Справа № 199/3197/25
УХВАЛА

21.03.2025 місто Дніпро

Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в режимі дистанційного судового провадження в залі суду кримінальне провадження № 0003491 відносно ОСОБА_4 за його обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_5 , прокурора ОСОБА_6 , захисника адвоката ОСОБА_7 , обвинуваченого ОСОБА_4 ,

УСТАНОВИВ:

Всі учасники судового провадження вважали можливим призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акта відносно ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 111 КК України.

Прокурор вважав за необхідне здійснювати судовий розгляд у закритому судовому засіданні, оскільки здійснення провадження у відкритому судовому засіданні з урахуванням змісту обвинувачення ОСОБА_4 може призвести до розголошення військової таємниці.

Захисник та обвинувачений не заперечували щодо здійснення судового розгляду у закритому судовому засіданні.

Прокурор звернувся до суду із клопотанням про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 на 60 днів, оскільки наявні ризики, передбачені п. 1), 2), 3), 4), 5) ч. 1 ст. 177 КПК України.

Дане клопотання прокурор обґрунтовує тим, що, враховуючи ймовірну тяжкість покарання, яке може бути призначено обвинуваченому, у разі визнання останнього винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України, за яке передбачено основне покарання у виді позбавлення волі на строк п`ятнадцять років або довічне позбавленням волі, з конфіскацією майна, перебуваючи під загрозою застосування тяжкого покарання, є всі підстави вважати, що обвинувачений може переховуватися від суду.

Обвинувачуваний може знищити, сховати або спотворити будь-які речі чи документи, що стосуються обставин вчинення кримінального правопорушення, тобто речі, які можуть бути знайдені та визнані у встановленим законом порядку речовими доказами у справі, або стосовно злочинів про які органами досудового розслідування не розпочато досудове розслідування.

Крім того, знаходячись під загрозою застосування тяжкого покарання, обвинувачений, володіючи відомостями щодо свідків сторони обвинувачення, які не допитані, експертів та інших осіб, може вплинути на них з метою відмови від дачі показів чи зміни показів.

Обвинувачений може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Також, на думку прокурора, враховуючи відомості про особу обвинуваченого, існує ризик вчинення обвинуваченим нового кримінального правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується.

Захисник ОСОБА_7 заперечував щодо продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, обвинувачений ОСОБА_4 заявив суду, що він зі всім згодний.

Колегія суддів, вислухавши думки учасників судового провадження, дослідивши зміст обвинувального акта відносно ОСОБА_4 , вважає, що підстав для закриття провадження, передбачених п. 5-8, 10 ч. 1 або ч. 2 ст. 284 КПК України, не має; підстав для повернення обвинувального акта відповідно до вимог п. 3) ч. 3 ст. 314 КПК України не має; кримінальне провадження підсудне Амур-Нижньодніпровському районному суду міста Дніпропетровська; обвинувальний акт відповідає вимогам ст. 291 КПК України.

Вирішуючи питання щодо здійснення судового розгляду у відкритому чи закритому судовому засіданні, колегія суддів виходить з вимог ч. 2 ст. 27 КПК України, відповідно до якої кримінальне провадження в судах усіх інстанцій здійснюється відкрито. Суд може прийняти рішення про здійснення кримінального провадження у закритому судовому засіданні впродовж усього провадження або його окремої частини лише у випадках, передбачених п. 1)-5) ч. 2 ст. 27 КПК України.

Оскільки на розгляд суду надійшов обвинувальний акт, згідно якого ОСОБА_4 обвинувачується у державній зраді, що було пов`язано з розкриттям та наданням представнику фсб рф інформації про дислокацію ЗСУ, яка зазначена у змісті обвинувального акта, відповідно здійснення провадження у відкритому судовому засіданні може призвести до розголошення військової таємниці, тому розгляд даного кримінального провадження повинен здійснюватися закрито, у зв`язку з чим клопотання прокурора підлягає задоволено.

За таких обставин колегія суддів вважає можливим призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акта, який здійснювати у закритому судовому засіданні в залі судового засідання Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська.

Вирішуючи клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 , слід вважати, що на цей час є всі підстави для його задоволення, виходячи з наступного.

Так, згідно ч. 6 ст. 176 КПК України під час дії воєнного стану до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 109-114-2, 258-258-6, 260, 261, 437-442-1 КК України, за наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, застосовується запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті, тобто тримання під вартою.

Відповідно до змісту обвинувального акта ОСОБА_4 обвинувачується у державній зраді, тобто діянні, умисно вчиненому громадянином України на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній, інформаційній безпеці України: наданні представникам іноземної організації допомоги в проведенні підривної діяльності проти України, вчинені в умовах воєнного стану.

Зважаючи на обсяг пред`явленого ОСОБА_4 обвинувачення, є достатні підстави вважати, що, враховуючи ймовірну тяжкість покарання, яке загрожує ОСОБА_4 , у разі визнання останнього винуватим у вищевказаному кримінальному правопорушенні, обвинувачений, перебуваючи під загрозою застосування тяжкого покарання, може переховуватися від суду, тобто наявний ризик, передбачений п. 1) ч. 1 ст. 177 КПК України, що, у свою чергу, може зашкодити вирішенню завдань кримінального судочинства.

Колегія суддів погоджується з думкою прокурора про наявність у відношенні обвинуваченого ризиків, передбачених п. 2), 3) ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки він, володіючи відомостями щодо осіб свідків, експертів, які не допитані судом, може вплинути на них з метою схилення до зміни показів чи відмови від показів взагалі, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, чим, у свою чергу, можуть перешкодити кримінальному провадженню, відповідно є підтвердженим у відношенні обвинуваченого ризик, передбачений п. 4) ч. 1 ст. 177 КПК України.

Враховуючи відомості про особу обвинуваченого, який офіційно не працевлаштований, не має офіційно-підтверджених джерел доходів, не має постійного місця проживання в місті Дніпрі, є підтвердженим ризик, передбачений п. 5) ч. 1 ст. 177 КПК України, тобто можливість обвинуваченим вчинити інше кримінальне правопорушення.

При продовженні строку дії запобіжного заходу колегія суддів також враховує і ту обставину, що протягом перебування ОСОБА_4 під вартою будь-яких відомостей щодо протипоказань перебування в умовах ізоляції відносно останнього не надходило.

При цьому, колегія суддів, враховуючи вік та задовільний стан здоров`я обвинуваченого, відомості про його соціальні зв`язки, репутацію обвинуваченого, його майновий стан, вважає, що вказані відомості про особу ОСОБА_4 в сукупності із обсягом пред`явленого йому обвинувачення та встановленими ризиками, передбаченими п. 1), 2), 3), 4), 5) ч. 1 ст. 177 КПК України, вказують на те, що на цей час підстав для скасування обвинуваченому запобіжного заходу не вбачається.

У відповідності до абз. 3 ч. 4 ст. 183 КПК України під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-2, 258-258-6, 260, 261, 402-405, 407, 408, 429, 437-442-1 КК України.

Оскільки інкриміноване обвинуваченому ОСОБА_4 кримінальне правопорушення входить до вищевказаного переліку і на цей час в Україні діє воєнний стан, колегія суддів не визначає обвинуваченому розмір застави.

Відповідно до ч. 1 ст. 336 КПК України судове провадження може здійснюватися у режимі відеоконференції під час трансляції з іншого приміщення, у тому числі яке знаходиться поза межами приміщення суду (дистанційне судове провадження), у разі:

1) неможливості безпосередньої участі учасника кримінального провадження в судовому провадженні за станом здоров`я або з інших поважних причин;

2) необхідності забезпечення безпеки осіб;

3) проведення допиту малолітнього або неповнолітнього свідка, потерпілого;

4) необхідності вжиття таких заходів для забезпечення оперативності судового провадження;

4-1) введення воєнного стану або під час карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України;

5) наявності інших підстав, визначених судом достатніми.

Згідно ч. 2 ст. 336 КПК України суд ухвалює рішення про здійснення дистанційного судового провадження за власною ініціативою або за клопотанням сторони чи інших учасників кримінального провадження. У разі якщо сторона кримінального провадження чи потерпілий заперечує проти здійснення дистанційного судового провадження, суд може ухвалити рішення про його здійснення лише вмотивованою ухвалою, обґрунтувавши в ній прийняте рішення. Суд не має права прийняти рішення про здійснення дистанційного судового провадження, в якому поза межами приміщення суду перебуває обвинувачений, якщо він проти цього заперечує, крім випадків здійснення дистанційного судового провадження в умовах воєнного стану.

Відповідно до ч. 5 ст. 336 КПК України учасники кримінального провадження беруть участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів та кваліфікованого електронного підпису згідно з вимогами Положення про Єдину судову інформаційно-комунікаційну систему та/або положень, що визначають порядок функціонування окремих підсистем (модулів) Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи.

Захисник перебуває поза межами міста Дніпро, а саме: на території Донецької області, тому просив суд здійснювати з ним судове провадження дистанційно за допомогою власник засобів зв`язку, проти чого не заперечували обвинувачений та прокурор, що, на думку колегії суддів, є поважною причиною, яка унеможливлює його безпосередню участь в судовому провадженні.

На підставі викладеного колегія суддів вважає можливим судове провадження із захисником здійснювати у режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів та кваліфікованого електронного підпису.

Керуючись ст. 176-178, 183, 193, 194, 199, 314-316, 336, 369, 371, 372 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Призначити судовий розгляд у кримінальному провадженні № 0003491 відносно ОСОБА_4 за його обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України, у закритому судовому засіданні на 15:30 годину 24.03.2025 в залі судового засідання Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська за адресою: вул. Новоселівська, 9, місто Дніпро.

Задовольнити клопотання прокурора ОСОБА_6 про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 .

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк тримання під вартою до 19.05.2025 включно.

Відмовити у задоволені клопотання захисника ОСОБА_7 про скасування обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу.

Викликати у судове засідання всіх учасників судового провадження.

Доставити обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в судове засідання з Державної установи «Дніпровська установа виконання покарань (№ 4)».

Проводити із захисником судовий розгляд в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів та кваліфікованого електронного підпису.

Роз`яснити згідно ст. 317 КПК України учасникам судового провадження можливість ознайомитися з матеріалами кримінального провадження, якщо вони про це заявлять клопотання.

Вручити копію ухвали учасникам судового провадження та направити її для виконання начальнику Державної установи «Дніпровська установа виконання покарань (№ 4)».

Ухвала суду в частині продовження строку тримання під вартою може бути оскаржена в апеляційному порядку обвинуваченим, його захисником, прокурором безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а особою, яка перебуває під вартою, - з моменту вручення їй копії ухвали.

Подання апеляційної скарги на ухвалу суду в частині продовження строку тримання під вартою, постановлену під час судового провадження в суді першої інстанції, не зупиняє судовий розгляд у суді першої інстанції.

Подання апеляційної скарги на ухвалу суду в частині продовження строку тримання під вартою, постановлену під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

__________ ОСОБА_2 __________ ОСОБА_1 __________ ОСОБА_3