Справа № 487/6146/24
Провадження № 1-кп/487/698/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.12.2024 м.Миколаїв

Заводський районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

обвинувачених ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0000017, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 03.04.2023, за обвинуваченням ОСОБА_11 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 199, ч. 3 ст. 28, ч. 1 ст. 204, ч. 1 ст. 209, ч. 4 ст. 358 КК України, ОСОБА_12 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 199, ч. 3 ст. 28, ч. 1 ст. 204, ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 209 КК України, ОСОБА_13 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 199, ч. 3 ст. 28, ч. 1 ст. 204 КК України, ОСОБА_14 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 199, ч. 3 ст. 28, ч. 1 ст. 204 КК України, ОСОБА_15 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 199, ч. 3 ст. 28, ч. 1 ст. 204 КК України, ОСОБА_16 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 199, ч. 3 ст. 28, ч. 1 ст. 204 КК України, ОСОБА_17 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 199, ч. 3 ст. 28, ч. 1 ст. 204, ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 209 КК України, ОСОБА_18 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 199, ч. 3 ст. 28, ч. 1 ст. 204, ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 209 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Заводським районним судом м. Миколаєва розглядається вищевказане кримінальне провадження.

В судовому засіданні захисником ОСОБА_13 - адвокатом ОСОБА_6 заявлено клопотання про скасування арешту майна - ноутбуку марки hp, темного кольору, ідентифікатор пристрою: 349С3САF-D503-4507-В1FВ-5540СС412FFЕ та зарядного пристрою до нього, накладений ухвалою слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 03.10.2023 у кримінальному провадженні №0000017 від 03.04.2023., які належать ОСОБА_19 - сину обвинуваченої ОСОБА_13 , та не мають ніякого доказового значення у справі.

Крім того, захисником обвинуваченого ОСОБА_11 - адвокатом ОСОБА_4 в судовому засіданні заявлено клопотання про скасування арешту мйна - транспортного засобу марки Volkswagen моделі Touareg з д.н.з. НОМЕР_1 , мобільний телефон Iphone у чохлі фіолетового кольору, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , ключ-брелок від автомобіля, яке обґрунтоване тим, що автомобіль було оглянуто слідчим, проведено експертизу, необхідності в подальшому арешті майна немає.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні проти скасування арешту майна - ноутбуку марки hp та зарядного присторою до нього не заперечував, оскільки воно оглянуто і не містить інформацію, що має значення для кримінального провадження. Заперечував проти задоволення клопотання адвоката ОСОБА_4 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_11 , посилаючись на те, що транспортний засіб визнано речовим доказом і він використовувався обвинуваченим під час вчинення кримінального правопорушення, а тому підлягає дослідженню в порядку, передбаченому для дослідження речових доказів. Питання щодо скасування арешту майна з мобільного телефона просив вирішити в іншому судовому засіданні після надання необхідних для його розгляду документів.

Обвинувачені та інші захисники в судовому засіданні просили задовольнити заявлені клопотання.

Заслухавши сторони, суд дійшов таких висновків.

Відповідно до положень ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

За змістом ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України. Арешт може бути накладений і на майно, на яке раніше накладено арешт відповідно до інших актів законодавства. У такому разі виконанню підлягає ухвала слідчого судді, суду про накладення арешту на майно відповідно до правил цього Кодексу.

Згідно з частинами 1 та 2 ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 КПК України. При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен, у тому числі, враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Відповідно до ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Судом встановлено, що ухвалою слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 03.10.2023 накладено арешт на майно, серед якого ноутбук марки hp, темного кольору, ідентифікатор пристрою: 349С3САF-D503-4507-В1FВ-5540СС412FFЕ та зарядний пристрій до нього.

Відповідно до протоколу огляду речей та документів від 11.10.2023 здійснено огляд зазначеного ноутбуку і встновлено, що в ньому відсутня інформація, яка має значення для кримінального провадження.

Отже, судом встановлено, що вилучений ноутбук вже оглянутий, відомості про те, що він зберіг на собі сліди кримінального правопорушення, відсутні, таким чином, вичерпані можливості використання зазначеного майна як доказу у кримінальному провадженні, а тому в подальшому застосуванні арешту цього майна відпала потреба, у зв`язку з чим клопотання захисника ОСОБА_6 слід задовольнити.

Крім того, встановлено, що 06.10.2023 на підставі ухвали слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 27.09.2023 було здійснено санкціонований обшук транспортного засобу марки Volkswagen моделі Touareg»із д.н.з. НОМЕР_1 , в ході якого було виялено та вилучено: транспортний засіб марки Volkswagen моделі Touareg із д.н.з. НОМЕР_1 білого кольору; мобільний телефон Iphone у чохлі фіолетового кольору; свідоцтво про реєстрацію ТЗ серії НОМЕР_2 ; ключ брелок від автомобіля.

Постановою слідчого від 06.10.2023 вилучене майно визнано речовим доказом.

Ухвалою слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 11.10.2023 накладений арешт на майно, вилучене у ході проведення обшуку транспортного засобу марки Volkswagen моделі Touareg із д.н.з. НОМЕР_1 , в ході якого було виялено та вилучено: транспортний засіб марки Volkswagen моделі Touareg із д.н.з. НОМЕР_1 білого кольору; мобільний телефон Iphone у чохлі фіолетового кольору; свідоцтво про реєстрацію ТЗ серії НОМЕР_2 ; ключ брелок від автомобіля.

Слідчим суддею в ухвалі зазначено, що у зв`язку з доведеністю існування сукупності підстав та розумних підозр вважати, що зазначені матеріальні об`єкти зберегли на собі сліди кримінального правопорушення та містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі є предметами, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом; достатніх підстав вважати, що вказане майно підлягатиме спеціальній конфіскації, а також у зв`язку із доведеністю прокурором наявності ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 КПК України, щодо можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження, наявні підстави для арешту майна.

Отже, арешт слідчим суддею накладений з метою збереження речових доказів та для вирішення питання про спеціальну конфіскацію.

Відповідно до ст. 96-1 КК України, спеціальна конфіскація полягає у примусовому безоплатному вилученні за рішенням суду у власність держави грошей, цінностей та іншого майна у випадках, визначених цим Кодексом, за умови вчинення умисного кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу, за які передбачено основне покарання у виді позбавлення волі або штрафу понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а так само передбаченого частиною першою статті 150, статтею 154, частинами другою і третьою статті 159-1, частиною першою статті 190, статтею 192, частиною першою статей 204, 209-1, 210, частинами першою і другою статей 212, 212-1, частиною першою статей 222, 229, 239-1, 239-2, частиною другою статті 244, частиною першою статей 248, 249, частинами першою і другою статті 300, частиною першою статей 301, 302, 310, 311, 313, 318, 319, 362, статтею 363, частиною першою статей 363-1, 364-1, 365-2 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 9 ст. 100 КПК України, питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження. Такі докази і документи повинні зберігатися до набрання рішенням законної сили.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд вважає, що у задоволенні клопотаня захисника ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_11 про скасування арешту з транспортного засобу марки Volkswagen моделі Touareg з д.н.з. НОМЕР_1 слід відмовити, оскільки воно є передчасним, та, враховуючи стадію кримінального провадження, не доведено, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Керуючись ст. ст. 100, 174 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Клопотання захисника ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_20 задовольнити.

Скасувати арешт майна - ноутбуку марки hp, темного кольору, ідентифікатор пристрою: 349С3САF-D503-4507-В1FВ-5540СС412FFЕ та зарядного пристрою до нього, накладений ухвалою слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 03.10.2023 у кримінальному провадженні №0000017 від 03.04.2023.

У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_11 про скасування арешту з транспортного засобу марки Volkswagen моделі Touareg з д.н.з. НОМЕР_1 відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали оголошений 27.12.2024.

Суддя ОСОБА_1