Справа №760/6684/25 1-кс/760/4148/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2025 року місто Київ

Слідчий суддя Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого слідчого управління Головного управління СБ України у м. Києві та Київській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Київськоїобласної прокуратури ОСОБА_4 , про накладення арешту на майно, у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000210 від 13.03.2025, за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 114-1 Кримінального кодексу України,

встановив:

До слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва надійшло зазначене клопотання мотивовано тим, що слідчим управління Головного управління СБ України у м. Києві та Київській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0000210, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 13.03.2025, за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 114-1 КК України.

Досудовим розслідування встановлено, що громадянин України ОСОБА_5 , на території Київської області, застосував фізичну силу до військовослужбовця ТЦК та СП під час виконання ним своїх службових обов`язків, а саме використовуючи спеціальний засіб - балончик із газом - забризкав ним обличчя потерпілого, чим вчинив дії, спрямовані на перешкоджання законній діяльності Збройних Сил України та інших військових формувань в особливий період.

13.03.2025 ОСОБА_5 безпосередньо після вчинення кримінального правопорушення затримано в порядку ст. 208 КПК України, у зв`язку з чим його протиправна діяльність була припинена.

13.03.2025 під час затримання підозрюваного ОСОБА_5 , проведено його особистий обшук, під час якого виявлено та вилучено:

1. Газовий балончик сірого кольору із написом «Терен-4» (поміщений до сейф-пакету 6590927);

2. Мобільний телефон «Самсунг Гелексі А 71», із 2-ма сім-картами, ( ОСОБА_5 відмовився надавати доступ до телефону), вказані речі (поміщений до сейф-пакету 6590928).

13.03.2025 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні злочину передбаченого ч. 1 ст. 114-1 КК України.

Вказаний газовий балончик сірого кольору із написом «Терен-4», який поміщено до сейф-пакету 6590927; мобільний телефон «Самсунг Гелексі А 71», із 2-ма сім-картами, який поміщено до сейф-пакету 6590928, постановою про визнання речовим доказом старшого слідчого в ОВС СУ ГУ СБ України у м. Київ та Київській області Едуардом РЕГЕДОЮ від 13.03.2025 визнано речовими доказами у вказаному кримінальному провадженні.

Сторони в судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду клопотання повідомлялись належним чином, причини неявки суду не повідомили.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання на дотримання вимог Кримінального процесуального Кодексу України, приходить до наступного висновку.

Порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України, яке складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цього Кодексу та інших законів України (ч. 2 ст. 1 КПК України).

Відповідно ж до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт на майно накладається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у

ст. 98 цього Кодексу.

Речовими доказами згідно ч. 1 ст. 98 КПК України є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Так, слідчим суддею встановлено, що клопотання про арешт майна подано, у відповідності до ст. 170 КПК України, оскільки останнє містить в собі критерії визначені

ч. 2 цієї статті Кодексу, а саме є предметом вчинення кримінального правопорушення та визнано речовим доказом, згідно постанови від 13.03.2025.

При цьому, слідчим суддею шляхом дослідження матеріалів провадження у порядку ст. 94 КПК України встановлено, що таке майно відповідає критеріям ст. 98 вказаного Кодексу, тобто існує дійсна сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є речовим доказом.

Саме клопотання відповідає вимогам ст. 171 КПК України.

Зазначене у клопотанні майно відноситься до видів передбачених Главою 17 Розділу ІІ КПК України, на які може бути накладено арешт.

При цьому, в судовому засіданні слідчим суддею не встановлено, що клопотання суперечить вищезазначеним вимогам КПК України, тобто не містить правових підстав для арешту майна, достатності доказів, що вказують на вчинення кримінального правопорушення, вказівки на розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження або не є пропорційним, тобто не відповідає тяжкості правопорушення і становитиме особистий і надмірний тягар для володільця майна.

Тож, слідчий суддя погоджується з клопотанням прокурора про необхідність накладення арешту на майно на підставі ст. 170 КПК України, оскільки є достатні підстави вважати, що майно, вилучене 13.03.2025 в ході проведення особистого обшуку ОСОБА_5 , а саме Газовий балончик сірого кольору із написом «Терен-4», поміщений до сейф-пакету 6590927, та мобільний телефон «Самсунг Гелексі А 71», із 2-ма сім-картами, поміщений до сейф-пакету 6590928, відповідає критеріям, зазначеним у пункті першому частини другої статті 170 цього Кодексу.

За таких обставин, слідчий суддя враховуючи правову підставу для арешту майна; наслідки арешту майна для інших осіб; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження приходить до висновку, що клопотання підлягає задоволенню та, вважає за необхідне застосувати найменш обтяжливий спосіб арешту майна, тобто такий спосіб арешту майна, який не призведе до наслідків, які суттєво позначаються на інтересах осіб та накласти арешт саме на підставі ч. 2 ст. 170 КПК України, оскільки існує обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти з дотриманням відповідних положень національного законодавства та принципів верховенства права.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 1-29, 131-132, 170-173, 309, 369-372, 376, 534 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя

постановив:

Клопотання слідчого слідчого управління Головного управління СБ України у м. Києві та Київській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Київськоїобласної прокуратури ОСОБА_4 , про накладення арешту на майно, у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000210 від 13.03.2025, за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 114-1 Кримінального кодексу України - задовольнити.

Накласти арешт на майно, вилучене 13.03.2025 у ході проведення особистого обшуку затриманого ОСОБА_5 , а саме: газовий балончик сірого кольору із написом «Терен-4», який поміщено до сейф-пакету 6590927; мобільний телефон «Самсунг Гелексі А 71», із 2-ма сім-картами, який поміщено до сейф-пакету 6590928, які належать підозрюваному ОСОБА_5 , із забороною відчуження, користування та розпорядження вказаним майном, з метою збереження речових доказів.

Ухвала підлягає негайному виконанню на всій території України.

В силу ст. 175 КПК України, негайне виконання ухвали про арешт майна покласти на слідчих, прокурорів, які входять до відповідних груп слідчих, прокурорів у кримінальному провадженні № 0000210 від 13.03.2025.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Копію ухвали негайно після її постановлення вручити учасникам процесу, третім особам, власнику майна, які присутні під час оголошення ухвали. У разі відсутності таких осіб під час оголошення ухвали копія ухвали надіслати їм не пізніше наступного робочого дня після її постановлення.

Роз`яснити сторонам кримінального провадження, що підозрюваний, захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково, арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування за їх клопотанням, якщо вони доведуть, що в подальшому в застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Слідчий суддя: ОСОБА_6