Іванівський районний суд Одеської області
Справа № 499/814/24
Провадження № 1-кп/499/40/25
У Х В А Л А

про відмову в задоволенні клопотання

07 квітня 2025 року смт Іванівка

Іванівський районний суд Одеської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 (далі також - прокурор), обвинуваченого ОСОБА_4 (далі також - обвинувачений, особа), розглянув клопотання представника потерпілого адвоката ОСОБА_5 (далі також - представник) про проведення судового засідання в режимі відеоконференції в кримінальному провадженні № 0000012 за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Михайлопіль, Іванівського району, Одеської області, зареєстрованого та проживаючого в будинку АДРЕСА_1 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 125 Кримінального кодексу України (далі - КК),

В С Т А Н О В И В:

1.Суть питання, що вирішується ухвалою таке

Іванівський районний суд Одеської області розглядає обвинувальний акт кримінального провадження № 0000012 за обвинуваченням ОСОБА_4 , у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого частиною 1 статті 125 КК (далі - кримінальне провадження, справа).

Іванівський районний суд Одеської області ухвалою від 27 березня 2025 року відмовив у задоволенні клопотання представника про проведення судового засідання о 14 годині 00 хвилин 02 квітня 2025 року в режимі відеоконференції (далі також - ухвала від 27 березня 2025 року).

01 квітня 2025 року через систему «Електронний суд» представник повторно подала клопотання щодо проведення судового засідання в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду, в якому зазначила таке: відсутня можливість прибуття особисто до Іванівського районного суду Одеської області, через необхідність взяття участі в іншому кримінальному провадженні розгляд якого призначений на 12 годину 30 хвилин 02 квітня 2025 року в Комінтернівському районному суду Одеської області; потерпілий натепер проходить військову службу та не може приймати участь у розгляді справи (далі також - клопотання від 01 квітня 2025 року, клопотання).

Суд вирішує питання за клопотанням.

2. Учасники судового провадження висловили таке

2.1. Прокурор, обвинувачений, у судовому засіданні, кожен окремо, просили відмовити у задоволенні клопотання, оскільки представник не подала належних доказів неможливості прибуття до судового засідання, та звернули увагу, що під час судових засідань, які проводилися раніше в режимі відеоконференції, зв`язок з представником часто переривався, через що вони не завжди чули пояснення представника.

2.2. Потерпілий ОСОБА_6 до судового засідання не з`явився, належно повідомлений про дату, час та місце розгляду справи.

3. Мотиви і положення закону, якими суд керувався такі

3.1. У випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 цього Кодексу (частина 6 статті 9 Кримінального процесуального кодексу України, далі - КПК).

Сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом (частина 1 статті 26 КПК).

Поважними причинами неприбуття особи на виклик є: затримання, тримання під вартою або відбування покарання; обмеження свободи пересування внаслідок дії закону або судового рішення; обставини непереборної сили (епідемії, військові події, стихійні лиха або інші подібні обставини); відсутність особи у місці проживання протягом тривалого часу внаслідок відрядження, подорожі тощо; тяжка хвороба або перебування в закладі охорони здоров`я у зв`язку з лікуванням або вагітністю за умови неможливості тимчасово залишити цей заклад; смерть близьких родичів, членів сім`ї чи інших близьких осіб або серйозна загроза їхньому життю; несвоєчасне одержання повістки про виклик; інші обставини, які об`єктивно унеможливлюють з`явлення особи на виклик (частина 1 статті 138 КПК).

Судове провадження може здійснюватися у режимі відеоконференції під час трансляції з іншого приміщення, у тому числі яке знаходиться поза межами приміщення суду (дистанційне судове провадження), у разі необхідності забезпечення безпеки осіб; необхідності вжиття таких заходів для забезпечення оперативності судового провадження; введення воєнного стану або під час карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України ; наявності інших підстав, визначених судом достатніми (пункт 2, 4, 41, 5 частини 1 статті 336 КПК).

Суд ухвалює рішення про здійснення дистанційного судового провадження за власною ініціативою або за клопотанням сторони чи інших учасників кримінального провадження. У разі якщо сторона кримінального провадження чи потерпілий заперечує проти здійснення дистанційного судового провадження, суд може ухвалити рішення про його здійснення лише вмотивованою ухвалою, обґрунтувавши в ній прийняте рішення (частина 2 статті 336 КПК).

Учасник кримінального провадження подає клопотання про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду не пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання. Копія клопотання в той самий строк надсилається іншим учасникам кримінального провадження (частина 4 статті 336 КПК).

3.2. Суд зазначає, що для участі у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів встановлені певні умови, дотримання яких направлене на забезпечення технічної та організаційної можливості проведення судового засідання в режимі відеоконференції.

Виключного переліку випадків у яких суд може постановити ухвалу про участь особи в судовому засіданні в режимі відеоконференції КПК не визначає, тому необхідність проведення судового засідання в режимі відеоконференції визначається в кожному окремому випадку, з урахуванням обставин справи, її складності та потреби учасників справи, які за станом здоров`я чи з інших незалежних від цих осіб причин не можуть бути присутніми в судовому засіданні, а їх участь є обов`язковою.

3.3. Суд вдруге наголошує, що прийняття рішення щодо проведення судового засідання в режимі відеоконференції є правом суду, й такий спосіб участі має винятковий характер, який зумовлений обґрунтованими причинами, що ускладнюють або роблять очевидно неможливим особисту участь учасника кримінального провадження в судовому засіданні.

Уся нормативна конструкція частини 2 статті 336 КПК вказує на те, що саме суду надається дискреційне право під час ухвалення рішення про здійснення судового провадження дистанційно вирішувати питання про форму судового засідання. Отже, в цьому разі бажання учасників є умовно зобов`язуючим та не породжує обов`язкового врахування судом.

3.4. Суд констатує, що представник подала клопотання напередодні, тобто пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання та не подала до суду докази, які б свідчили про непереборну об`єктивну перешкоду чи неможливість її прибуття в судове засідання, тому зазначеним доводам не може бути надана належна оцінка.

Тож, для прийняття відповідного рішення недостатньо тільки бажання особи взяти участь у судовому засіданні в такому форматі, оскільки особа має надати відповідне обґрунтування та довести, що для цього є достатні підстави, з урахуванням конкретних умов, в яких перебуває учасник кримінального провадження.

Натомість представник не зазначила конкретних причин, з яких можливо зробити висновок про неможливість її прибуття до селища Іванівка, Березівського району, Одеської області, де розташований суд, пославшись лише на необхідність прийняття участі в судовому засіданні призначеному Комінтернівським районним судом Одеської області.

3.5. До того ж, Іванівський районний суд Одеської області ухвалою від 27 березня 2025 року, відмовив особі в задоволенні клопотання представника щодо проведення судового засідання в режимі відеоконференції.

3.6. Відтак суд вважає, що особа фактично використовує її процесуальні права (як елементи судової системи захисту законних прав) саме з метою зловживання такими правами, зокрема способом подання аналогічних клопотань.

Суд зазначає, що кримінально-процесуальне законодавство не закріплює серед засад кримінального провадження неприпустимість зловживання процесуальними правами та не встановлює критеріїв, за наявності яких поведінка учасника кримінального провадження може бути визнана зловживанням, однак заборона вчинення таких дій є загально правовим (конституційним) принципом і поширюється на всі галузі права.

Під зловживанням процесуальними правами необхідно розуміти: форму умисних, недобросовісних, несумлінних дій учасників кримінального процесу, що знаходить своє вираження у вчиненні дій, несумірних з наслідками, до яких вони можуть призвести; порушення умов здійснення суб`єктивних процесуальних прав, які робляться лише з видимістю реалізації таких прав, що спричиняє обмеження можливості реалізації або порушення прав інших учасників у справі; перешкоджанні діяльності суду з правильного та своєчасного розгляду, і вирішення справи; необґрунтованому перевантаженні роботи суду.

Отже, зловживання процесуальними правами полягає в тому, що під час вчинення таких дій відбувається порушення умов реалізації суб`єктивних процесуальних прав, та може мати форму штучного ускладнення кримінального процесу, ускладнення розгляду справи внаслідок поведінки, що перешкоджає ухваленню рішення у справі або вчиненню інших процесуальних дій.

Тож, неодноразове подання особою декількох аналогічних за змістом клопотань (заяв) містить ознаки зловживання, спрямованого не на захист порушеного права, а на створення підстав для постановлення різних судових рішень в однакових правовідносинах, що очевидно перешкоджає нормальному руху кримінального провадження.

3.7. Суд, зважаючи на приписи частини 6 статті 9 КПК, застосовує загальні засади кримінального провадження й констатує, що подання декількох аналогічних клопотань (заяв) нівелює основоположні принципи кримінального судочинства, тому подане представником клопотання, має ознаки зловживання правом, яке не може бути розглянуте по суті, що зумовлює залишення його без розгляду.

Водночас, положення статті 336 КПК визначають дискреційні повноваження суду щодо права прийняти або не прийняти рішення про здійснення судового провадження в режимі відеоконференції, проте не регулюють питання можливості залишення відповідних клопотань (заяв) без розгляду, якщо повторно заявлені клопотання (заяви) мають ознаки зловживання правом, що має наслідком затягування кримінального провадження.

Тому, суд може залишити клопотання представника без розгляду способом відмови в задоволенні клопотання.

4. Висновок суду такий

З огляду на зазначене суд доходить висновку щодо необхідності відмови в задоволенні клопотання.

Керуючись статтями 9, 314, 336, 372 КПК, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Відмовити в задоволенні клопотання від 01 квітня 2025 року.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали виготовлено 07 квітня 2025 року.

СуддяОСОБА_1