УХВАЛА

Іменем України

19 грудня 2024 року м.Житомир

Слідчий суддя Корольовського районного суду м. Житомира ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого слідчого управління Головного управління Національної поліції в Житомирській області капітана поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Житомирської обласної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні за № 0000543 від 31.07.2024, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

До слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира надійшло клопотання старшого слідчого слідчого управління Головного управління Національної поліції в Житомирській області капітана поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Житомирської обласної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000543 від 31.07.2024, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України.

Клопотання обґрунтоване тим, що слідчим управлінням Головного управління Національної поліції в Житомирській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0000543 від 31.07.2024 за підозрою: ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 185 КК України, ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, у невстановлений досудовим розслідуванням день, час та місці, однак не пізніше 12.12.2024, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , переслідуючи корисливий мотив, діючи в умовах воєнного стану, вступили у попередню змову групою осіб, з метою таємного викрадення чужого майна, а саме 200 літрів дизельного палива з лінійної виробничо-диспетчерської станції (далі ЛВДС) "Новоград-Волинський" АТ "Укртранснафта", , що розташована за адресою: Житомирська область, Звягельський район, с. Майстрова Воля, вул. Наливна станція, 1а.

Для реалізації спільного злочинного умислу направленого на таємне викрадення чужого майна, у невстановлений слідством день, час та місці, однак не пізніше 12.12.2024, ОСОБА_7 , усвідомлюючи, що іншим шляхом окрім як шляхом наливу до паливного баку транспортного засобу, неможливо викрасти дизельне паливо в силу заходів безпеки на ЛВДС "Новоград-Волинський" АТ "Укртранснафта", залучив для злочинної діяльності у ролі пособника ОСОБА_5 . Зокрема, ОСОБА_5 для реалізації спільного злочинного умислу мав сприяти таємному викраденню дизельного палива шляхом його придбання безпосередньо після викрадення співучасниками.

Реалізуючи спільний злочинний умисел направлений на таємне викрадення дизельного палива, 12.12.2024 о 08 год. ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , які являються працівниками ЛВДС "Новоград-Волинський" АТ "Укртранснафта", діючи за попередньою змовою групою осіб, заступили на чергування до вказаної ЛВДС у якості зливальників-розливальників дизельного палива.

Цього ж дня ОСОБА_5 , виконуючи роль пособника у вчиненні кримінального правопорушення, о 14 год. 04 хв. на автомобілі марки «DAF» моделі «XF», реєстраційний номер НОМЕР_1 , з причепом у вигляді цистерни, реєстраційний номер якої НОМЕР_2 , використовуючи автомобіль як засіб для вчинення злочину, прибув до ЛВДС "Новоград-Волинський" АТ "Укртранснафта", що за адресою: Житомирська область, Звягельський район, с. Майстрова Воля, вул. Наливна станція, 1а.

У подальшому, продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, в період часу з 14 год. 40 хв. по 14 год. 50 хв. ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , шляхом зливання дизельного палива з резервуара дизельного палива нафтової цистерни ЛВДС, використовуючи два відра ємністю по 10 літрів кожне, через фільтр грубої очистки стояка №5 острівця №3 автоналивного пункту та сервісний кульовий кран для стравлювання надлишкового тиску та зливу нафтопродукту, по черзі наповнили відра паливом, після чого перенесли та передали їх ОСОБА_8 , який у свою чергу перелив з відер дизельне паливо у кількості 102 літри до паливного баку зазначеного автомобіля. У подальшому злочинна діяльність ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 була припинена шляхом їх затримання працівниками поліції на місці злочину.

Таким чином, ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 таємно викрали дизельне паливо належне АТ "Укртранснафта", вартістю 35,05 гривень за 1 літр, спричинивши такими діями для зазначеного акціонерного товариства матеріального збитку на суму 3575,10 гривень, однак з причин, що не залежали від їх волі, не вчинили усіх дій, які вважали необхідними для доведення кримінального правопорушення до кінця.

Так, в ході досудового розслідування ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КПК

12.12.2024 у порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України ОСОБА_5 затримано.

Так, в ході обшуку затриманого ОСОБА_5 виявлено та вилучено: калоші чорного кольору, штани синього кольору, шапка чорного кольору, куртка синього кольору, банківські картки № НОМЕР_3 , № НОМЕР_4 , № НОМЕР_5 ,№ НОМЕР_6 , № НОМЕР_7 , № НОМЕР_8 , № НОМЕР_9 , № НОМЕР_10 , № НОМЕР_11 , № НОМЕР_12 , мобільний телефон марки «OnePlus» IMEI1: НОМЕР_13 , IMEI2: НОМЕР_14 з сім-картами НОМЕР_15 , НОМЕР_16 .

Орган досудового розслідування вважає, що існує необхідність у подальшому огляді та експертному дослідженні вилучених предметів та речей, оскільки вони мають значення доказів у даному кримінальному провадженні, могли використовуватись як засоби вчинення кримінальних правопорушень, зберегти на собі сліди злочину, а передача їх іншій особі може призвести до негативних наслідків для досудового розслідування у вигляді втрати речових доказів.

Слідчий групи слідчих ОСОБА_9 в судове засідання не з`явилася, заявою від 19.12.2024 просила розгляд клопотання проводити за її відсутності. Клопотання підтримує та просить задовольнити.

Власник майна ОСОБА_5 у судове засідання не з`явився, заявою від 19 грудня 2024 року просить розгляд клопотання про арешт майна проводити без його участі. Щодо накладання арешту на майно покладається на розсуд суду.

Фіксування розгляду клопотання за допомогою технічних засобів не здійснювалось на підставі частини 4 статті 107 КПК України.

Дослідивши подані документи та матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується клопотання, оцінивши докази, які мають значення для розгляду і вирішення клопотання по суті, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Згідно з ч. 1 ст. 131 КПК України захід забезпечення кримінального провадження застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

Одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна (ч. 2 ст. 131 КПК України).

Відповідно до ч. 1-3 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Відповідно абзацу 2 ч. 1 ст. 170 КПК України завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Слідчий суддя установив, що СУ ГУНП в Житомирській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження за № 0000543 від 31.07.2024, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України.

Установлено, що 12.12.2024 у порядку ст. 208 КПК України, за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України затримано ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_4 , жителя АДРЕСА_1 .

Під час затримання у ОСОБА_5 виявлено та вилучено: калоші чорного кольору, штани синього кольору, шапка чорного кольору, куртка синього кольору, банківські картки № НОМЕР_3 , № НОМЕР_4 , № НОМЕР_5 ,№ НОМЕР_6 , № НОМЕР_7 , № НОМЕР_8 , № НОМЕР_9 , № НОМЕР_10 , № НОМЕР_11 , № НОМЕР_12 , мобільний телефон марки «OnePlus» IMEI1: НОМЕР_13 , IMEI2: НОМЕР_14 з сім-картами НОМЕР_15 , НОМЕР_16 .

Слідчий зазначає, що вищевказані предмети (одяг), які були вилучені в ході проведення затримання підозрюваного ОСОБА_5 зберегли на собі сліди вчинення злочину та містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження. Крім того, з метою збереження речових доказів та недопущення їх втрати, у слідства виникла необхідність у накладені арешту на вказані предмети.

Згідно з ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

При цьому закон не вимагає, щоб докази на підтвердження вчинення кримінального правопорушення були повними та достатніми на даній стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого кримінального правопорушення. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість у тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно застосувати зазначений вид заходу забезпечення кримінального провадження з метою досягнення дієвості цього провадження та уникнення негативних наслідків.

Обставини, викладені слідчим у клопотанні щодо можливого вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 15, ч. 4 ст. 185, підтверджені наявними в матеріалах клопотання доказами: витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань; повідомленням про підозру у вчиненні кримінального правопорушення; протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину; постановою про визнання речей та документів вилучених під час затримання речовими доказами; протоколом огляду; протоколом обшуку; протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію та інше.

Згідно з ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Щодо арешту майна, зазначеного в клопотанні, слідчий суддя, беручи до уваги досліджені докази, обставини кримінального провадження (відповідно до фабули у витязі з ЄРДР та наданих слідчим матеріалів), приписи абз. 1 ч. 3 ст.170 КПК України, дійшов висновку, що майно, вилучене під час затримання ОСОБА_5 відповідає ознакам речових доказів у кримінальному провадженні № 0000543.

З метою подальшого проведення ефективного досудового розслідування, встановлення обставин вчинення кримінального правопорушення, досягнення об`єктивної істини у вищевказаному кримінальному провадженні, а також з метою збереження речових доказів у даному кримінальному провадженні, є обґрунтована необхідність у застосуванні заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту тимчасово вилученого майна.

Вказаний захід забезпечення кримінального провадження є необхідним, а також найбільш ефективним, у зв`язку із тим, що іншими наявними заходами, окрім як накладення арешту на вищевказане майно забезпечити його схоронність, не допущення знищення, розтрати, приховування, відчуження, перетворення, пересування, зникнення, неможливо, у зв`язку із чим не застосування вказаного заходу, може призвести до вищевказаних ризиків.

Враховуючи наведене, слідчий суддя вважає, що на даному етапі досудового розслідування є достатні правові підстави для накладення арешту на майно, яке вилучене вилучене під час обшуку ОСОБА_5 , відповідає ознакам речових доказів у кримінальному провадженні № 0000543 від 31.07.2024, а тому клопотання слідчого підлягає до задоволення.

Відповідно до ч.4 ст.173 КПК України, слідчий суддя при задоволенні клопотання про арешт майна, зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаться на інтересах інших осіб.

Згідно з ч. 11ст. 170 КПК України, заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Враховуючи вказану вимогу КПК України, слідчий суддя вважає за необхідне заборонити власнику майна відчужувати, розпоряджатися та користування арештованим майном, до скасування арешту майна у встановленому КПК України порядку.

При цьому, слідчий суддя враховує і те, що у відповідності до вимог ст. 174 КПК України арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому у застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Керуючись ст. ст. 170-173, 175, 309, 369-372 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт у виді обмеження права відчуження, розпорядження та користування на майно, володільцем якого є ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_4 , житель АДРЕСА_1 , яке вилучене 12.12.2024 під час затримання останнього, а саме на: калоші чорного кольору, штани синього кольору, шапка чорного кольору, куртка синього кольору, банківські картки № НОМЕР_3 , № НОМЕР_4 , № НОМЕР_5 ,№ НОМЕР_6 , № НОМЕР_7 , № НОМЕР_8 , № НОМЕР_9 , № НОМЕР_10 , № НОМЕР_11 , № НОМЕР_12 , мобільний телефон марки «OnePlus» IMEI1: НОМЕР_13 , IMEI2: НОМЕР_14 з сім-картами НОМЕР_15 , НОМЕР_16 .

Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Ухвала підлягає негайному виконанню слідчим, прокурором.

Ухвала може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_10