№ 1-кс/755/3849/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"18" грудня 2024 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого в ОВС 2відділу слідчого управління (з дислокацією у м. Київ) Головного управління СБ України в АР Крим ОСОБА_5 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Бекабад, Республіки Узбекистан, громадянину України, зареєстрованому та проживаючому: АДРЕСА_1 , раніше не судимому, у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за 0000155 від 20.05.2024 року за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст.111-1 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Слідчий в ОВС 2 відділу слідчого управління (з дислокацією у м. Київ) Головного управління СБ України в АР Крим ОСОБА_5 звернувся до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_6 .

Клопотання погоджено з прокурором відділу нагляду за додержанням законів регіональним органом безпеки та процесуального керівництва і публічного обвинувачення у кримінальних провадженнях щодо злочинів, вчинених в умовах збройного конфлікту прокуратури Автономної Республіки Крим та міста Севастополя ОСОБА_3 .

Клопотання мотивоване тим, що слідчим управлінням (з дислокацією у м. Київ) Головного управління СБ України в Автономній Республіці Крим,за процесуального керівництва прокуратури Автономної Республіки Крим та міста Севастополя,здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000155, відомості про яке 20.05.2024 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за підозрою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у колабораційній діяльності, тобто у добровільному зайнятті громадянином України посади, пов`язаної з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій, у незаконних органах влади, створених на тимчасово окупованій території, у тому числі в окупаційній адміністрації держави-агресора, тобто, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст.111-1 КК України.

У період лютого-березня 2014 року, Російська Федерація (далі - РФ), використовуючи загострення політико-соціальної напруженості в Україні як привід для вторгнення на її суверенну територію, у порушення міжнародно-правових норм, у тому числі Договору про дружбу, співпрацю та партнерство між Україною та Р Ф, Конституції України, із застосуванням кадрових військових підрозділів своїх збройних сил, а також, підконтрольних уряду РФ проросійських політичних та інших організацій та об`єднань, вчинила захоплення адміністративних будівель органів державної влади України в Автономній Республіці Крим, блокування українських військових частин, а також організацію і проведення незаконного «референдуму щодо самовизначення Криму» на території АР Крим, із заздалегідь відомим та підконтрольним РФ результатом, який в подальшому став формальною підставою для прийняття незаконного рішення про включення до складу РФ території АР Крим і міста Севастополя на правах суб`єктів федерації.

Таким чином, з 20.02.2014 року РФ, як держава-агресор, здійснила окупацію території України - Кримського півострова із застосуванням збройних сил, військових підрозділів та парамілітарних утворень.

З метою реалізації політики окупації та остаточного приєднання тимчасово окупованої території АР Крим та м. Севастополь до складу РФ,а також, придушення спротиву проукраїнського населення Криму, вищим керівництвом РФ було прийнято низку «законів та підзаконних нормативних актів», якими незаконно створено, так звані судові, правоохоронні органи та органи влади і місцевого самоврядування Республіки Крим.

24 лютого 2022 року, у зв`язку з відкритим військовим вторгненням РФ в Україну, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» Президент України видав Указ № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України «Про введення воєнного стану в Україні» №2002-ІХ від 24.02.2022 року та строк дії якого продовжувався відповідними Указами Президента до теперішнього часу.

Не зважаючи на це, громадянин України ОСОБА_6 , маючи достатній рівень освіти, спеціальних знань і життєвого досвіду для усвідомлення факту окупації АР Крим та м. Севастополя з боку РФ, із власної ініціативи, добровільно вирішив особисто взяти участь у функціонуванні на території АР Крим системи незаконних органів окупаційної влади, у тому числі окупаційної адміністрації держави-агресора на ТОТ АР Крим.

Реалізовуючи свій злочинний умисел на добровільне зайняття посади, пов`язаної з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій, у незаконних органах влади, створених на тимчасово окупованій території, у тому числі в окупаційній адміністрації держави-агресора, ОСОБА_6 , у невстановлені досудовим розслідуванням час та обставинах, однак, не пізніше 16.04.2024 року, усвідомлюючи протиправний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, всупереч врегульованим чинним законодавством України суспільним відносинам у сфері національної безпеки України, перебуваючи на тимчасово окупованій території АР Крим - у м. Сімферополь, працевлаштувався до незаконно створеного окупаційною владою РФ органу, що знаходиться за адресою: вул. Козлова, буд. 45-А, м. Сімферополь, АР Крим, на посаду «міністра внутрішньої політики, інформації та зв`язку Республіки Крим» (мовою оригіналу - «министра внутренней политики, информации и святи Республики Крым»), пов`язану з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій.

Так, 16.04.2024 року ОСОБА_6 добровільно, на підставі власного волевиявлення, указом Глави Республіки Крим (мовою оригіналу - «Главы Республики Крым») ОСОБА_7 № 88-У, призначений на посаду «міністра внутрішньої політики, інформації та зв`язку Республіки Крим» на строк повноважень Глави Республіки Крим.

У свою чергу, ОСОБА_6 на вказаній посаді, у зв`язку із знаходження у його підпорядкуванні структурних підрозділів - управління інформаційної політики (мовою оригіналу - «управление информационной политики»), управління моніторингу та аналізу інформаційних матеріалів (мовою оригіналу - «управление мониторинга и анализа информационных материалов»), відділу матеріально-технічного забезпечення (мовою оригіналу - «отдела материально-технического обеспечения»), управління економіки та фінансів (мовою оригіналу - «управление экономики и финансов»), управління внутрішньою політикою (мовою оригіналу - «управление внутренней политики»), управління правової, кадрової роботи та діловодства (мовою оригіналу - «управление правовой, кадровой работы и делопроизводства»), управління інформатизації та розвитку інформаційних систем (мовою оригіналу - «управление информатизации и развития информационных систем»), управління іміджевої політики та регулювання рекламної діяльності (мовою оригіналу - «управление имиджевой политики и регулирования рекламной деятельности»), управління з телекомунікацій та зв`язку (мовою оригіналу - «управление по телекоммуникациям и связи»), наділений організаційно-розпорядчими та адміністративно-господарськими функціями в межах наданих йому повноважень.

Своїми умисними діями, громадянин України ОСОБА_6 сприяв реалізації політики окупаційної влади РФ на тимчасово окупованій території АР Крим та м. Севастополя.

У подальшому, ОСОБА_6 , на підставі указу Глави Республіки Крим (мовою оригіналу - «Главы Республики Крым») ОСОБА_7 № 275-У від 19.09.2024 року, було звільнено з посади, так званого «міністра внутрішньої політики, інформації та зв`язку Республіки Крим» у зв`язку із закінченням строку повноважень.

Крім цього, в ході досудового розслідування встановлено, що громадянин України ОСОБА_6 , усвідомлюючи, що 24.02.2022 року РФ здійснила збройну агресію та військове вторгнення в Україну, перебуваючи на посадах окупаційної влади РФ на ТОТ АР Крим, не відмовляючись від злочинного умислу, спрямованого на реалізацію окупаційної політики РФ, основною метою якої є завдання шкоди інтересам України та її територіальній цілісності, недопущення повернення Конституційно визначених територій України, усвідомлюючи протиправний характер свого діяння, 20.09.2024 року, знаходячись за адресою: вул. Козлова, буд. 45-А, м. Сімферополь, АР Крим, на підставі власного волевиявлення, указом Глави Республіки Крим (мовою оригіналу - «Главы Республики Крым») ОСОБА_7 № 280-У, призначений на посаду «міністра внутрішньої політики, інформації та зв`язку Республіки Крим» (мовою оригіналу - «министра внутренней политики, информации и святи Республики Крым»), чим виконав всі необхідні дії, направленні на доведення свого злочинного умислу до кінця та де і на даний час здійснює свою протиправну діяльність шляхом виконання організаційно-розпорядчих функцій у незаконних органах влади, створених на тимчасово окупованій території України - Автономній Республіці Крим (ТОТУ АР Крим).

Тобто, вказані обставини означають те, що ОСОБА_6 добровільно прийняв на себе обов`язки, пов`язані з діяльністю незаконних органів влади на ТОТУ АР Крим, всупереч законодавству України, та на нього було покладено ряд функцій по реалізації політики незаконно створених на ТОТ АР Крим органів влади, що спрямована на виконання спеціальних функцій та завдань, так званих» органів виконавчої влади» (мовою оригіналу - «органов исполнительной власти»).

У свою чергу, діяльність ОСОБА_6 на посаді, так званого «міністра внутрішньої політики, інформації та зв`язку Республіки Крим», в контексті реалізації наданих йому повноважень, активно висвітлювалася в соціальних мережах, зокрема, на інформаційних ресурсах, так званої «Республіки Крим» (мовою оригіналу - «Республики Крым»). В силу наявної освіти та життєвого досвіду, ОСОБА_6 достеменно розуміє протиправність своїх дій, однак, здійснює сприяння реалізації політики окупаційної влади РФ на території АР Крим, що свідчить про наявність прямого умислу та добровільності дій.

Таким чином, громадянин України ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюється у добровільному зайнятті громадянином України посади, пов`язаної з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій, у незаконних органах влади, створених на тимчасово окупованій території, у тому числі в окупаційній адміністрації держави агресора, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.111-1 КК України.

15 листопада 2024 року складено письмове повідомлення про підозру ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України.

Згідно зі ст. 42 КПК України, підозрюваним є особа, якій у порядку, передбаченому ст.ст. 276-279 цього Кодексу, повідомлено про підозру,або особа, щодо якої складено повідомлення про підозру, однак його не вручено їй внаслідок не встановлення місцезнаходження особи, проте вжито заходів для вручення у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

19 листопада 2024 року в засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження - газеті «Урядовий кур`єр» (№ 234 (7894) від 19.11.2024 року) та 19.11.2024 року на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора, було опубліковано повідомлення про підозру ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України, а також,на виконання вимог ст. 135 КПК України, у зв`язку з тим, що підозрюваний ОСОБА_6 перебуває на тимчасово окупованій території в АР Крим, повістки на 23.11.2024 року, 25.11.2024 року та 26.11.2024 року про виклик його до слідчого управління (з дислокацією у м. Київ) Головного управління СБ України в АР Крим для вручення письмового повідомлення про підозру та проведення за його участі інших слідчих (процесуальних) дій.

Крім того, 19.11.2024 року повідомлення про підозру та повістки про виклики ОСОБА_6 до слідчого управління (з дислокацією у м. Київ) Головного управління Служби безпеки України в Автономній Республіці Крим на 23.11.2024 року, 25.11.2024 року та 26.11.2024 року в період часу з 09 години 00 хвилин до 18 години 00 хвилин, для вручення письмового повідомлення про підозру та проведення інших слідчих (процесуальних) дій, надіслано останньому на електронну пошту ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка встановлена як засіб зв`язку, що має приналежність до громадянина України ОСОБА_6 , а також,за допомогою програм-месенджерів: «WhatsApp», «Viber» та «Telegram», які зареєстровані на його номер телефону НОМЕР_1 .

Однак, останній на виклики не з`явився та не повідомив про причини свого неприбуття, жодних заяв чи клопотань про перенесення часу проведення процесуальних дій до органу досудового розслідування не надав. У зв`язку з викладеним, в органу досудового розслідування існують вагомі підстави вважати, що останній переховується від органу досудового розслідування та суду.

Повідомлення про підозру ОСОБА_6 особисто не вручено, проте, вжито заходи для вручення у спосіб, передбачений КПК України для вручення повідомлень.

Згідно з ч. 9 ст. 135 КПК України, повістка про виклик особи, стосовно якої існують достатні підстави вважати, що така особа виїхала та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою - агресором, у випадку обґрунтованої неможливості вручення їй такої повістки згідно з частинами першою, другою, четвертою - сьомою цієї статті, публікується в засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора.

Особа, зазначена в абзаці першому цієї частини, вважається такою,яка належним чином повідомлена про виклик, з моменту опублікування повістки про її виклик у засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора.

У випадку наявності в особи, зазначеної в абзаці першому цієї частини, захисника (захисників) копія повістки про її виклик надсилається захиснику (захисникам).

Беручи до уваги, що згідно ч. 5 ст. 139 КПК України, ухилення від явки на виклик слідчого, прокурора чи судовий виклик слідчого судді, суду (неприбуття на виклик без поважної причини більш як два рази) підозрюваним, обвинуваченим, який оголошений у міжнародний розшук, та/або який виїхав, та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, є підставою для здійснення спеціального досудового розслідування чи спеціального судового провадження.

Відповідно до відомостей з ДПС України щодо перетину державного кордону України, лінії розмежування з тимчасово окупованими територіями України,у період з 01.01.2019 року до 29.05.2024 року відомостей стосовно ОСОБА_6 в базі даних не виявлено.

27 листопада 2024 року ОСОБА_6 оголошено у розшук. Здійснення розшукових заходів доручено співробітникам 1 відділу УЗНД Головного управління Служби безпеки України в Автономній Республіці Крим.

13 листопада 2024 року матеріали досудових розслідувань у кримінальних провадженнях за № 0000227 від 01.10.2024 за ознаками злочину, передбаченого 5 ст. 111-1 КК України та № 0000155 від 20.05.2024 за ознаками злочину, передбаченого ч.5 ст. 111-1 КК України, об`єднанні в одне провадження в Єдиному реєстрі досудових розслідувань під № 0000155.

Викладені обставини та повідомлена ОСОБА_6 підозра підтверджується сукупністю доказів, отриманих у ході здійснення досудового розслідування даного кримінального провадження, у тому числі:повідомленням про вчинене кримінальне правопорушення 1 відділу УЗНД ГУ СБ України в АР Крим вх. № 14/94-172 від 20.05.2024 року, згідно з яким,громадянин України ОСОБА_6 добровільно зайняв посаду, пов`язану з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій, у незаконних органах влади, створених на тимчасово окупованій території, у тому числі в окупаційній адміністрації держави агресора;рапортом, щодо внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 14/94-309 від 01.10.2024 року, згідно з яким , ОСОБА_6 добровільно зайняв посаду, пов`язану з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій, у незаконних органах влади, створених на тимчасово окупованій території, у тому числі в окупаційній адміністрації держави агресора;відповіддю 1 відділу УЗНД ГУ СБ України в АР Крим від 22.08.2024 року вх. № 14/96-2938 на доручення слідчого, відповідно до якої, встановлено повні анкетні данні громадянина України ОСОБА_6 , його контактні номери телефонів, адресу реєстрації та фактичного місця проживання, а також місць постійного перебування, наявність профілю в соціальних мережах, електронної пошти та інші відомості, які мають значення для кримінального провадження;протоколом огляду від 12.08.2024 року сайту "правительственный портал Республики Крым", на якому за посиланням https://rk.gov.ru/documents/fecb1634-0a1c-4350-8e5a-cb11b0512cd1розміщений, так званий «указ Главы Республики Крым № 88-У от 16.04.2024», відповідно до якого, ОСОБА_6 був призначений на посаду «міністра внутрішньої політики, інформації та зв`язку Республіки Крим» на строк повноважень Глави Республіки Крим;протоколом огляду від 25.07.2024 року сайту "Министерства внутренней политики, информации и святи Республики Крым" за посиланням https://minfo. rk.gov.ru/heads/870324db-039b-43c0-8d72-ff2c81a8445b на якому розміщено інформацію про ОСОБА_6 , так званого «міністра внутрішньої політики, інформації та зв`язку Республіки Крим»; протоколом огляду від 25.07.2024 року сайту "Министерства внутренней политики, информации и святи Республики Крым" за посиланням https://minfo. rk.gov.ru/structure/6dec2c5b-25d7-428e-9bc3-4a83b2c427da, на якому розміщений, так званий «указ Главы Республики Крым № 88-У от 16.04.2024», відповідно до якого, ОСОБА_6 був призначений на посаду «міністра внутрішньої політики, інформації та зв`язку Республіки Крим» на строк повноважень Глави Республіки Крим; протоколом огляду від 26.07.2024 року сайту "Министерства внутренней политики, информации и святи Республики Крым", за посиланням https://minfo.rk.gov.ru/structure/6dec2c5b-25d7-428e-9bc3-4a83b2c427da , на якому розміщені документи за підписом ОСОБА_6 , так званого» міністра внутрішньої політики, інформації та зв`язку Республіки Крим»;висновком експерта № 9611/24-35 від 30.10.2024 року, відповідно до якого, на фотознімку, який був розміщений на сайті "Министерства внутренней политики, информации и святи Республики Крым" як, так званий «міністр внутрішньої політики, інформації та зв`язку Республіки Крим» зображено ОСОБА_6 ;протоколом огляду від 14.11.2024 року сайту "правительственный портал Республики Крым" за посиланням https://rk.gov.ru/documents/5b22b358-129c-43cf -b867-92aef19ba426 на якому розміщений, так званий «указ Главы Республики Крым № 275-У от 19.09.2024», відповідно до якого, ОСОБА_6 , було звільнено з посади, так званого «міністра внутрішньої політики, інформації та зв`язку Республіки Крим» у зв`язку із закінченням строку повноважень; протоколом огляду від 08.11.2024 року сайту "правительственный портал Республики Крым" за посиланням https://rk.gov.ru/documents/f3773cdc-fd74-423d -a253-afdb63e1dcac на якому розміщений т.зв. «указ Главы Республики Крым № 280-У от 20.09.2024», відповідно до якого, ОСОБА_6 був знову призначений на посаду «міністра внутрішньої політики, інформації та зв`язку Республіки Крим» на строк повноважень Глави Республіки Крим;протоколами огляду від 19.11.2023, відповідно до яких, були проведенні огляди цифрової інформації з відкритих джерел даних, яка містить відомості, про факт публікації та скерування повідомлення про підозру і повісток про виклик ОСОБА_6 ;відповіддю 1 відділу УЗНД ГУ СБ України в АР Крим від 30.11.2024 року № 76/5/177-1615 на доручення слідчого, щодо перебування ОСОБА_6 на тимчасово окупованій території України в Автономній Республіці Крим;повідомленням ОСОБА_6 про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України;іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

Згідно зі ст. 177 КК України, метою застосування запобіжного заходу є, згідно зі ст. 177 КК України метою застосування запобіжного заходу є запобігання спробам підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, забезпечення можливості своєчасності та повноти проведення досудового слідства, виконання процесуальних дій, виявлення та фіксації слідів злочинної діяльності, а також попередження ухилення підозрюваного від слідства.

Крім доказів, які свідчать про обґрунтованість повідомленої підозри,в ході досудового розслідування отримано фактичні дані, які вказують на наявність ризиків, передбачених п.п. 1-5 ч.1 ст.177 КПК України.

Згідно із вказаними доказами, зокрема, отриманими відомостями від ДПС України та оперативного підрозділу, а також, іншими відповідями на запити, направленими в порядку ст.93 КПК України, встановлено існування ризиків, передбачених п.п. 1-5 ч.1 ст.177 КПК України, оскільки останній, переховуючись від органів досудового розслідування та/або суду на території ТОТ України АР Крим та перебуваючи на зазначеній території, у тому числі під час та після деокупації ТОТ України АР Крим, має можливість: знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей та документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інші кримінальні правопорушення та продовжити кримінальне правопорушення.

Так, ОСОБА_6 підозрюється у колабораційній діяльності, тобто у добровільному зайнятті громадянином України посади, пов`язаної виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій, у незаконних органах влади, створених на тимчасово окупованій території, у тому числі в окупаційній адміністрації держави-агресора, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст.111-1 КК України, (злочин, який, відповідно до ст. 12 КК України є тяжким та за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 5 до 10 років), це вказує на наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 3 і 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, та свідчать про те, що він переховується від органів досудового розслідування та суду, може незаконно впливати на свідків (спеціаліста) чи продовжувати вчинення злочину, у якому підозрюється, а також, іншим чином перешкоджати розслідуванню даного злочину.

Згідно з ч.6 ст.176 КПК України, під час дії воєнного стану до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями-1,258-258-5,260,261,437-442КК України, за наявності ризиків, зазначених у ст. 177 цього Кодексу, застосовується запобіжний захід, визначений п.5 частини першої цієї статті, тобто тримання під вартою.

З урахуванням неможливості запобігання вищенаведеним ризикам у інший спосіб, ніж обрання стосовно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу стосовно підозрюваного ОСОБА_6 не вбачається.

Відповідно до абз. 2 ч. 4 ст. 183 КПК України, при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного, який перебуває на тимчасово окупованій території України, розмір застави не визначається.

Відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань Міністерства юстиції України - слідче управління ГУ СБ України в АР Крим розташоване за адресою: м. Київ, Дніпровський р-н., вул. Ю. Поправки, 14-А, у зв`язку з чим, дане клопотання подається за місцем знаходження органу досудового розслідування.

У судовому засіданні прокурор клопотання підтримав у повному обсязі, прохав його задовольнити з підстав, викладених у ньому та зазначив, що органом досудового розслідування вживалися всі необхідні заходи для виклику ОСОБА_6 до слідчого для проведення слідчих дій, зокрема, повідомлення про підозру та виклики було направлено на електронні засоби зв`язку підозрюваного, які було встановлено в ході досудового розслідування, однак, останній на виклики так і не з`явився, про причини неявки не повідомив, а тому, вбачається наявність ризику переховування від органу досудового розслідування, у зв`язку з чим, останнього було оголошено в розшук. Зокрема, підозрюваний може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Захисник ОСОБА_4 щодо застосування до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою заперечив, зазначивши, що клопотання є необґрунтованим, зокрема, відсутні прямі докази того, що останнього було викликано до слідчого. Його підзахисний перебуває на тимчасово окупованій території України - АР Крим, а тому, не вчиняє дій, спрямованих на ухилення від явки до органу досудового розслідування. Зокрема, стороною обвинувачення не надано доказів того, що ОСОБА_6 може впливати на свідків, може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та те, чому саме більш м`який запобіжний захід не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку останнього.

Дослідивши матеріали клопотання, заслухавши думку прокурора та захисника, слідчий суддя вважає, що клопотання є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

Встановлено, що слідчим управлінням Головного управління Служби безпеки України в Автономній Республіці Крим здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000155 від 20.05.2024 року.

15 листопада2024 року в рамках кримінального провадження № 0000155 від 20.05.2024 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України, яке опубліковано в газеті Кабінету Міністрів України «Урядовий кур`єр», випуск № 234 (7894) від 19.11.2024 року та 19.11.2024 року на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора.

Крім цього, на виконання вимог ст. 135 КПК України, у зв`язку з тим, що підозрюваний ОСОБА_6 перебуває на тимчасово окупованій території АР Крим, повістки на 23.11.2024 року, 25.11.2024 року та 26.11.2024 року про виклик його до слідчого управління Головного управління СБ України в Автономній Республіці Крим також опубліковані в газеті «Урядовий кур`єр», яка являється друкованим засобом масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження № 234 (7894) від 19.11.2024 року та 19.11.2024 року - на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора.

У зв`язку з тим, що підозрюваний переховується від органів досудового розслідування з метою ухилення від кримінальної відповідальності і його місцезнаходження невідоме, 27.11.2024 року ОСОБА_6 оголошено у розшук.

Відповідно до ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Так, слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання, долучені до нього документи, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ, що наявний у провадженні, лише щодо пред`явленої підозри, з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку вважає, що наявні у провадженні докази, передбачені параграфами 3-5 Глави 4 КПК України (показання, речові докази і документи та інші) свідчать про обґрунтованість підозри, оскільки останні підтверджують існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрювана, могла вчинити це правопорушення.

Зазначене прямо узгоджується з позицією Європейського суду з прав людини, відображеною у пункті 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, N 182), те що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року).

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням конкретних обставин. Тримання особи під вартою може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

Відповідно до ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

З метою досягнення завдань кримінального провадження та для належного здійснення правосуддя у справах про вчинення кримінального правопорушення, в КПК передбачено заходи забезпечення кримінального провадження, до яких належить, зокрема, тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.

У теоретичному аспекті «належна правова процедура» - це форма здійснення правосуддя, яку утворюють сукупність гарантій прав людини процесуального характеру, спрямовані на досягнення процедурної справедливості правосуддя. До гарантій, які у своїй сукупності формують належну правову процедуру, у тому числі відносяться право на судовий захист та право на оскарження.

Недотримання належної правової процедури тягне за собою порушення гарантованого кожному ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод права на справедливий суд.

Статтею 5 Конвенції гарантовано кожному право на свободу та особисту недоторканність. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом. Кожен, кого заарештовано або затримано згідно з положеннями підпункту «c» пункту 1 цієї статті, має негайно постати перед суддею чи іншою посадовою особою, якій закон надає право здійснювати судову владу, і йому має бути забезпечено розгляд справи судом упродовж розумного строку або звільнення під час провадження. Таке звільнення може бути обумовлене гарантіями з`явитися на судове засідання. Пунктом 4 цієї статті гарантовано право кожному, кого позбавлено свободи внаслідок арешту або тримання під вартою, ініціювати провадження, в якому суд без зволікання має встановити законність затримання та прийняти рішення про звільнення, якщо затримання є незаконним.

Згідно з ч. 6 ст. 193 КПК України, слідчий суддя, суд розглядає клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та може обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого лише у разі доведення прокурором наявності підстав, передбачених ст. 177 цього Кодексу, а також наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний, обвинувачений виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, та/або оголошений у міжнародний розшук. У такому разі після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Верховний Суд у своїй постанові від 14 лютого 2022 року у справі 991/3440/20 вказує, що рішення слідчого судді, суду про обрання запобіжного заходу, прийняте в порядку ч. 6 ст. 193 КПК, за своїм правовими наслідками підпадає під поняття «постанова про утримання під вартою» в розумінні ст. 25 Європейської конвенції про видачу правопорушників.

За загальним правилом розгляд клопотання про застосування запобіжного заходу здійснюється за участю прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, його захисника, що відповідає зазначеним вимогам Конвенції та іншим міжнародно-правовим актам.

Процедура, передбачена ч. 6 ст. 193 КПК України, є випадком, який дозволяє суду розглянути клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого лише у разі доведення прокурором наявності підстав, передбачених ст. 177 КПК, а також наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний, обвинувачений виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, та/або оголошений у міжнародний розшук.

При аналізі питання наявності зазначених прокурором ризиків, слідчий суддя прийшов до висновку про їх наявність з огляду на фактичні обставини кримінального провадження та особу ОСОБА_6 , який, зокрема, перебуває на тимчасово окупованій території України - АР Крим, не виїхав з неї до теперішнього часу, не з`явився на виклики слідчого, що є достатньою підставою вважати, що останній переховується на вказаній території від органів досудового розслідування та суду, підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання до десяти років позбавлення волі з позбавленням права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю на строк від десяти до п`ятнадцяти років та з конфіскацією майна або без такої, яке може бути призначене підозрюваному у разі визнання його винуватим, а усвідомлення підозрюваним цієї обставини переконливо дає підстави вважати про існування ризиків, зокрема, переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду.

Крім того, слідчий суддя звертає увагу учасників провадження, що у даному випадку обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за відсутності підозрюваного, хоча й не призводить до негайного взяття особи під варту, однак, виступає правовою підставою для затримання і доставки цієї особи до місця кримінального провадження.

Так, ухвала про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є одним із обов`язкових документів, на підставі якого уповноважений орган запитує публікацію Генеральним секретаріатом Інтерполу Червоного оповіщення щодо осіб, які розшукуються з метою їх затримання, арешту, обмеження свободи пересування та подальшої видачі (екстрадиції) в Україну (Інструкція про порядок використання правоохоронними органами України інформаційної системи Міжнародної організації кримінальної поліції - Інтерпол, затверджена спільним наказом МВС України, ОГП, НАБ України, СБ України, ДБР, Мінфіну України, Мін`юсту України від 17 серпня 2020 року № 613/380/93/228/414/510/2801/5). Після затримання особи за межами України, слідчий, прокурор, який здійснює нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування, або суд, який розглядає справу чи яким ухвалено вирок, готує клопотання про видачу особи в Україну, до якого серед інших документів обов`язково додається засвідчена копія ухвали слідчого судді або суду про тримання особи під вартою, якщо видача запитується для притягнення до кримінальної відповідальності (ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 575 КПК). Тобто, ухвала про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є документом, на підставі якого здійснюється затримання особи за межами України, ухвалюється рішення про застосування екстрадиційного арешту для забезпечення видачі особи з метою притягнення до кримінальної відповідальності та здійснюється доставка особи на території України до місця кримінального провадження.

Згідно з ч. 4 ст. 197 КПК України, у разі постановлення слідчим суддею, судом ухвали про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного, обвинуваченого на підставі частини шостої статті 193 цього Кодексу, строк дії такої ухвали не зазначається.

При цьому, час затримання такої особи фактично може перевищувати 30 днів - тримання під вартою за ст. 59 Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах, 40 днів - тимчасовий арешт заст. 16 Європейської конвенції про видачу правопорушників та 60 днів - строк дії ухвали про тримання під вартою за ч. 1 ст. 197 КПК.

Тобто, затримана особа на підставі ухвали слідчого судді, суду, постановленої в порядку ч. 6 ст. 193 КПК України, може бути затриманою і утримуватись під вартою протягом усього часу, необхідного для екстрадиції та доставки її до місця кримінального провадження. Таку ж позицію висловив Верховний Суд у своїй постанові від 14 лютого 2022 року у справі 991/3440/20.

Відповідно до абзацу 2 ч. 4 ст. 183 КПК України, при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного, обвинуваченого, який оголошений у міжнародний розшук, та/або який виїхав, та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, розмір застави не визначається.

Враховуючи наведене, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність задоволення клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, у порядку ч. 6 ст. 193 КПК України, відносно підозрюваного ОСОБА_6 .

При цьому слідчий суддя роз`яснює, що ч. 6 ст. 193 КПК України передбачено, що після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 186, 193, 197, 372, 376 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання слідчого в ОВС 2 відділу слідчого управління (з дислокацією у м. Київ) Головного управління СБ України в АР Крим ОСОБА_5 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_6 - задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Бекабад, Республіки Узбекистан, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Відповідно до ч. 6 ст. 193 КПК України, після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а особою, яка перебуває під вартою у той же строк з моменту вручення їй копії судового рішення.

Слідчий суддя: