Справа №209/9499/24
Провадження №1-кп/209/350/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 грудня 2024 року м. Кам`янське

Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі: секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_5 ,

потерпілого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому провадженні в залі суду м.Покровська обвинувальний акт по кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001020 від 25 квітня 2023 року, за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , уродженця м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, громадянина України, має середню освіту, офіційно не працює, не одружений, неповнолітніх дітей на утриманні немає, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий в силу ст. 89 КК України,

за ч. 4 ст. 185 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

20 листопада 2024 року у вечірній час доби ОСОБА_4 , проходив повз будинку № 45 по пр. Дружби Народів у м. Кам`янське, де побачив поблизу лавки на землі раніше знайомого ОСОБА_6 , у якого в правій кишені куртки знаходився мобільний телефон темного кольору марки «VIVO Y31 4/128» ІМЕІ 1: НОМЕР_2 , ІМЕІ 2: НОМЕР_3 , що належить останньому. В цей час у ОСОБА_4 раптово виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, а саме вищевказаного мобільного телефону.

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, будучи обізнаним про те, що Указом Президента України від №64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні» у зв`язку зі збройною агресією РФ та повномасштабним вторгненням на територію України введено режим воєнного стану, ОСОБА_4 , перебуваючи в означеному місці, у вказаний час, впевнившись, що за його діями ніхто сторонній не спостерігає і вони є таємними для оточуючих, а саме скориставшись тим, що потерпілий ОСОБА_6 погано себе почував та не спостерігав за його діями, із корисливих мотивів таємно викрав належний потерпілому ОСОБА_6 мобільний телефон темного кольору марки «VIVO Y31 4/128» ІМЕІ 1: НОМЕР_2 , ІМЕІ 2: НОМЕР_3 вартістю 5245 гривень 50 копійок з сім-карткою оператора «Київстар» № НОМЕР_4 , яка майнової цінності для потерпілого не становить.

Заволодівши вищевказаним майном, ОСОБА_4 залишив місце вчинення злочину та у подальшому розпорядився означеним вище майном на власний розсуд.

Дії ОСОБА_4 кваліфіковано за ч. 4 ст. 185 КК України, так як він вчинивтаємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану.

10 грудня 2024 року було укладено угоду про визнання винуватості між прокурором Кам`янської окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 , згідно якої обвинувачений ОСОБА_4 беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, вчиненого ним за викладених вище обставин у повному обсязі повідомленої йому підозри та висунутого обвинувачення, під час судового розгляду щиро покаявся у скоєному злочині, зобов`язується: 1) беззастережно визнати свою винуватість у обсязі підозри у судовому провадженні; 2) сприяти в забезпеченні виконання завдання кримінального провадження щодо швидкого, повного та неупередженого судового розгляду обвинувального акту в суді. При укладанні даної угоди прокурором враховано обставини, передбачені ст. 470 КПК України, а саме, враховано характер та тяжкість обвинувачення, наявність суспільного інтересу в забезпеченні швидкого судового провадження кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , також обвинувачений щиро розкаявся у скоєному злочині. При укладанні угоди враховуються ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, який раніше не судимий, на обліку у лікаря психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується задовільно, на утриманні неповнолітніх дітей не має, наявності обставин, які пом`якшують покарання, його щире каяття, а також беззастережне визнання своєї винуватості, беручи до уваги інтереси суспільства, і відсутність обставин, передбачених ст. 67 КК України, що обтяжують покарання ОСОБА_4 , враховуючи характеристику за місцем проживання, його стан здоров`я та інші відомості, що його характеризують, та обставини, за яких було вчинено кримінальне правопорушення. Так, враховуючи низку обставин, які пом`якшують покарання ОСОБА_4 , та істотно впливають на прийняття рішення про можливість укладення угоди про визнання винуватості та обумовлення міри покарання за вчинений злочин, з урахуванням конкретних обставин кримінального провадження та особи обвинуваченого, а також роз`яснень, що містяться у п. 12 Постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 13 від 11 грудня 2015 року «Про практику здійснення судами кримінального провадження на підставі угод» сторони вважають за можливе при призначенні покарання ОСОБА_4 за вчинений злочин, передбачений ч. 4 ст. 185 КК України, та погоджуються на призначення останньому покарання у вигляді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років, на підставі ст.75 КК України звільнити від відбування покарання з випробувальним терміном із покладенням обов`язків, передбачених ч. 1 ст. 76 КК України, оскільки з обставин вчинення даного кримінального правопорушення та особи обвинуваченого вбачаються такі пом`якшуючі обставини: - щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення; - вчинення кримінального правопорушення внаслідок збігу тяжких особистих обставин, що виразилось в участі в бойових діях під час проходження військової служби. З урахуванням особи обвинуваченого, сторони угоди, з огляду на положення статті 65 КК України, узгодили основне покарання за вчинене кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України у вигляді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років, на підставі ст.75 КК України звільнити від відбування покарання з випробувальним терміном із покладенням обов`язків, передбачених ч. 1 ст. 76 КК України.

В підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 зазначив, що він цілком розуміє характер обвинувачення, яке йому пред`явлено, та визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України в повному обсязі, визнав фактичні обставини справи, встановлені під час досудового розслідування.

Крім того обвинувачений зазначив, що він розуміє надані йому законом права, розуміє наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, визначені ст. 473 КПК України, наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України, дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання у разі затвердження угоди та пояснив, що здатний реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання. Просив угоду про визнання винуватості затвердити та призначити узгоджене покарання.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_5 в підготовчому судовому засіданні просила угоду про визнання винуватості затвердити, призначити обвинуваченому узгоджене в угоді покарання.

Прокурор ОСОБА_3 в підготовчому судовому засіданні просив угоду про визнання винуватості затвердити і призначити обвинуваченому узгоджене в угоді покарання.

Потерпілий ОСОБА_6 також надав згоду на затвердження угоди, проти її затвердження не заперечує.

Заслухавши доводи сторін кримінального провадження, перевіривши умови укладання угоди про визнання винуватості, відповідність угоди за змістом вимогам процесуального законодавства, роз`яснивши та з`ясувавши у обвинувачуваного про повне розуміння ним його процесуальних прав, характеру висунутого обвинувачення, виду і розміру покарання та наслідки ухвалення вироку на підставі угоди про визнання винуватості, переконавшись, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, суд дійшов висновку про те, що надана угода про визнання винуватості відповідає вимогам законодавства, інтересам суспільства та не порушує права, свободи та інтереси сторін та інших осіб.

За таких обставин суд вважає доведеним те, що ОСОБА_4 вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану і кримінальна відповідальність за вказане кримінальне правопорушення передбачена ч. 4 ст. 185 України.

В силу ст. 66 КК України обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченому, суд вважає щире каяття.

В силу ст. 67 КК України обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому, судом не встановлено.

Враховуючи, що наявні обставини, що пом`якшують обвинуваченому покарання, що істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи обвинуваченого ОСОБА_4 , суд приходить до висновку про призначення покарання в межах, встановлених в санкції (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, за вчинене кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України, у вигляді позбавлення волі.

Судом встановлені обґрунтовані підстави вважати, що взяті обвинуваченим на себе за угодою про визнання винуватості зобов`язання очевидно можливі для виконання.

Відповідно до п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання » від 24 жовтня 2003 р. № 7(із змінами) судам необхідно мати на увазі, що частиною 1 статті 75 КК передбачено звільнення від відбування покарання з випробуванням тільки тих осіб, які засуджуються до виправних робіт, службового обмеження (для військовослужбовців), обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, тобто лише щодо основного покарання, що має бути належним чином вмотивовано у вироку.Рішення суду про звільнення засудженого від відбування покарання з випробуванням має бути належним чином мотивоване. Звільняючи особу від відбування покарання з випробуванням, суд може покласти на неї обов`язки, передбачені ст. 76 КК, з метою організації органами виконання покарань належного контролю за її поведінкою.

Відповідно до ст.75 КК України якщо суд, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, кримінальне правопорушення, передбачене статтями 403, 405, 407, 408, 429 цього Кодексу, вчинене в умовах воєнного стану чи в бойовій обстановці, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, катування, передбачене частиною третьою статті 127 цього Кодексу, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.Суд приймає рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням у випадку затвердження угоди про примирення або про визнання вини, якщо сторонами угоди узгоджено покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, позбавлення волі на строк не більше п`яти років, а також узгоджено звільнення від відбування покарання з випробуванням. У випадках, передбачених частинами першою, другою цієї статті, суд ухвалює звільнити засудженого від відбування призначеного покарання, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки. Тривалість іспитового строку та обов`язки, які покладаються на особу, звільнену від відбування покарання з випробуванням, визначаються судом. Іспитовий строк встановлюється судом тривалістю від одного року до трьох років.

При призначенні покарання у виді позбавлення волі, враховуючи тяжкість злочину, особу обвинуваченого ОСОБА_4 і обставини справи, суд приходить до висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання за вчинене кримінальне правопорушення, оскільки він не представляє великої суспільної небезпеки, розкаявся у вчиненому, має постійне місце проживання, враховуючи, що тяжкі наслідки від кримінального правопорушення не наступили, цивільний позов не заявлявся, тому суд вважає за можливе звільнити обвинуваченого ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням в порядку ст.75 КК України.

Суд приходить до висновку, що у даному конкретному випадку призначення обвинуваченому покарання зі застосуванням положень ст. 75 КК України відповідає вимогам ст.ст.50, 65 КК України.

У відповідності до ч.1 ст.76 КК України на обвинуваченого ОСОБА_4 необхідно покласти обов`язки: 1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Також, у відповідності до ч.3 ст.76 КК України, суд вважає за можливе покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 обов`язок не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації, що є необхідним та достатнім для його виправлення з урахуванням ступеня тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особи обвинуваченого та обставин, що пом`якшують покарання.

Враховуючи викладене, вивчивши надані матеріали, перевіривши угоду про визнання винуватості на відповідність вимогам КПК та КК України, суд дійшов до переконання про наявність всіх правових підстав для затвердження угоди про визнання винуватості, укладеної 10 грудня 2024 року між прокурором Кам`янської окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 , в присутності захисника ОСОБА_5 .

Процесуальні витрати на залучення експерта на проведення судової експертизи у сумі 320 грн. 00 коп. підлягає стягненню з обвинуваченого ОСОБА_4 на користь держави.

Долю речових доказів вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

Запобіжний захід ОСОБА_4 не обирався .

Цивільний позов не заявлявся. Матеріальна шкода потерпілому ОСОБА_6 обвинуваченим ОСОБА_4 відшкодовано у повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст. 474, 475 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 10 грудня 2024 року між прокурором Кам`янської окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 .

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, та призначити ОСОБА_4 узгоджене сторонами основне покарання у вигляді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

У відповідності до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 1 (один) рік, поклавши на засудженого обов`язки, передбачені ст. 76 КК України:

- п. 1 ч. 1 - періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- п. 2 ч. 1 - повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- п. 2 ч. 3 - не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 не обирався.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , суму вартості проведення експертизи в сумі 320 (триста двадцять) гривень на користь держави.

Після вступу вироку у законну силу, речовий доказ: мобільний телефон чорного кольору марки «VIVO Y31» ІМЕІ 1: НОМЕР_2 , ІМЕІ 2: НОМЕР_3 , що знаходяться на зберіганні у камері схову речових доказів ВП № 1 Кам`янського РУП ГУНП України у Дніпропетровській області повернути власнику ОСОБА_6 .

Скасувати заходи забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту на мобільний телефон чорного кольору марки «VIVO Y31» ІМЕІ 1: НОМЕР_2 , ІМЕІ 2: НОМЕР_3 , накладений ухвалою слідчого судді Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 27 листопада 2024 року.

Роз`яснити ОСОБА_4 про його обов`язок виконання умов угоди про визнання винуватості від 10 грудня 2024 року та передбачену ст. 389-1 КК України кримінальну відповідальність за невиконання умов угоди про визнання винуватості.

Роз`яснити ОСОБА_4 , що у разі невиконання угоди про визнання винуватості відповідно до ст. 476 КПК України, прокурор має право упродовж строків давності притягнення до кримінальної відповідальності звернутися до суду з клопотанням про скасування вироку та судового розгляду кримінального провадження в загальному порядку.

Вирок на підставі угоди про визнання винуватості може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду через Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, з підстав, передбачених ст. 394 КПК України.

Вирок підлягає негайному врученню обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Учасникам судового провадження, які не були присутніми в судовому засіданні, надіслати копію судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя ОСОБА_1