Роздільнянський районний суд Одеської області
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 511/1629/24

Номер провадження: 1-кп/511/195/24

17.12.2024 року Роздільнянський районний суд Одеської області в складі:

головучого судді - ОСОБА_1

секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

за участю: прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

захисника - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Роздільна Одеської області кримінальне провадження №0000025, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 06.02.2024 за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Виноградар Роздільнянського району Одеської області, громадянина України, не працюючого, не одруженого, з початковою освітою, проживаючого в АДРЕСА_1 , зареєстрованого в АДРЕСА_2 , раніше судимого,

у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185, ч.1 ст.309 КК України,

встановив:

В провадженні Роздільнянського районного суду Одеської області перебуває вищезазначене кримінальне провадження.

Прокурор ОСОБА_3 подав клопотання про закриття кримінального провадження в частині обвинувачення на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КК України, обвинувачений ОСОБА_6 та захисник - адвокат ОСОБА_5 клопотання прокурора підтримали.

Потерпілий ОСОБА_7 у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце проведення судового розгляду був повідомлений належним чином, надав заяву про розгляд кримінального провадження у його відсутність в силу віку та стану здоров`я.

Суд, заслухавши думки учасників судового провадження про можливість за відсутності потерпілого з`ясувати всі обставини судового розгляду, відповідно до ст. 325 КПК України прийшов до висновку про проведення судового розгляду без участі потерпілого.

Суд, заслухавши думки учасників судового провадження про заявлене клопотання, вважає, що клопотання пркурора підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно обвинувального акту ОСОБА_4 обвинувачується, в тому числі і в тому, що 08.01.2024 року о 22 год 15 хвилин, таємно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, в умовах воєнного стану, який введено на території України з 24.02.2022 року, проник на територію домоволодіння, належного ОСОБА_7 , розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , де з сарайного приміщення таємно викрав належну потерпілому козу чорно-білого окрасу віком 5 років, вартістю 2500 грн., після чого з місця події зник, викраденим майном розпрядився на власний розсуд.

Дії ОСОБА_4 за вказаним епізодом кваліфіковані за ч.4 ст.185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена з проникненням в інше приміщення, повторно, в умовах воєнного стану.

Відповідно до ч. 2,3 ст. 4 КК України кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння. Часом вчинення кримінального правопорушення визнається час вчинення особою передбаченої законом про кримінальну відповідальність дії або бездіяльності.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Тобто, злочинність, караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, який діяв на час його вчинення. Припинення законної сили кримінально-правової норми тягне неможливість її застосування до діянь, що передбачені чи передбачалися у КК раніше як злочини і скоєні після втрати цією нормою чинності. Водночас у випадках, коли новий закон про кримінальну відповідальність покращує юридичне становище особи, він поширюється і на діяння, вчинені до набрання ним чинності, тобто застосовується принцип ретроактивності.

Відповідно до ст. 58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18 липня 2024 року № 3886-ІХ, який набрав чинності 09.08.2024 року, встановлено, що дії щодо викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати у розмірі до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (тобто, до 3028 гривень для правопорушень, скоєних у 2024 році) є дрібною крадіжкою, за яку настає відповідальність за ст.51 Кодексу України про адміністративне правопорушення.

Отже, з 09.08.2024 змінився розмір крадіжки, який визначає кримінальну відповідальність за такі дії. Внесені зміни про кримінальну відповідальність призвели до часткової декриміналізації діяння, і дія Закону має зворотну дію у часі, тому скасовує кримінальну відповідальність у разі заподіяння злочином меншої шкоди, ніж встановлено нормою закону.

Пунктом 4-1 частини 1 статті 284 КПК України визначено, що кримінальне провадження закривається, якщо втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Разом з тим, згідно з абз. 4 ч. 7 ст. 284 КПК ухвала про закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої, зокрема, пунктом 4-1 частини першої цієї статті, постановляється судом з урахуванням особливостей, визначених ст. 479-2 цього Кодексу.

Якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, суд зупиняє судовий розгляд і запитує згоду обвинуваченого на закриття кримінального провадження з підстав, передбачених пунктом 4-1 частини першої статті 284 цього Кодексу. Суд закриває кримінальне провадження на цій підставі, якщо обвинувачений проти цього не заперечує. За відсутності згоди обвинуваченого та в разі, якщо суд встановить вчинення ним діяння, кримінальна протиправність якого була встановлена законом, що втратив чинність, суд постановляє ухвалу про закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 1-2 частини другої статті 284 цього Кодексу. Якщо суд не встановить, що обвинувачений вчинив діяння, кримінальна протиправність якого була встановлена законом, що втратив чинність, суд ухвалює виправдувальний вирок (ч. 3 ст. 479-2 КПК).

Керуючись ст. 217, 284, 370 - 372 КПК України, суд -

постановив:

Клопотання прокурора ОСОБА_3 - задовольнити.

Кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000025 від 06.02.2024 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185, ч.1 ст.309 КК України, в частині обвинувачення ОСОБА_4 за ч. 4 ст. 185 КК України за епізодом викрадення майна 08.01.2024 на суму 2500 грн. - закрити у зв`язку з втратою чинності законом, яким встановлювалася кримінальна протиправність такого діяння.

Копію ухвали направити до Роздільнянського РВП ГУНП України в Одеській області для вирішення питання про притягнення ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності за ст. 51 КУпАП.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду через Роздільнянський районний суд Одеської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, у разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не буде скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення Одеським апеляційним судом.

Суддя ОСОБА_1