Справа № 308/5023/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 квітня 2025 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у судовому засіданні клопотання слідчого у кримінальному провадженні №0000124 слідчого відділу розслідування Національної поліції в Закарпатській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором відділу Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Червеньово, Мукачівського району, Закарпатської області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Слідчий відділу розслідування Національної поліції в Закарпатській області ОСОБА_6 , за погодженням прокурором звернулася до слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області з клопотанням у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000124 від 12.03.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_4 .

Подане клопотання мотивує тим, що 12 березня 2025 року близько 15.00 години ОСОБА_4 прибув до приміщення адміністративної будівлі відділу поліції №1 Мукачівського РУП Головного управління Національної поліції в Закарпатській області, що за адресою: Закарпатська область, м. Мукачево, вул. І. Маргітича, буд. 48, де підійшов до тимчасово виконуючого обов`язки начальника слідчого відділення відділу поліції №1 Мукачівського РУП ГУНП в Закарпатській області капітана поліції ОСОБА_7 , якій висловив намір надати неправомірну вигоду за повернення речових доказів у кримінальному провадженні №0000152 від 28.02.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 246 КК України, зокрема: трактора марки "Беларусь" та причепа до нього, вилучених у ОСОБА_4 та переданих на відповідальне зберігання на охоронювану приватну територію за адресою с. Зняцьово, вул. Гойди, 56б, бензопилу марки «STIHL» моделі MS651, аналогічно вилучену у ОСОБА_4 , що знаходиться на відповідальному зберіганні у кімнаті зберігання речових доказів ВП №1 Мукачівського РУП ГУНП в Закарпатській області.

Разом з тим, капітан поліції ОСОБА_8 - старший слідчий СВ ВП №1 Мукачівського РУП ГУНП в Закарпатській області, з 27.02.2025 - тимчасово виконуючий обов`язки начальника слідчого відділення відділу поліції №1 Мукачівського РУП ГУНП в Закарпатській області, яка відповідно до п. 17 ч. 1 ст. 3 КПК України являється службовою особою органу Національної поліції, уповноважена в межах компетенції, передбаченої цим Кодексом, здійснювати досудове розслідування кримінальних правопорушень. Таким чином, у відповідності до норм ч. 3 ст. 18, примітки до ст. 364 КК України ОСОБА_7 є службовою особою, та займає відповідальне становище.

Надалі, близько 17.00 год. 07.04.2025 ОСОБА_4 , продовжуючи реалізовувати свої злочинні дії, спрямовані на надання службовій особі, яка займає відповідальне становище неправомірної вигоди, діючи з прямим умислом - усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, знаходячись у службовому кабінеті т.в.о. начальника (старшого слідчого) слідчого відділення поліції №1 Мукачівського РУП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_7 , що за адресою: АДРЕСА_2 , надав останній грошові кошти в сумі 500 Євро, (що згідно офіційного курсу НБУ станом на 07.04.2025 становить 22 776,2 грн.) в якості неправомірної вигоди за вчинення процесуальних дій щодо повернення належних йому трактора марки "Беларусь" з причепом до нього та бензопили марки «STIHL» моделі MS651, вилучених 28.02.2025 у кримінальному провадженні №0000152 від 28.02.2025, досудове розслідування в якому здійснює ОСОБА_7 , однак одразу після надання неправомірної вигоди був викритий працівниками правоохоронних органів на місці вчинення злочину.

Слідчий вказує, що 08 квітня 2025 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369 Кримінального кодексу України, а саме в умисному тяжкому злочині.

Враховуючи викладене, беручи до уваги те, що ОСОБА_4 органом досудового розслідування обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369 Кримінального кодексу України, тяжкість покарання, яке йому загрожує, досудове розслідування у даному кримінальному провадженні не завершено, що у своїй сукупності дає підстави вважати, що він може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконного впливати на свідків та інших учасників кримінального провадження, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити вчиняти кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, приймаючи до уваги, що жоден більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти вказаним ризикам, слідчий просить застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_4 строком на 60 (шістдесят) днів.

У судовому засіданні прокурор клопотання підтримала та просила його задовольнити з підстав, наведених у клопотанні. Вказала, що зазначені у клопотанні ризики є дійсними і триваючими, а обрання менш суворого запобіжного заходу не зможе їм запобігти.

Захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_5 у судовому засіданні заперечила проти задоволення клопотання. Також вказала, що тяжкість імовірного покарання не може бути підставою для обрання найсуворішого запобіжного заходу. Зауважила, що вказаним прокурором ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, може запобігти захід у виді домашнього арешту.

Підозрюваний ОСОБА_4 у судовому засіданні просив відмовити у задоволенні клопотання та вказав, що сприяє досудовому розслідуванню, не порушує поведінку, а тому просив обрати йому більш м`який запобіжний захід та підтримав доводи захисника.

Заслухавши думку прокурора про доцільність обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, пояснення підозрюваного та його захисника, перевіривши докази, якими обґрунтовується клопотання, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Згідно витягу з кримінального провадження №0000124 від 12.03.2025 року, органом досудового розслідування слідчим відділу розслідування Національної поліції в Закарпатській області здійснюється розслідування кримінального провадження за попередньою правовою кваліфікацією ч. 3 ст. 369 КК України.

Слідчим суддею встановлено, що 08.04.2025 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369 Кримінального кодексу України.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні інкримінованого ОСОБА_4 злочину підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколами допитів свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_7 , протоколом огляду від 07.04.2025, заявою т.в.о. начальника СВ ВП №1 Мукачівського РУП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_7 .

Згідно зі змістом ст.ст. 131-132 КПК України, запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду.

Стаття 177 КПК України містить правові норми щодо мети та підстав застосовування запобіжних заходів. Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ст. 194 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно в разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Відповідно п. 3 абз. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами запобіжного заходу у вигляді взяття під варту та продовження строків тримання під вартою на стадіях дізнання і досудового слідства» від 25.04.2003 року №4, запобіжні заходи застосовуються за наявності підстав вважати, що підозрюваний буде намагатись ухилятися від слідства або суду, перешкоджати встановленню істини по кримінальній справі або продовжити злочинну діяльність, а також для забезпечення виконання процесуальних рішень.

Разом з тим, в п. 13.3 вищевказаної Постанови роз`яснено, що обов`язковою умовою взяття під варту (виходячи з його правової природи) має бути обґрунтована впевненість судді в тому, що більш м`які запобіжні заходи можуть не забезпечити належної поведінки підозрюваного.

Це можливо, коли особа немає постійного місця проживання, зловживає спиртними напоями чи вживає наркотичні засоби, продовжує вчиняти злочини, підтримує соціальні зв`язки негативного характеру, порушила умови запобіжного характеру, не пов`язаного з позбавленням волі, раніше ухилялася від слідства, суду чи виконання судових рішень.

Відповідно до ч. 3 ст. 176 КПК України слідчий суддя відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою.

З досліджених матеріалів слідує, що ОСОБА_4 раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, не ухилявся від органу досудового розслідування та суду, доказів зворотного надано не було, не допускав інших порушень процесуальної поведінки, сприяє здійсненню досудового розслідування та встановленню всіх обставин справи, вину у вчиненому визнає.

Відповідно до п. "с" ч. 1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом: законний арешт або затримання особи, здійснене з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

Враховуючи наведене, слідчий суддя приходить до висновку, що підозра ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому злочину за відсутності фактичних даних, які б свідчили про те, що інші більш м`які запобіжні заходи не можуть забезпечити його належної поведінки та виконання процесуальних обов`язків, передбачених КПК України, не є підставою для обрання найбільш суворого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Інших фактичних даних, які б свідчили про наявність інших ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, та слугували б для обрання ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді найсуворішого запобіжного заходу, прокурором надано не було.

За таких обставин, слідчий суддя приходить до висновку, що у задоволенні клопотання про обрання відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слід відмовити та вважає за необхідне застосувати відносно останнього більш м`який запобіжний захід, а саме домашній арешт у нічний період доби з покладенням на підозрюваного обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, який у повній мірі забезпечить запобіганню ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Керуючись п. "с" ч. 1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, постановою Пленуму Верховного Суду України №4 від 25 квітня 2003 року "Про практику застосування судами запобіжного заходу у вигляді взяття під варту та продовження строків тримання під вартою на стадіях дізнання і досудового слідства" ст.ст. 177, 178, 181, 183, 186, 194, 309, 392, 395 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання залишити без задоволення.

Обрати відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369 КК України, запобіжний захід у вигляді домашнього арешту без застосування електронних засобів контролю.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 наступні обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора або суду на першу вимогу;

- заборонити залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого або прокурора в нічний період доби з 22 год. 00 хв. до 06 год. 00 хв.;

- утримуватися від спілкування із іншими учасниками у даному кримінальному провадженні, у тому числі за допомогою засобів мобільного зв`язку, мережі Інтернет, а також через соціальні мережі;

- здати на зберігання до Головного управління Державної міграційної служби України в Закарпатській області свій паспорт (паспорти, якщо їх декілька) для виїзду за кордон, інші документи, що надають право на виїзд із України та в`їзд в Україну.

Роз`яснити ОСОБА_4 , що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України працівники поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.

Встановити строк дії ухвали про тримання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , під домашнім арештом до 05 червня 2025 року включно.

Ухвалу про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передати для виконання органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного.

Звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з-під варти негайно, в залі суду.

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1