465/8238/24
1-кп/465/348/25
У Х В А Л А

судового засідання

03.02.2025 року м. Львів

Франківський районний суд м. Львова в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

законного представника обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Львові клопотання прокурора Львівської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_3 про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №0000846 від 24.08.2024 року про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.355, ч.4 ст.186 КК України та ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.355 КК України та клопотання захисника ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_6 про зміну запобіжного заходу,-

встановив:

В провадженні Франківського районного суду м. Львова перебуває кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0000846 від 24.08.2024 року про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.355, ч.4 ст.186 КК України та ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.355 КК України.

Прокурор Львівської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_3 звернувся з клопотанням про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, аргументуючи свої вимоги тим, що на даний час продовжують існувати ризики, передбачені п.1, 3 ч.1 ст.177 КПК України, які враховані слідчим суддею при обранні запобіжного заходу та судом при продовженні такого, що повністю виправдовують продовження терміну дії обвинуваченому ОСОБА_4 найсуворішого запобіжного заходу - тримання під вартою. Окрім цього, вказує, що наявні докази, які дають підстави обвинувачувати ОСОБА_4 у вчиненні тяжкого злочину, є вагомими, допустимими та отриманими у встановленому КПК України порядку; вік і стан здоров`я обвинуваченого ОСОБА_4 дозволяє застосування до нього запобіжного заходу, пов`язаного із позбавленням волі; у обвинуваченого ОСОБА_4 відсутні стійкі соціальні зв`язки; у разі визнання винуватим ОСОБА_4 загрожує покарання у виді позбавлення волі на строк до восьми років; ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення із застосуванням насильства, тобто усвідомлював небезпечність своїх дій. Враховуючи вищевикладене, просив клопотання задоволити.

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав та просив таке задоволити. Щодо задоволення клопотання захисника про зміну запобіжного заходу заперечив.

Захисник ОСОБА_4 - адвокат ОСОБА_6 заперечив щодо задоволення клопотання прокурора, просив змінити обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт, оскільки ризики, зазначені прокурором у поданому клопотанні, змінились.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечив щодо задоволення клопотання прокурора, просив змінити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт.

Обвинувачений ОСОБА_5 , його законний представник та захисник заперечили щодо задоволення клопотання прокурора, просили змінити ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт.

Розглянувши клопотання прокурора та захисника, заслухавши думку учасників справи, на які вони посилаються, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що ухвалою слідчого судді Франківського районного суду м.Львова від 26.08.2024 застосовано до ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави строком на 60 (шістдесят) днів з моменту фактичного затримання підозрюваного - 24.08.2024 року до 22.10.2024 року.

В подальшому, ухвалами Франківського районного суду м.Львова, востаннє 16.12.2024 продовжувався ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.355, ч.4 ст.186 КК України, запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк шістдесят днів - до 13.02.2025 року включно без визначення альтернативного розміру застави.

Відповідно до положень ч.1 ст.331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Згідно зі ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років, до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі понад три роки.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні, а згідно ч.3 ст.199 КПК України також і те, що заявлені ризики не зменшилися.

Вирішуючи питання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд враховує вимоги п.п. 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

При розгляді клопотання суд оцінює в сукупності всі обставини, передбачені ст. 178 КПК України, в тому числі, тяжкість кримінальних правопорушень, у вчинені яких обвинувачується ОСОБА_4 , яке відповідно до положень ст.12 КК України, в тому числі, відноситься до категорії тяжкого, суворість можливого покарання, яке загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватим, стан здоров`я обвинуваченого, які свідчать про те, що необхідність у раніше обраному обвинуваченому запобіжному заході не відпала; наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Як встановлено судом, ОСОБА_4 обвинувачується в тому числі й у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України, санкція статті якої передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до десяти років. З огляду на встановлені обставини при розгляді клопотання, суд вважає, що прокурором доведено наявність ризиків, передбачених п.1,3 ч.1 ст.177 КПК України, щодо можливості ухилення обвинуваченого від суду, незаконного впливу на учасників кримінального провадження. Зазначені ризики не зменшилися.

У своєму рішенні у справі "W проти Швейцарії" від 26.01.1993 року Європейський суд з прав людини вказав, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє прогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилитись від слідства.

Тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_4 , у разі визнання його винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, не є єдиним критерієм, який враховується при прийнятті рішення про необхідність продовження ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Оцінюючи можливість впливу на свідків та потерпілого, суд виходить із того, що суд може обгрунтовувати свої висновки лише на свідченнях, які були отримані безпосередньо під час судового засідання або отриманих у порядку ст.225 КПК України. За таких обставин ризик вливу на свідків та потерпілого існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду.

Тому з урахуванням цих обставин, в сукупності із тяжкістю злочинів, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_4 , слід вважати доведеною прокурором наявність ризиків, передбачених п.1, 3 ч.1 ст.177 КПК України.

Розглядаючи можливість альтернативних запобіжних заходів, з огляду на вищенаведене, суд вважає їх такими, що не здатні забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого, тобто, застосування більш м`яких запобіжних заходів до обвинуваченого ОСОБА_4 , в тому числі і цілодобового домашнього арешту, на даний час неможливе, ризики, які виправдовують тримання особи під вартою, на даному етапі не зменшилися.

Щодо клопотання сторони захисту про зміну запобіжного заходу, слід зазначити, що, на думку суду, висока імовірність переховування обвинуваченого від суду, незаконного впливу на інших учасників кримінального провадження, не дозволяє суду зробити висновок про можливість запобігти зазначеним ризикам шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу, зокрема домашнього арешту, відтак в задоволенні клопотання сторони захисту про зміну запобіжного заходу слід відмовити.

Стороною захисту, на підтвердження доводів зміни запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на домашній арешт, не доведено того, що ризики, передбачені ст.177 КПК України, які враховані слідчим суддею при обранні ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та судом при продовженні такого, зменшились.

У ході судового розгляду з`ясовано, що вік та стан здоров`я обвинуваченого дозволяє застосування до нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Тому, оцінюючи в сукупності всі обставини, передбачені ст. 178 КПК України, зокрема вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінальних правопорушень, тяжкість покарання у разі визнання винуватим ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.355, ч.4 ст.186 КК України, міцність соціальних зв`язків обвинуваченого, які свідчать про те, що необхідність у раніше обраному обвинуваченому запобіжному заході не відпала; наявність ризиків, передбачених п.1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, які не перестали існувати, а також особу обвинуваченого, вік, стан його здоров`я та стадію розгляду кримінального провадження, суд визнає обґрунтованим клопотання прокурора та вважає за необхідне продовжити обвинуваченому строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою, строком на 60 днів без визначення альтернативного розміру застави на підставі п.1 ч.4 ст.183 КПК України, оскільки ОСОБА_4 інкримінується вчинення злочину із застосуванням насильства.

Керуючись ст.ст.177, 178, 183, 197, 199, 331 КПК України, суд -

постановив:

Клопотання прокурора Львівської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_3 про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 задоволити.

Продовжити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.355, ч.4 ст.186 КК України, запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк шістдесят днів - до 03.04.2025 року включно без визначення альтернативного розміру застави.

В задоволенні клопотання захисника ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_6 про зміну запобіжного заходу відмовити.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Копію ухвали вручити обвинуваченому, захиснику, прокурору та направити начальнику Державної установи "Львівська установа виконання покарань (№ 19)" для виконання.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали виготовлено 07.02.2025.

Суддя ОСОБА_1