Єдиний унікальний номер 175/1956/25
провадження №1-кс/175/267/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2025 року смт. Слобожанське

Дніпропетровський районний суд

Дніпропетровської області у складі:

головуючого слідчого

судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2

розглянувши клопотання слідчого СВ ВП №2 Дніпровського районного управління поліції №2 Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 погоджене з прокурором Слобожанської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_4 про арешт майна в рамках кримінального провадження №0000098 від 12 лютого 2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

14 лютого 2025 року до провадження судді Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 надійшло клопотання слідчого СВ ВП №2 Дніпровського районного управління поліції №2 Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 погоджене з прокурором Слобожанської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_4 про арешт майна.

В обґрунтуванні клопотання слідчий зазначає про те, 12 лютого 2025 року до ЧЧ ВП №2 Дніпровського РУП №2 ГУНП в Дніпропетровській області, надійшло повідомлення за фактом того, що 11 лютого 2025 року приблизно о 20:07 год., невідома особа, діючи таємно, в умовах воєнного стану за адресою: Дніпропетровська обл., Дніпровський р-н., м.Підгородне, вул.Державна, буд.75, вчинила крадіжку грошових коштів, що належить заявниці.

За даним фактом 12 лютого 2025 року слідчим відділом ВП №2 Дніпровського РУП №2 ГУНП в Дніпропетровській області вказана інформація внесена до ЄРДР за №0000098 із попередньою кваліфікацією кримінального правопорушення за ч.4 ст.185 Кримінального кодексу України.

12 лютого 2025 року слідчим СВ ВП №2 Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області лейтенантом поліції ОСОБА_5 в період часу з 18:00 по 18:30 год. проведено огляд речей в приміщенні службового кабінету №20 СВ ВП №2 ДРУП №2 ГУНП в Дніпропетровській області, за адресою: Дніпропетровська обл., Дніпровський р-н., с.Слобожанське, вул.В.Сухомлинського, буд.38, з метою вилучення грошових коштів, які добровільно видані гр. ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та які фактично являлися предметом злочинного посягання.

В ході проведення огляду речей було виявлено та вилучено грошові кошти у сумі дев`ять тисяч гривень, а саме:

1) Дев`ять тисяч гривень купюрами по одній тисячі гривень, серія та номер кожної: АТ5575835, ТП7718728, АЗ1408239, ГП5768412, АМ6167507, ТП7718729, АП3191923, АБ3957664, АР1143273.

Вище вказані грошові кошти являються безпосереднім предметом кримінального правопорушення. Таким чином вилучене містить відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Окрім того в ході досудового розслідування було допитано потерпілу ОСОБА_7 , яка пояснила наступне, що 11.02.2025 приблизно о 15:00 вона зустріла біля міської ради у м. Підгородне свого однокласника ОСОБА_8 (більше анкетних даних не пам`ятає), який в ході розмови запропонував їй піти до нього у гості. На його пропозицію вона погодилася та вони пішли до нього додому за адресою: АДРЕСА_1 . Прийшовши до нього (приблизно о 14:00) вони сіли у вітальні та до них приєдналась дівчина, яка вже була у нього вдома, яку вона раніше не зустрічала, та в подальшому їй стало відомо, що звуть її ОСОБА_9 . Знаходячись у ОСОБА_8 вдома, вони вживали алкогольні напої. Через деякий (точно не пам`ятаю) у них закінчилася горілка та ОСОБА_9 сказала, що в неї нема грошей, щоб придбати більше, та запитала в ОСОБА_7 , чи є в неї грошові кошти, щоб за них купити горілки. У зв`язку з тим, що в неї не було готівки, вона передала ОСОБА_10 свою банківську карту «Монобанк» НОМЕР_1 , та повідомила їй пін-код від картки, щоб вона самостійно пішла та придбала випивки. Далі приблизно о 16:00 год. 11.02.2025 ОСОБА_9 з банківською карткою ОСОБА_7 пішла до магазину та придбала горілки та цигарок, після чого повернулася до ОСОБА_8 додому та віддала їй банківську картку. Далі вони продовжили вживати алкогольні напої, про що спілкувалися я не пам`ятаю. Приблизно о 17:30 год. 11.02.2025 у них знову закінчився алкоголь та вони разом з ОСОБА_9 пішли в магазин, де знову придбали алкоголь. Після чого, вони приблизно через пів години купили ще алкоголь та продукти харчування, після чого пішли додому до ОСОБА_8 . Прийшовши до ОСОБА_8 додому, вони виявили, що він спить та ОСОБА_7 продовжила випивати самостійно з ОСОБА_9 , спілкуючись на різні теми. В ході вживання спиртних напоїв, приблизно о 20:00 год. 11.02.2025 у неї з ОСОБА_9 виник конфлікт, з якого саме приводу ОСОБА_7 не пам`ятає, однак в ході цього конфлікту ОСОБА_9 нанесла мені один удар долонею по обличчю. Після вказаного конфлікту та удару, ОСОБА_7 пішла у вбиральню умитися та збиралася йти додому, точний час не пам`ятає. Вийшовши з вбиральні, ОСОБА_7 пішла до вітальні, однак ОСОБА_9 вже не було в домі, після чого ОСОБА_7 зібрала свої речі, а саме дублянку та сумку чорного кольору, які лежали у вітальні, та пішла додому. Прийшовши додому того ж дня, приблизно через хвилин 30-40, ОСОБА_7 відкрила свою сумку та виявила в ній відсутність її банківських карток «Монобанк» НОМЕР_1 та «ПриватБанк» НОМЕР_2 . Після чого, вона одразу зайшла до застосунку «Монобанк» та побачила повідомлення про зняття готівки в банкоматі та спроби розрахуватися її банківською картою. Так, банківської картки ОСОБА_7 о 20:07 год. 11.02.2025 в банкоматі DN00 було знято суму 20000 грн та комісію за зняття в розмірі 800 грн. У вчиненні крадіжки грошових коштів та банківської карти вона підозрює малознайому жінку на ім`я ОСОБА_9 , оскільки тільки вона в той день була поруч з нею та знала пін-код від банківської картки.

Відповідно до ч. 1 ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним його майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні.

Арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема, для збереження речових доказів.

У випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Як убачається із п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, що заходом забезпечення кримінального провадження для досягнення його дієвості є арешт майна.

Відповідно до абзацу першого ч. 5 ст. 171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

Прокурор надав заяву в якій клопотання підтримав в повному обсязі та просив задовольнити, розгляд провести без його участі.

Слідчий суддя, розглянувши клопотання та дослідивши додані до нього документи, витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000098 від 12.02.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та іншими документами, що містяться в матеріалах справи, вважає, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч. 2 ст. 9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

В провадженні слідчого відділення ВП №2 Дніпровського районного управління поліції №2 Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області перебувають матеріали досудового розслідування кримінального провадження за №0000098 від 12.02.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва у вказаному кримінальному провадженні здійснюється групою прокурорів Слобожанської окружної прокуратури Дніпропетровської області.

Згідно ч. 1 ст. 2 КПК завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до абзацу другого частини 1 статті 170 КПК України завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до абзацу другого частини 1 статті 170 КПК України завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до пункту 4 частини 2 статті 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов).

Згідно абзацу першого ч. 6 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.

Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Статтею 84 КПК України передбачено, що доказами у кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя враховує правову підставу для арешту майна, а також наслідки арешту майна, якими є фактичне позбавлення осіб можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Враховуючи викладене, з метою забезпечення виконання завдань кримінального провадження щодо швидкого, повного та неупередженого розслідування, слідчий суддя вважає необхідним клопотання слідчого задовольнити накласти арешт на майно, а саме: дев`ять тисяч гривень купюрами по одній тисячі гривень, серія та номер кожної: АТ5575835, ТП7718728, АЗ1408239, ГП5768412, АМ6167507, ТП7718729, АП3191923, АБ3957664, АР1143273, в ході огляду речей в приміщенні службового кабінету №20 СВ ВП №2 ДРУП №2 ГУНП в Дніпропетровській області, 12 лютого 2025 року за адресою: Дніпропетровська обл., Дніпровський р-н., с. Слобожанське, вул. В.Сухомлинського, буд.38, заборонивши його відчужування та розпорядження зазначеним майном до скасування арешту у встановленому законом порядку.

Керуючись ст. ст. 167, 170-173 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого задовольнити.

Накласти арешт на майно, яке було вилучене 12 лютого 2025 року в ході огляду речей в приміщенні службового кабінету №20 СВ ВП №2 ДРУП №2 ГУНП в Дніпропетровській області, за адресою: Дніпропетровська обл., Дніпровський р-н., с.Слобожанське, вул.В.Сухомлинського, буд.38, а саме: Дев`ять тисяч гривень купюрами по одній тисячі гривень, серія та номер кожної: АТ5575835, ТП7718728, АЗ1408239, ГП5768412, АМ6167507, ТП7718729, АП3191923, АБ3957664, АР1143273.

Заборонити відчуження та розпорядження зазначеним майном до скасування арешту у встановленому законом порядку.

Роз`яснити, що згідно ст.174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Апеляційна скарга подається протягом п`яти днів з дня одержання копії цієї ухвали шляхом подання апеляційної скарги через Дніпропетровський районний суд до Дніпровського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1