Номер провадження: 11-кп/813/1313/25
Справа № 521/4270/21
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

про залишення апеляційної скарги без руху

31 січня 2025 року м. Одеса

Суддя-доповідач Одеського апеляційного суду ОСОБА_2 , розглянувши апеляційну скаргу прокурора Малиновської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_3 на вирок Малиновського районного суду м. Одеси від 07 жовтня 2024 року в рамках кримінального провадження № 0002229, внесеного до ЄРДР 24 вересня 2020 року, за обвинуваченням ОСОБА_4 , вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

установив:

06 листопада 2024 року прокурором Малиновської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_3 , була подана апеляційна скарга на вирок Малиновського районного суду м. Одеси від 07 жовтня 2024 року в рамках кримінального провадження № 0002229, внесеного до ЄРДР 24 вересня 2020 року, за обвинуваченням ОСОБА_4 , вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Вказаним вироком ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та призначено йому покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом часткового складання покарань, призначених за даним вироком та попереднім вироком Приморського районного суду м. Одеси від 19 листопада 2021 року, остаточно призначено ОСОБА_4 покарання у виді п`яти років та трьох місяців позбавлення волі.

Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України у строк відбутого ОСОБА_4 основного покарання у виді позбавлення волі зараховано строк його попереднього ув`язнення, зазначеного вироком Приморського районного суду м. Одеси від 19 листопада 2021 року, а саме з 21 січня 2019 року по 07 квітня 2020 року та з 13 жовтня 2020 року по день набрання вироком законної сили із розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

До набрання вироку законної сили, запобіжний захід у виді тримання під вартою у відношенні ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - залишено без змін.

Строк відбуття покарання обвинуваченому ОСОБА_4 визначено обчислювати з дня набрання даним вироком законної сили.

Вирішено цивільний позов потерпілої ОСОБА_5 про відшкодування матеріальної шкоди, питання процесуальних витрат та питання щодо долі речових доказів.

Суд апеляційної інстанції, відповідно до ст. 404 КПК України, переглядає судові рішення у межах апеляційної скарги.

Апеляційна скарга - це документ, який сприймається і оцінюється судом в цілому, враховуючи наведені в ній вимоги та їх обґрунтування. Від викладених в апеляційній скарзі формулювань, доводів і прохань залежать наслідки апеляційного розгляду. Саме тому до форми і змісту апеляційної скарги пред`являються жорсткі вимоги, недотримання яких призводить до наслідків, передбачених ст. 399 КПК України.

Так, статтею 396 КПК України встановлені вимоги, яким повинна відповідати апеляційна скарга яка подається до суду апеляційної інстанції. Згідно з частиною 2 цієї норми права в апеляційній скарзі зазначаються:

1) найменування суду апеляційної інстанції;

2) прізвище, ім`я та по батькові (найменування), місце проживання (перебування) особи, яка подає апеляційну скаргу, а також номер засобу зв`язку, адреса електронної пошти, якщо такі є;

3) судове рішення, яке оскаржується, і назва суду, який його ухвалив;

4) вимоги особи, яка подає апеляційну скаргу, та їх обґрунтування із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення;

5) клопотання особи, яка подає апеляційну скаргу, про дослідження доказів;

6) перелік матеріалів, які додаються.

Тобто, згідно з вимогами п.4 ч. 2 ст. 396 КПК України, посилаючись в апеляційній скарзі на незаконність чи необґрунтованість судового рішення, апелянт має вказати конкретні порушення закону, що є підставами для скасування або зміни судового рішення, з обґрунтуванням своїх вимог.

За текстом апеляційної скарги видно, що прокурор не погоджується зі вироком суду в частині призначеного покарання з підстав невідповідності призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення, особі обвинуваченого внаслідок м`якості та неправильного застосування судом закону України про кримінальну відповідальність, а саме застосування положень ч. 4 ст. 70 КК України. Разом із тим, не вказує на конкретні порушення закону, які, на його думку, допущені судом при постановленні вироку у контексті ч. 1 ст. 409 КПК України.

Таке формулювання апеляційної скарги за змістом ст.396 КПК України позбавляє апеляційний суд визначити межі перегляду у відповідності до ч. 1 ст. 404 КПК та перешкоджає вирішенню питання про відкриття апеляційного провадження.

У свою чергу, стаття 414 КПК передбачає, що невідповідним ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого визнається таке покарання, яке хоч і не виходить за межі, встановлені відповідною статтею (частиною статті) закону України про кримінальну відповідальність, але за своїм видом чи розміром є явно несправедливим через м`якість або через суворість.

Термін «явно несправедливе покарання» означає не будь-яку можливу відмінність в оцінці виду та розміру покарання з погляду суду, а відмінність у такій оцінці принципового характеру. Це положення вказує на істотну диспропорцію, неадекватність між визначеним судом видом та розміром покарання та тим видом і розміром покарання, яке би мало бути призначене, враховуючи обставини, які підлягають доказуванню, зокрема ті, що повинні братися до уваги при призначенні покарання.

Прокурор в апеляційній скарзі не наводить обґрунтувань невідповідності призначеного судом покарання ступеню тяжкості злочину та особі обвинуваченого, зокрема, не вказує у чому полягає його явна несправедливість, які саме обставини та докази свідчать про неправильне застосування судом закону про кримінальну відповідальність при призначенні покарання, які обставини не були враховані судом, які б можна було визнати безумовними підставами для скасування вироку суду першої інстанції з огляду на положення ст. 414, ст. 413 КПК та приписи статей 50, 65 КК у їх взаємозв`язку.

Прокурор практично обмежився посиланням на норми кримінального закону та висловлену ним позицію під час розгляду провадження в суді першої інстанції, однак при цьому не зазначає, які саме порушення допустив суд першої інстанції, у чому саме полягає неправильне застосування закону про кримінальну відповідальність в контексті приписів ст. 413 КПК, ст. 414 КПК , не наводить доводів яким чином ці порушення вплинули на законність та обґрунтованість вироку, і чому їх слід відносити до підстав для скасування вироку, відповідно до ст. 420 КПК.

З огляду на те, що апеляційний суд переглядає судові рішення в межах апеляційної скарги, відсутність в апеляційній скарзі належного обґрунтування, перешкоджає вирішенню питання про відкриття апеляційного провадження.

Згідно з ч. 1 ст. 399 КПК України, встановивши, що апеляційну скаргу на вирок чи ухвалу суду першої інстанції подано без додержання вимог, передбачених цим Кодексом, суддя-доповідач постановляє ухвалу про залишення апеляційної скарги без руху, в якій зазначаються недоліки скарги і встановлюється достатній строк для їх усунення, який не може перевищувати п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали особою, яка подала апеляційну скаргу. Копія ухвали про залишення апеляційної скарги без руху невідкладно надсилається особі, яка подала апеляційну скаргу.

Враховуючи викладене, вважаю за необхідне апеляційну скаргу прокурора Малиновської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_3 , залишити без руху та надати йому строк на усунення вищевказаних недоліків.

Додатково вважаю за необхідне роз`яснити, що у випадку, якщо недоліки апеляційної скарги не будуть усунуті ним у встановлений апеляційним судом строк, така апеляційна скарга буде повернута йому відповідно до вимог п. 1 ч. 3 ст. 399 КПК України.

Згідно з ч. 7 ст. 399 КПК України, залишення апеляційної скарги без руху або її повернення не позбавляють права повторного звернення до суду апеляційної інстанції в порядку, передбаченому цим Кодексом, у межах строку на апеляційне оскарження.

Керуючись ст.ст. 396, 399 КПК України, -

ухвалив:

Апеляційну скаргу прокурора Малиновської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_3 на вирок Малиновського районного суду м. Одеси від 07 жовтня 2024 року в рамках кримінального провадження № 0002229, внесеного до ЄРДР 24 вересня 2020 року, за обвинуваченням ОСОБА_4 , вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, залишити без руху.

Встановити прокурору Малиновської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_3 , строк для усунення недоліків апеляційної скарги п`ять днів з дня отримання копії даної ухвали суду.

Роз`яснити прокурору, що відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 399 КПК України, якщо особа не усунула недоліки апеляційної скарги у строк, встановлений суддею-доповідачем, то апеляційна скарга підлягає поверненню особі, яка її подала.

Ухвала набирає законної сили з моменту оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду ОСОБА_2