояснив, що 11.09.2023 року, близько 23:00 год., він з ОСОБА_8 , та потерпілим, біля магазину в с. Йосипівка, розпивали спиртні напої, пиво та вино, літрів 5 пива та 2 літри вина, потім зателефонував товариш та запропонував приїхати до нього у с. Лебінталь, там де поряд проживає потерпілий, купили пива і поїхали, потерпілий на мотоциклі поїхав попереду. Було темно та раптово вони почули удар, вийшовши із машини, побачили, що на дорозі лежав мотоцикл, одразу ж оглянули автомобіль, на наявність ушкоджень, з боку поля вийшов потерпілий, почався діалог, а потім конфлікт на підвищених тонах. ОСОБА_8 наніс один удар в обличчя потерпілому, а він лише погрожував вчиненням насильства відносно ОСОБА_4 . Потім потерпілий запропонував поїхати до нього додому, аби дізнатися у батьків стосовно коштів на відшкодування шкоди, а саме на ремонт ушкоджень на авто. ОСОБА_8 зателефонував своєму родичу і попросив аби приїхали на іншій машині з причепом, після чого погрузити мотоцикл і повезли в гараж, він з ОСОБА_8 мали намір тримати мотоцикл у гаражі, поки потерпілий не відшкодує кошти, з чим потерпілий був згоден. Потім вони видали мотоцикл працівникам поліції. Дуже шкодує за скоєне, розкаюється.

Крім того, вина обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_7 у скоєнні інкримінованого ним злочину повністю доведена та підтверджується зібраними в справі доказами, а саме:

- показами потерпілого ОСОБА_4 , який пояснив у судовому засіданні, що 11.09.2023 року їхав додому з с. Йосипівка до с. Лібенталь, зламався його мотоцикл «ИЖ», він відійшов з дороги та через деякий час врізався у мотоцикл автомобіль «Бмв», вийшли два чоловіка, почали погрожувати, а потім застосовувати фізичну силу, ОСОБА_8 , який був у військовий формі його штовхнув, наніс удар по голові по обличчю. ОСОБА_7 його не бив, а лише погрожував застосуванням насильства (сказав, що дістане з машини автомат та почне стріляти, а також нанесе тілесні ушкодження), потім потерпілий поїхав разом із ОСОБА_8 в село Лібенталь, аби взяти причеп у родича ОСОБА_8 , щоб забрати мотоцикл. Після чого вони повернулися на машині «Део» з причепом, погрузили мотоцикл та поїхали до села. Потерпілий прийшов до дому та все розказав батькам, того ж вечора вони звернулися до поліції, на даний момент мотоцикл повернули, в повному обсязі відшкодовано шкоду, претензій до обвинувачених немає;

- показами у судовому засіданні свідка ОСОБА_10 , який пояснив, що в перших числах вересня, 2023 року, повернувся додому о 15-20 хвилин дванадцятого, побачив, що ОСОБА_4 заплаканий, лице побите, і розповів, що його побили, погрожували зброєю, привезли до с. Лібенталь, і відправили додому за грошима за пошкоджений автомобіль, сказали, що вони їм винні, за те, що син пошкодив їм машину. Після чого, він з потерпілим, поїхали на місце вчинення, один з них у військовій формі почав протягувати руки до ОСОБА_4 , вони відійшли і викликали поліцію;

Окрім цього, вина обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_7 підтверджується дослідженими у судовому засіданні письмовими доказами, а саме:

-протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення у ОСОБА_4 (т. 1, а.с. 236);

-протоколами пред`явлення потерпілому ОСОБА_4 для впізнання фотознімків, відповідно до яких останній впізнав ОСОБА_7 та ОСОБА_8 як осіб, які вчинили відносно нього кримінальне правопорушення (т.1, а.с. 237-238, 240-241);

-висновком експерта №459-112/2023 від 19.09.2023 судово-медичної експертизи потерпілого ОСОБА_4 , відповідно до якого у ОСОБА_4 виявлені ушкодження, що мають незначні скороминучі наслідки тривалістю не більше 6-ти днів і за цим критерієм згідно п.2.3.5 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень (т. 1, а.с. 243);

-протоколом огляду місця події від 12.09.2023 року, з фототаблицею за адресою: Одеська область, Одеський район, с.Лібенталь, вул. Троїцька, де виявлено автомобіль марки «БМВ» з ознаками пошкодження (т.1, а.с. 244-246, 247-249);

-протоколом огляду місця події від 12.09.2023 року, з фототаблицею за адресою: Одеська область, Одеський район, с. Петродолинське, де виявлено мотоцикл червоного кольору «ИЖ Юпітер» (т.1, а.с. 250-252, 253-254);

-протоколом затримання ОСОБА_8 в порядку ст. 208 КПК України (т. 2, а.с. 1-4);

-протоколом затримання ОСОБА_7 в порядку ст. 208 КПК України (т.2, а.с. 5-8);

-висновком №165 від 12.09.2023 щодо результатів медичного огляду ОСОБА_8 , проведено приладом «Драгер» №02184, результат 1,76 % ( т.2, а.с. 13);

-висновком №166 від 12.09.2023 щодо результатів медичного огляду ОСОБА_7 проведено приладом «Драгер» №02185, результат 1,71 % (т.2, а.с. 14);

-висновком експерта №4399 від 05.10.2023 судової транспортно-товарознавчої експертизи транспортного засобу мотоциклу ИЖ611401, реєстраційний номер НОМЕР_2 , 1991 року випуску, з фото додатком (т.2, а.с. 15-25);

-протоколом огляду предмета мобільного телефону марки «POCO», проведеного від 04.10.2023 року, з фото додатком (т.2, а.с. 32-34);

-протоколом огляду предмета DWD-R диску, проведеного від 10.10.2023 року, з фото додатком (т.2, а.с. 36-39);

-протоколом слідчого експерименту за участю підозрюваного ОСОБА_8 та додатком до нього оптичним диском з аудіо-, відеозаписом змісту та результатів його проведення (т.2, а.с. 46-50).

Крім того, на підтвердження вини ОСОБА_7 , був наданий протокол слідчого експерименту за участю підозрюваного ОСОБА_7 та додатком до нього оптичним диском з аудіо-, відеозаписом змісту та результатів його проведення (т.2, а.с. 40-45).

В той же час, даний доказ суд вважає недопустимим за наступних підстав.

Так, в ст. 240 КПК України визначено, що з метою перевірки і уточнення відомостей, які мають значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, слідчий, прокурор має право провести слідчий експеримент шляхом відтворення дій, обстановки, обставин певної події, проведення необхідних дослідів чи випробувань.

До участі в слідчому експерименті можуть бути залучені підозрюваний, потерпілий, свідок, захисник, представник (ч. 3 цієї статті).

Про проведення слідчого експерименту слідчий, прокурор складає протокол згідно з вимогами цього Кодексу. Крім того, у протоколі докладно викладаються умови та результати слідчого експерименту (ч. 6 ст. 240 КПК України).

В статті 104 КПК України передбачено вимоги до складання протоколу, а саме, він складається з:

1) вступної частини, яка повинна містити відомості про: місце, час проведення та назву процесуальної дії; особу, яка проводить процесуальну дію (прізвище, ім`я, по батькові, посада); всіх осіб, які присутні під час проведення процесуальної дії (прізвища, імена, по батькові, дати народження, місця проживання); інформацію про те, що особи, які беруть участь у процесуальній дії, заздалегідь повідомлені про застосування технічних засобів фіксації, характеристики технічних засобів фіксації та носіїв інформації, які застосовуються при проведенні процесуальної дії, умови та порядок їх використання;

2) описової частини, яка повинна містити відомості про: послідовність дій; отримані в результаті процесуальної дії відомості, важливі для цього кримінального провадження, в тому числі виявлені та/або надані речі і документи;

3) заключної частини, яка повинна містити відомості про: вилучені речі і документи та спосіб їх ідентифікації; спосіб ознайомлення учасників зі змістом протоколу; зауваження і доповнення до письмового протоколу з боку учасників процесуальної дії.

До протоколу може бути доданий відеозапис процесуальної дії (ст. 105 КПК України).

В той же час, в наданому суду протоколі слідчого експерименту за участю обвинуваченого ОСОБА_7 відсутнє докладне викладення умов і результати слідчого експерименту. Тобто в протоколі суть проведеного слідчого експерименту не описана.

За статтями 86, 87 КПК України доказ визнається допустимим ,якщо його отримано у порядку, встановленому цим Кодексом. Недопустимий доказ не може бути використано при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може послатися суд при ухваленні судового рішення. Недопустимими є докази, отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та іншими законами України, у тому числі внаслідок порушення права особи на захист та шляхом реалізації органами досудового розслідування чи прокуратури своїх повноважень, не передбачених КПК України, для забезпечення досудового розслідування кримінальних правопорушень.

Згідно ч.2 ст.89 КПК України у разі встановлення очевидної недопустимості доказу під час судового розгляду суд визнає цей доказ недопустимим, що тягне за собою неможливість дослідження такого доказу або припинення його дослідження в судовому засіданні, якщо таке дослідження було розпочате.

Таким чином, виходячи з положень ст. 42, 87, 89, 104, 240 КПК України протокол слідчого експерименту з додатком за участю обвинуваченого ОСОБА_7 є не допустимим доказом.

Згідно викладених обставин обвинувального акту, стороною обвинувачення дії ОСОБА_7 кваліфіковані, як застосування насильства, що є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, разом з тим досліджені у судовому засіданні письмові докази наведені вище, з урахуванням пояснень у судовому засіданні обвинувачених, потерпілого та свідка, які лише підтвердили факт застосування ОСОБА_7 погрози застосування такого насильства, перелічені докази в сукупності і взаємозв`язку з іншими доказами та показами обвинувачених, як прямо так і непрямо (в сукупності з іншими доказами) повністю доводять винуватість ОСОБА_7 у вчиненому кримінальному правопорушенні та кваліфікації його дій, які полягають у незаконному заволодінні транспортним засобом, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, поєднаному з погрозою застосування насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого ОСОБА_4 .

Щодо суперечностей у первинних показах потерпілого ОСОБА_4 та обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 не є суттєвими, оскільки не впливає на правильність кваліфікації їх дій та зміст обвинувачення.

Крім того, враховуючи те, що показання потерпілого про незастосування до нього безпосереднього насильства одним із обвинувачених суперечать показам, наданими самими обвинуваченими ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , а також свідка ОСОБА_10 , іншим матеріалам кримінального провадження, які підтвердили факт застосування такого насильства з боку ОСОБА_8 , а також погрозу застосування насильства з боку ОСОБА_7 , враховуючи характер і поведінку потерпілого під час судового розгляду і його допиту, яка може свідчити про бажання потерпілого допомогти обвинуваченим та полегшити їх відповідальність через відшкодовану шкоду, суд критично поставитися до показань потерпілого в цій частині.

Аналізуючи всі докази в їх сукупності, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів, з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, приходить до висновку, що в судовому засіданні стороною обвинувачення доведено «поза розумним сумнівом» вину обвинувачених у вчиненні інкримінованого їм кримінального правопорушення і кваліфікує дії ОСОБА_8 за ч. 2 ст. 289 КК України - незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене за попередньою змовою групою осіб, поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого та дії ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 289 КК України - незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене за попередньою змовою групою осіб, поєднаному з погрозою застосування насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого.

Як роз`яснено в п. 17 постанови пленуму Верховного Суду УРСР № 5 «Про виконання судами України законодавства і постанов Пленуму Верховного Суду України з питань судового розгляду кримінальних справ і постановлення вироку» від 29 червня 1990 року в основу вироку можуть бути покладені лише достовірні докази, досліджені у судовому засіданні. При постановленні вироку суд колегіально чи суддя одноособово, в умовах, що виключають будь-яке втручання у вирішення конкретних справ, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом, повинен дати остаточну оцінку доказам з точки зору їх стосовності, допустимості, достовірності і достатності для вирішення питань, що вирішуються при постановленні вироку.

Призначаючи покарання обвинуваченим, у відповідності зі ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, осіб винним та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , згідно ст. 66 КК України, судом не встановлено.

Обставиною, що обтяжує покарання ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , згідно ст. 67 КК України, є вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.

При призначенні покарання обвинуваченим ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки скоєного кримінального правопорушення, конкретні обставини справи, осіб обвинувачених, їх вік, стан здоров`я, на обліку в психіатричному та наркологічному кабінетах не перебувають (т.2 а.с. 61-64), раніше не судимі (т.2 а.с. 68, 72), згідно висновків щодо результатів медичного огляду ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , перебували у стані алкогольного сп`яніння (т.2 а.с. 13, 14), за місцем проживання ОСОБА_8 характеризується добре, ОСОБА_7 характеризується негативно, перебуває у шлюбі, має на утриманні малолітню дитину, 2018 року народження, офіційно не працевлаштовані, а також приймає до уваги те, що обвинувачені вину визнали, у судовому засіданні щиро розкаялися у вчиненні кримінального правопорушення, під час судового розгляду добровільно відшкодували потерпілому ОСОБА_4 завдані збитки, також враховує позицію потерпілого, який просив не позбавляти волі обвинувачених, претензій до обвинувачених немає, відшкодовано шкоду у повному обсязі, тому суд прийшов до переконання, що виправлення та перевиховання обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , можливе без ізоляції від суспільства, з застосуванням ст.ст. 75, 76 КК України, якщо вони у період іспитового строку не вчинить нового злочину та виконають покладені на них судом обов`язки.

Що стосується необхідності призначення обвинуваченим додаткового покарання, передбаченого ч.2 ст. 289 КК України, то оскільки суду не надано доказів того, що вказане кримінальне правопорушення було вчинене обвинуваченими з корисливих мотивів та вказана обставина обвинуваченим не інкримінується обвинувальним актом, суд вважає, що відсутня необхідність призначення обвинуваченим додаткового покарання у вигляді конфіскації майна.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 181, п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України суд вважає за необхідне запобіжний захід обвинуваченим ОСОБА_8 , ОСОБА_7 до вступу вироку в законну силу змінити з тримання під вартою на домашній арешт.

Питання щодо речових доказів вирішити відповідно до ст. 100 КПК України та судових витрат відповідно до ст. 124 КПК України.

Питання щодо забезпечення заходів кримінального провадження у виді арешту вирішити на підставі ст. 174 КПК України.

Цивільний позов по справі заявлений не був.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

ОСОБА_8 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України та призначити йому покарання у виді 5 років позбавлення волі без конфіскації майна.

Відповідно до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_8 від відбування призначеного покарання з випробуванням строком на 3 роки.

У відповідності до ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_8 обов`язок періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання. Нагляд за особами, звільненими від відбування покарання з випробуванням, здійснюється уповноваженим органом з питань пробації за місцем проживання, роботи або навчання засудженого.

ОСОБА_7 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України та призначити йому покарання у виді 5 років позбавлення волі без конфіскації майна.

Відповідно до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_7 від відбування призначеного покарання з випробуванням строком на 3 роки.

У відповідності до ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_7 обов`язок періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання. Нагляд за особами, звільненими від відбування покарання з випробуванням, здійснюється уповноваженим органом з питань пробації за місцем проживання, роботи або навчання засудженого.

Скасувати ОСОБА_8 , ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою та звільнити останніх з-під варти в залі суду негайно.

Початок строку відбування покарання з випробувальним строком, ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , обчислювати з моменту проголошення вироку суду.

До набрання вироком законної сили змінити ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на домашній арешт, заборонивши залишати житло, а саме житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , в період з 23.00 годин до 06.00 годин.

До набрання вироком законної сили змінити ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на домашній арешт, заборонивши залишати житло, а саме житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_2 , в період з 23.00 годин до 06.00 годин.

Покласти на ОСОБА_8 , ОСОБА_7 наступні обов`язки:

- заборонити ОСОБА_8 , ОСОБА_7 залишати своє фактичне місце мешкання, в період з 23.00 годин до 06.00 годин;

- за першим викликом чи вимогою з`являтися до суду.

Ухвалу про обрання запобіжного заходу у виді домашнього арешту передати для виконання відповідному підрозділу органу Національної поліції за місцем проживання обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_7 .

Стягнути солідарно з ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на користь держави судові витрати по справі за проведення експертизиу розмірі 1000,00 грн.

Арешт на: мотоцикл ІЖ Планета 5, номер рами К1929491, червоного кольору, автомобіль «BMW» 5351, р.н. НОМЕР_3 , який відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 на праві приватної власності належить ОСОБА_11 накладений ухвалами слідчого судді Біляївського районного суду Одеської області від 18.09.2023 року скасувати.

Речові докази по справі:

- DWD-R диск, який добровільно видав ОСОБА_12 , на якому міститься відеозапис з камери зовнішнього відеоспостереження, що розташована на будівлі механічного цеху, що розташований за адресою: АДРЕСА_3 , за період часу з 23.10 годин по 23.25 годин 11.09.2023 року зберігати при матеріалах кримінального провадження сторони обвинувачення;

- мотоцикл ІЖ Планета 5, номер рами К1929491, червоного кольору, що належить потерпілому та автомобіль «BMW» 5351, р.н. НОМЕР_3 , який відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 на праві приватної власності належить ОСОБА_11 повернути законним власникам.

Вирок може бути оскаржений до Одеського апеляційного суду через Біляївський районний суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1

Відповідно до ч. 15 ст. 615 КПК України суд обмежився проголошенням резолютивної частини вироку з врученням учасникам судового провадження повного тексту вироку в день його проголошення.