Справа №766/215/25
н/п 1-кп/766/3060/25
УХВАЛА

про продовження запобіжного заходу

03.04.2025 м. Херсон

Херсонський міський суд Херсонської області у складі головуючого ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , обвинуваченої ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання, подане у кримінальному провадженні № 0000518, про продовження запобіжного заходу відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.1 ст.436-2 КК України,

встановив

ОСОБА_5 обвинувачується в тому 24.09.2022 року, близько 12:18 годин, перебуваючи на тимчасово окупованій території України в м. Херсон, достовірно розуміючи, що Україна є унітарною державою, суверенітет України поширюється на всю її територію, яка в межах існуючого кордону є цілісною і недоторканною, діючи умисно, протиправно, з метою завдання шкоди національним інтересам України, добровільно надала інтерв`ю представникам країни агресора рф, яке містяться висловлювання, що виправдовують, заперечують збройну агресію російської федерації проти України.

Дії ОСОБА_5 кваліфіковано за ч.1 ст.436-2 КК України, як виправдовування, заперечення збройної агресії російської федерації проти України, розпочатої у 2014 році.

Під час судового розгляду вказаного кримінального провадження прокурор заявив клопотання про продовження обвинуваченій строку дії запобіжного заходу, у вигляді домашнього арешту на 60 діб. Клопотання обґрунтовано тим, що строк запобіжного заходу спливає 4 квітня 20225 року , разом з цим, судовий розгляд не завершено, ризики, передбачені п.1, 3 ч.1 ст.177 КПК, які були підставою для обрання запобіжного заходу, не зменшились.

Захисник обвинуваченої заперечував щодо продовження запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, просив відмовити в задоволенні клопотання.

Обвинувачена висловила аналогічне прохання.

Заслухавши клопотання прокурора, думку захисника та пояснення обвинуваченої, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно ч.1 ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання зокрема спробам незаконно впливати на потерпілого, свідка у цьому ж кримінальному провадженні та спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду.

Згідно до ч.2 ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ч.1, 2, 6 ст.181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

20 грудня 2024 року ухвалою слідчого судді Заводського районного суду м.Миколаєва від 20 грудня 2024 року до обвинуваченої застосовано запобіжний захід - домашній арешт, встановлено заборону цілодобово залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 . На обвинувачену покладено обов`язки: прибувати суду за першою вимогою; повідомляти суд про зміну свого місця проживання; утримуватися від спілкування із свідками, у даному кримінальному провадженні, окрім участі у слідчих та процесуальних діях; не відлучатися за межі Херсона без дозволу суду; здати до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон.

Під час судового провадження, ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 04.02.2025 року, продовжено застосування до обвинуваченої запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, заборонено їй залишати місце проживання з 17.00 до 10.00 год..

Під час обрання та продовження ОСОБА_5 запобіжного заходу слідчим суддею встановлено обґрунтованість підозри та наявність ризиків, що остання може, зокрема, переховуватись від суду, незаконно впливати на свідків.

Обґрунтованість підозри підтверджується також доказами дослідженими під час судового розгляду кримінального провадження.

Оскільки завершити судовий розгляд до закінчення строку дії попередньої ухвали про застосування запобіжного заходу неможливо, суд погоджується з доводами прокурора, що на даний час ризик переховування від суду наявний.

Разом з цим, доводи прокурора, що наявний ризик незаконного впливу на свідків суд вважає непереконливим, з огляду, що всі свідки в даному кримінальному провадженні допитані судом.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

З огляду на стадію судового розгляду, зменшення ризиків, процесуальну поведінку обвинуваченої, суд дійшов висновку, що в судовому засіданні не встановлено, що більш м`які запобіжні заходи не зможуть запобігти заявленому ризику.

Частиною 4 статті 194 КПК України визначено, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що застосування до обвинуваченої запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, з покладенням на неї обов`язків, буде достатнім для забезпечення виконання нею процесуальних обов`язків, а також запобігання ризику переховуватися від суду.

Керуючись ст.ст.176-178, 181, 193-194, 196, КПК України, суд,

постановив:

В задоволенні клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу відмовити.

Застосувати відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Зобов`язати ОСОБА_5 прибувати до суду за першою вимогою.

Крім того, покласти на ОСОБА_5 наступні обов`язки: не відлучатися з м.Херсон Херсонської області без дозволу суду; повідомляти суд про зміну свого місця проживання.

Строк дії запобіжного заходу до 20 травня 2025 року.

Роз`яснити обвинуваченій ОСОБА_5 , що в разі невиконання покладених на неї обов`язків, до неї може бути застосовано більш жорстокий запобіжний захід і накладено грошове стягнення у розмірі від 0,25 до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Контроль за виконанням запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання покладається на прокурора.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СуддяОСОБА_1