Справа № 183/2534/25
№ 1-кс/183/551/25

У Х В А Л А
за участю представника потерпілого адвоката ОСОБА_4 ,-
в с т а н о в и л а:
Адвокат ОСОБА_4 , діючи в інтересах потерпілого ОСОБА_3 звернувся до суду із скаргою, в якій просить зобов`язати прокурора Дніпровської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_5 надати мотивовану відповідь на заявлене клопотання ОСОБА_3 , із повідомленням останнього.
Однак, прокурор не виніс і не надіслав йому, як потерпілому, рішення/постанову за наслідками розгляду вказаного клопотання, як і не вчинив відповідних процесуальних дій.
Вказані обставини, на думку скаржника, свідчать про допущену прокурором бездіяльність у кримінальному провадженні, яка полягає у невиконанні вимог ст.220 КПК України, порушує право потерпілого на ефективний захист.
Адвокат ОСОБА_4 в судовому засіданні підтримав скаргу, надав пояснення про те, що він, як представник потерпілого в повному обсязі ознайомлений з матеріалами кримінального провадження безпосередньо, однак потерпілий у даному кримінальному провадженні являється інвалідом, наполягає на тому, що прокурор зобов`язаний за допомогою ІКС ДР надати йому для ознайомлення його ж письмові вказівки, що була надані слідчому Новомосковського РВП.
Представник визначеного органу досудового розслідування в судове засідання не з`явився.
Відповідно до ст. 306 КПК України неявка в судове засідання слідчого, бездіяльність якого оскаржується, не перешкоджає розгляду скарги.
Дослідивши додані до скарги матеріали, а також матеріали, надані слідчим, слідчий суддя приходить до висновку, що скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.
Відповідно до п.1 ч.1 ст.303 КПК України, на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого або прокурора, яка полягає у нездійсненні процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк.
Так, ст.220 КПК України визначено, що клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій та у випадках, установлених цим Кодексом, іншої особи, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, або її представника слідчий, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав.
Згідно правил ч.1 ст.304 КПК України, скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені ч.1 ст.303 КПК України, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності.
При цьому, кримінальний процесуальний закон імперативно встановлює початок перебігу строку на оскарження бездіяльності органу досудового розслідування з моменту вчинення такої бездіяльності.
Отже, вищенаведені положення кримінального процесуального закону визначають, що початок перебігу бездіяльності слідчого або прокурора щодо нездійснення процесуальних дій у визначений КПК України строк починає витікати зі спливом трьох днів з моменту подання клопотання.
Даних про адресата такого клопотання та спосіб його направлення матеріали скарги не містять, досліджені матеріали кримінального провадження також не місять даних і про вхідний номер поданого клопотання.
Порядок кримінального провадження на території України, відповідно до ст. 1 КПК України, визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України. Кримінальне процесуальне законодавство України складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цього Кодексу та інших законів України.
Згідно з ч. 2 ст. 22 КПК України сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених КПК України.
Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Верховною Радою України 17.07.1997, кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має, зокрема, право захищати себе особисто чи використовувати юридичну допомогу захисника, вибраного на власний розсуд.
Згідно зі ст. 24 КПК України, кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому КПК України.
Частиною 1 ст. 303 КПК України визначені рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, серед яких, відповідно до п. 1 ч. 1 вказаної статті КПК України передбачено право заявника оскаржити бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк.
Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією і законами України.
Відповідно до ч. 1 ст. 221 КПК України слідчий, прокурор зобов`язаний за клопотанням сторони захисту, потерпілого, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, надати їм матеріали досудового розслідування для ознайомлення, за виключенням матеріалів про застосування заходів безпеки щодо осіб, які беруть участь у кримінальному судочинстві, а також тих матеріалів, ознайомлення з якими на цій стадії кримінального провадження може зашкодити досудовому розслідуванню. Відмова у наданні для ознайомлення загальнодоступного документа, оригінал якого знаходиться в матеріалах досудового розслідування, не допускається.
У відповідності до ч.3 ст. 221 КПК України ознайомлення з матеріалами досудового розслідування, що містяться в інформаційно-комунікаційній системі досудового розслідування, здійснюється шляхом надання доступу до них або надання електронних копій чи примірників таких матеріалів.
Частиною першою ст. 106-1 КПК України визначено поняття Інформаційно-комунікаційної системи досудового розслідування, якою є система, яка забезпечує створення, збирання, зберігання, пошук, оброблення і передачу матеріалів та інформації (відомостей) у кримінальному провадженні.
Порядок функціонування інформаційно-комунікаційної системи досудового розслідування визначається положенням, яке затверджується спільно Офісом Генерального прокурора, органом, у складі якого функціонує орган досудового розслідування, а також органом, що затверджує положення про систему, яка функціонує в суді відповідно до статті 35цього Кодексу.
Аналіз зазначених документів свідчить про те, що слідчі органів Національної поліції України, як і Спеціалізована прокуратури у сфері оборони Східного регіону не є користувачами цієї системи і не мають до неї доступу.
Статтею 26 КПК України передбачено, що слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.
Пунктами 1-11 ч. 1 ст. 303 КПК України визначено вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування.
Так, пунктом 1 ч. 1 ст. 303 КПК України передбачено право оскарження бездіяльності слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк.
Аналіз норм кримінального процесуального законодавства свідчить, що бездіяльність, яка підлягає оскарженню відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, передбачає три обов`язкові ознаки: 1) слідчий або прокурор наділені обов`язком вчинити певну процесуальну дію; 2) така процесуальна дія має бути вчинена у визначений КПК України строк; 3) відповідна процесуальна дія слідчим чи прокурором у встановлений строк не вчинена.
Таким чином, зазначена норма закону дозволяє звернутися до суду із скаргою не на будь-яку бездіяльність, а лише щодо обов`язків слідчого чи прокурора, строк виконання яких чітко регламентований кримінальним процесуальним законодавством.
Зі змісту поданої скарги, як і зі змісту клопотання, направленого прокурору електронною поштою без визначення адресата, не можливо встановити яку певну процесуальну дію повинен вчинити прокурор при ознайомленні з вказівками цього ж прокурора, що надані слідчому, а з огляду на те, що представник потерпілого в повному обсязі ознайомлений з матеріалами кримінального провадження, подана скарга є не обґрунтованою та задоволенню не підлягає.
Керуючись ст.ст. 220, 303-307, 309, 372 КПК України, слідчий суддя, -
п о с т а н о в и в:
Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя ОСОБА_1