Провадження № 1-кс/202/2425/2025
ІНДУСТРІАЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
У Х В А Л А

14 квітня 2025 року місто Дніпро

Слідчий суддя Індустріального районного суду міста Дніпропетровська ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , представника потерпілої - адвоката ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , розглянувши у судовому засіданні клопотання потерпілої ОСОБА_5 про встановлення слідчому та прокурору процесуального строку для складання і вручення письмового повідомлення про підозру або для прийняття іншого остаточного процесуального рішення у кримінальному провадженні № 0000176 від 20.03.2024, -

В С Т А Н О В И В:

30 березня 2025 року ОСОБА_5 звернулася з клопотанням про встановлення слідчим суддею строку для складання і вручення письмового повідомлення про підозру або для прийняття іншого остаточного процесуального рішення у кримінальному провадженні.

Клопотання обґрунтовано тим, що вона є потерпілою у кримінальному провадженні № 0000176, яке спочатку здійснювалося СВ ВП № 8 ДРУП ГУНП в Дніпропетровськіи? області, згодом - СВ ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області, а на теперішній час - ДРУП № 2 ГУНП в Дніпропетровській області, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 367, ч. 2 ст. 382 КК України.

Досудове розслідування у цьому кримінальному провадженні триває з 20.03.2024 та здійснюється з недотриманням розумних строків.

Не складання і не вручення у кримінальному провадженні письмового повідомлення про підозру порушує її права та інтереси, а також завдання кримінального провадження, так як спливають строки давності притягнення особи до кримінальноі? відповідальності.

Бездіяльність органу досудового розслідування та процесуального керівництва може призвести до уникнення відповідальності особами, стосовно яких зібрано достатньо доказів для повідомлення про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень.

Наголошує на тому, що відповідно до статті 1 Конвенціі? про захист прав людини і основоположних свобод високі Договірні Сторони гарантують кожному, хто перебуває під і?хньою юрисдикцією, права і свободи, визначені в розділі I цієі? Конвенціі?.

Пунктом 1 статті 8 Конвенціі? визначено, що кожен має право на повагу до свого приватного і сімеи?ного життя, до свого житла і кореспонденціі?.

За положеннями статті 13 Конвенціі? кожен, чиі? права та свободи, визнані в ціи? Конвенціі?, було порушено, має право на ефективнии? засіб правового захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Статтею 1 Протоколу № 15 до Конвенціі? внесені зміни до преамбули Конвенціі?, а саме додано новии? абзац у такіи? редакціі?: "Підтверджуючи, що Високі Договірні Сторони, відповідно до принципу субсидіарності, несуть основну відповідальність за забезпечення прав і свобод, визначених у ціи? Конвенціі? та протоколах до неі?, користуються при цьому свободою розсуду, яка є предметом юрисдикціі? Європеи?ського суду з прав людини, створеного цією Конвенцією, щодо здіи?снення нагляду".

Вищевказаний принцип покладає спільну відповідальність на Держави-учасниці та Суд щодо захисту прав людини, і національні органи влади та повинні тлумачити і застосовувати національне законодавство таким чином, щоб забезпечити повну реалізацію прав і свобод, визначених у Конвенціі? та Протоколах до неі? (рішення ЄСПЛ у справі «Grzeda v. Poland» [ВП], § 324).

Визначені Європеи?ським судом з прав людини параметри ефективного досудового розслідування є однаковими (аналогічними) для оцінки дотримання державою своі?х позитивних зобов`язань незалежно від застосованоі? статті Конвенціі?.

Конвенція вимагає, щоб розслідування були негайними та здійснювалися з розумною швидкістю (рішення ЄСПЛ у справі «Bouyid v. Belgium» [ВП], 2015 р., § 121).

Статтею 2 КПК України передбачено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відноситься верховенство права, законність, розумність строків (п. 1, 2, 21 ч. 1 ст. 7 КПК Украі?ни).

Частинами 1-3 статті 28 КПК України передбачено, що під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Розумними вважаються строки, що є об`єктивно необхідними для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень. Розумні строки не можуть перевищувати передбачені цим Кодексом строки виконання окремих процесуальних дій або прийняття окремих процесуальних рішень.

Проведення досудового розслідування у розумні строки забезпечує прокурор, слідчий суддя (в частині строків розгляду питань, віднесених до його компетенції), а судового провадження суд.

Критеріями для визначення розумності строків кримінального провадження є: 1) складність кримінального провадження, яка визначається з урахуванням кількості підозрюваних, обвинувачуваних та кримінальних правопорушень, щодо яких здійснюється провадження, обсягу та специфіки процесуальних дій, необхідних для здійснення досудового розслідування тощо; 2) поведінка учасників кримінального провадження; 3) спосіб здійснення слідчим, прокурором і судом своїх повноважень.

Підозрюваний, обвинувачений, потерпілий, інші особи, права чи інтереси яких обмежуються під час досудового розслідування, мають право на звернення до прокурора, слідчого судді або суду з клопотанням, в якому викладаються обставини, що обумовлюють необхідність здійснення кримінального провадження (або окремих процесуальних дій) у більш короткі строки, ніж ті, що передбачені цим Кодексом (ч. 6 ст. 28 КПК України).

Орган досудового розслідування зобов`язаний застосовувати всі передбачені законом заходи для забезпечення ефективності досудового розслідування (ч. 5 ст. 38 КПК України).

Статтею 113 КПК України передбачено, що процесуальні строки - це встановлені законом або відповідно до нього прокурором, слідчим суддею або судом проміжки часу, у межах яких учасники кримінального провадження зобов`язані (мають право) приймати процесуальні рішення чи вчиняти процесуальні дії.

Будь-яка процесуальна дія або сукупність дій під час кримінального провадження мають бути виконані без невиправданої затримки і в будь-якому разі не пізніше граничного строку, визначеного відповідним положенням цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 114 КПК України для забезпечення виконання сторонами кримінального провадження вимог розумного строку слідчий суддя, суд має право встановлювати процесуальні строки у межах граничного строку, передбаченого цим Кодексом, з урахуванням обставин, встановлених під час відповідного кримінального провадження. Будь-які строки, що встановлюються прокурором, слідчим суддею або судом, не можуть перевищувати меж граничного строку, передбаченого цим Кодексом, та мають бути такими, що дають достатньо часу для вчинення відповідних процесуальних дій або прийняття процесуальних рішень та не перешкоджають реалізації права на захист.

Повідомлення про підозру обов`язково здійснюється в порядку, передбаченому статтею 278 цього Кодексу, у випадку наявності достатніх доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення (п. 3 ч. 1 ст. 276 КПК України).

За змістом ст. 277 КПК України письмове повідомлення про підозру складається прокурором або слідчим за погодженням з прокурором.

Частиною 1 статті 49 КК України визначено, що особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки: три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років; п`ять років - у разі вчинення нетяжкого злочину, крім випадку, передбаченого у пункті 2 цієї частини.

У постанові Верховного Суду від 18.10.2019 року по справі № 757/37346/18-к викладені наступні висновки щодо застосування ч. 2, 6 ст. 28, ст. 114 КПК України, а саме: «передбачений ч. 2 ст. 28 КПК України обов`язок слідчого судді стежити за дотриманням розумного строку при розгляді питань, віднесених до його компетенції, не виключає можливості розгляду ним клопотань, поданих на підставі ч. 6 ст. 28 КПК України, та встановлення для сторін кримінального провадження процесуальних строків відповідно до положень ст. 114 КПК України».

У постанові Верховного Суду від 06.03.2024 року по справі № 757/12182/22 викладені наступні висновки щодо застосування відповідних норм права:

«Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Нормативний зміст засади законності в кримінальному провадженні визначають положення, які закріплені в статті 9 КПК, а саме: обов`язок суду, слідчого судді, прокурора, керівника органу досудового розслідування, слідчого, інших службових осіб органів державної влади неухильно додержуватися вимог Конституції України, КПК, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства; обов`язок прокурора, керівника органу досудового розслідування, слідчого всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень; пріоритет застосування КПК під час кримінального провадження, що означає вимогу, відповідно до якої закони та інші нормативно-правові акти України, положення яких стосуються кримінального провадження повинні відповідати КПК; при здійсненні кримінального провадження не може застосовуватися закон, який суперечить ; разом із тим, якщо норми КПК суперечать міжнародному договору згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, застосовуються положення міжнародного договору; застосування кримінального процесуального законодавства з урахуванням практики Європейського Суду з прав людини (розраховано на всіх суб`єктів, кримінальних процесуальних відносин); застосування загальних засад кримінального провадження, визначених частиною 1 статті 7 КПК, у випадках, коли положення КПК не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження. Будучи спрямованим на вирішення прогалин та колізій правового регулювання, останнє з названих положень забезпечує реалізацію верховенства права у сфері кримінального судочинства».

Потерпіла звертає увагу, що досудове розслідування кримінальних правопорушень у кримінальному провадженні № 0000176 триває з 20.03.2024.

Вважає, що кримінальне провадження не є складним. У цьому кримінальному провадженні відсутні перешкоди або труднощі в розслідуванні.

На думку потерпілої, досудове розслідування здійснювалося та продовжує здійснюватися з недотриманням розумних строків, що явно та беззаперечно підтверджується матеріалами кримінального провадження.

Так, лише через 40 днів з моменту внесення відомостей до ЄРДР прокурор виніс постанову про здійснення тимчасового доступу до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю та погодив її з в.о. керівника прокуратури.

Прокурор встановив органу державної виконавчої служби 30 днів для надання копій матеріалів виконавчого провадження, що не відповідає оперативності та швидкості розслідування, розумним та адекватним строкам.

Лише через 64 дні з моменту внесення відомостей до ЄРДР слідчий отримав від органу державної виконавчої служби копії матеріалів виконавчого провадження.

Лише через 74 дні з моменту внесення відомостей до ЄРДР прокурор надав письмові вказівки органу досудового розслідування, які стосувалися в основному платника аліментів (батька дитини). При цьому слідчий так і не виконав письмові вказівки прокурора.

Лише через 84 дні з моменту внесення відомостей до ЄРДР слідчий вирішив провести допит свідка. Однак допит був проведений неналежним чином.

Лише через 85 днів з моменту внесення відомостей до ЄРДР слідчий подав до суду запит про надання інформації щодо виконання органом виконавчої служби вимог ч. 1 ст. 453 ЦПК України.

Лише через 238 днів з моменту внесення відомостей до ЄРДР слідчий отримав відповідну інформацію (відомості) від Державного підприємства «Національні інформаційні системи» Міністерства юстиції України щодо дати припинення та дати відновлення (у зв`язку із введенням в Україні воєнного стану) державному виконавцю Слобожанського відділу державної виконавчої служби у Дніпровському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) ОСОБА_6 та начальнику відділу ДВС ОСОБА_7 доступу до Єдиних та Державних реєстрів, створення та забезпечення функціонування яких належить до компетенції Міністерства юстиції.

Через здійснення досудового розслідування з явним недотриманням розумних строків вона була вимушена звертатися до слідчого судді з клопотанням про встановлення процесуальних строків у кримінальному провадженні.

Ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 27.12.2024 у справі № 202/13713/24 (провадження № 1-кс/202/8653/2024) за її клопотанням установлений строк у 20 (двадцять) днів з моменту отримання органом досудового розслідування копії ухвали для складання і вручення письмового повідомлення про підозру або прийняття іншого остаточного процесуального рішення у кримінальному провадженні № 0000176 від 20.03.2024.

Крім того, ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 27.12.2024 у справі № 202/13713/24 (провадження № 1-кс/202/8652/2024) за її клопотанням установлений строк у 50 (п`ятдесят) днів з моменту отримання органом досудового розслідування копії ухвали для виконання процесуальних дій та проведення слідчих дій, необхідних та достатніх для закінчення досудового розслідування у цьому кримінальному провадженні.

Слідчий формально виконав ухвалу слідчого судді від 27.12.2024 року та виніс постанову про закриття кримінального провадження, яка була скасована слідчим суддею 27.01.2025 року.

Слідчий та прокурор не виконали ухвалу слідчого судді від 27.12.2024, не провели жодних процесуальних і слідчих дій, необхідних та достатніх для закінчення досудового розслідування.

До теперішнього часу особам, стосовно яких, на її думку, наявні достатні підстави вважати, що вони вчинили кримінальні правопорушення, не повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 367, ч. 2 ст. 382 КК України.

Вважає, що підстави для закриття кримінального провадження також відсутні.

На думку потерпілої, службова недбалість державного виконавця та невиконання ним судового рішення підтверджуються матеріалами досудового розслідування, зокрема матеріалами виконавчого провадження № 58956773, відомостями, наявними в автоматизованій системі виконавчого провадження, судовими рішеннями.

Майже всі процесуальні та слідчі дії, процесуальні рішення були виконані, проведені та винесені (прийняті) лише після її спонукань шляхом подачі відповідних клопотань і скарг.

В межах кримінального провадження слідчі судді неодноразово постановляли відповідні ухвали, направлені на захист її прав та інтересів.

Але досудове розслідування здійснюється повільно без достатніх правових підстав та вагомих аргументів для цього. Розслідування кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 367, ч. 2 ст. 382 КК України, не здійснюється. Не виконуються та не проводяться всі процесуальні та слідчі дії, направлені на встановлення всіх обставин кримінального провадження. Її навіть не допитують з приводу вчинення державним виконавцем та начальником відділу державної виконавчої служби кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 382 КК України.

Також звертає увагу, що Законом України № 2147-VIII від 03.10.2017 були внесені зміни до КПК України, в тому числі до статті 219 КПК України.

Відповідно до запроваджених змін строк досудового розслідування обчислювався з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань (ч. 1 ст. 219 КПК України). Також були встановлені строки досудового розслідування з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР до дня повідомлення особі про підозру (ч. 2 ст. 219 КПК України).

Згодом Законом України № 3509-IX від 08.12.2023 знову були внесені зміни до КПК України, в тому числі до статті 219 КПК України. Відповідно до запроваджених змін строк досудового розслідування обчислюється з моменту повідомлення особі про підозру.

Обмеження щодо строків досудового розслідування до дня повідомлення особі про підозру скасовані, а розслідування тепер може тривати безстроково.

Однак строки давності притягнення особи до кримінальної відповідальності починають свій відлік з дня вчинення особою кримінального правопорушення (ч. 1 ст. 49 КК України). Звільнення особи від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є підставною для закриття кримінального провадження судом (п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України).

За цих підстав ОСОБА_5 просить встановити слідчому та прокурору строк 15 (п`ятнадцять) днів з дня оголошення ухвали для складання і вручення письмового повідомлення про підозру або для прийняття іншого остаточного процесуального рішення у кримінальному провадженні № 0000176 від 20.03.2024.

У судовому засідання представник потерпілої адвокат ОСОБА_3 клопотання підтримав та наполягав на його задоволенні.

Прокурор ОСОБА_4 у судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечував, вважав, що законні підстави для його задоволення відсутні.

Слідчий суддя, заслухавши учасників судового розгляду, дослідивши матеріали скарги, а також матеріали кримінального провадження № 0000176 від 20.03.2024 в обсязі, наданому слідчим (9 томів), приходить до висновку, що клопотання не підлягає задоволенню з наступних підстав:

Слідчим суддею встановлено, що СВ ДРУП № 2 ГУНП України в Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000176 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 376, ч. 2 ст. 382 КК України, в якому ОСОБА_5 має процесуальний статус потерпілої.

Це кримінальне провадження було розпочато 20 березня 2024 року.

Ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду міста Дніпропетровська ОСОБА_8 від 27.12.2024 року був установлений строк у 20 (двадцять) днів з моменту отримання органом досудового розслідування копії ухвали для складання і вручення письмового повідомлення про підозру або прийняття іншого остаточного процесуального рішення у кримінальному провадженні № 0000176 від 20.03.2024.

Крім того, ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду міста Дніпропетровська ОСОБА_8 від 27.12.2024 був установлений строк у 50 (п`ятдесят) днів з моменту отримання органом досудового розслідування копії ухвали для виконання процесуальних дій та проведення слідчих дій, необхідних та достатніх для закінчення досудового розслідування у цьому кримінальному провадженні.

У визначений слідчим суддею строк нікому повідомлено про підозру не було.

20 січня 2025 року слідчим була винесена постанова про закриття кримінального провадження № 0000176.

Зазначена постанова слідчого у подальшому була скасована ухвалою слідчого судді від 27.01.2025.

16.02.2025 ОСОБА_5 звернулася до керівника Лівобережної окружної прокуратури міста Дніпра зі скаргою на недотримання слідчим та прокурором розумних строків під час досудового розслідування.

Постановою в.о. керівника Лівобережної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_9 від 19.02.2025 року в задоволенні цієї скарги було відмовлено.

Того ж дня, 19 лютого 2025 року, кримінальне провадження № 0000176 від 20.03.2024 було слідчим знову закрито.

Ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду міста Дніпропетровська ОСОБА_10 від 26.02.2025 постанову слідчого про закриття кримінального провадження скасовано.

Крім того, ухвалою слідчого судді від 26 лютого 2025 року скасовано постанову в.о. керівника Лівобережної окружної прокуратури міста Дніпра від 19.02.2025 про відмову в задоволенні скарги потерпілої ОСОБА_5 на недотримання розумних строків слідчим та прокурором під час досудового розслідування.

В своїй ухвалі слідчий суддя зазначив, що вищестоящим прокурором не було надано належної оцінки доводам потерпілої про недотримання розумних строків під час досудового розслідування.

Також 26 лютого 2025 року слідчим суддею була винесена ухвала, якою доведено до відома керівника Лівобережної окружної прокуратури міста Дніпра та начальника слідчого відділу ДРУП № 2 ГУНП в Дніпропетровській області про встановлені слідчим суддею факти при розгляді скарг ОСОБА_5 в межах кримінального провадження № 0000176 та необхідність вжиття відповідних заходів з метою забезпечення ефективності досудового розслідування.

Постановою керівника Лівобережної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_11 від 07 березня 2025 року в задоволенні скарги потерпілої ОСОБА_5 від 16.02.2025 року на недотримання розумних строків слідчим та прокурором під час досудового розслідування було повторно відмовлено.

Підставою відмови в задоволенні скарги потерпілої зазначено відсутність матеріалів досудового розслідування, які направлені для проведення судово-психологічної експертизи.

Ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 03 квітня 2025 року постанову керівника Лівобережної окружної прокуратури міста Дніпра від 07 березня 2025 року про відмову в задоволенні скарги ОСОБА_5 на недотримання розумних строків під час досудового розслідування скасовано.

Цією ж ухвалою слідчим суддею було зобов`язано керівника окружної прокуратури розглянути скаргу ОСОБА_5 від 16.02.2025 по суті в порядку статті 308 КПК України.

Також слідчим суддею встановлено, що після звернення 30.03.2025 потерпілої до слідчого судді з даним клопотанням про встановлення процесуального строку прокурором ОСОБА_4 , який є процесуальним керівником у кримінальному провадженні № 0000176, 03.04.2025 були надані слідчому письмові вказівки, в яких зазначено про необхідність виконати наступні дії: витребувати інформацію щодо перебування державного виконавця ОСОБА_6 у відпустках та лікарняних у період з 01.06.2019 по 01.08.2023; додатково допитати потерпілу ОСОБА_5 щодо невиконання ухвали Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 25.10.2023 у справі № 175/3581/18 (провадження № 4-с/175/19/23); направити вимогу до органу вищого рівня щодо проведення службової перевірки за фактом неналежного виконання службових обов`язків державним виконавцем ОСОБА_6 під час примусового виконання рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 20.09.2018 у справі № 175/3581/18 (виконавче провадження № 58956773); направити запити за місцем роботи та за місцем проживання потерпілої ОСОБА_5 щодо витребування інформації та документів, необхідних для виконання клопотання експерта № 3597 від 19.03.2025 про надання додаткових матеріалів (вихідних даних) для проведення судово-психологічної експертизи, а також запросити вказані документи у потерпілої; встановити суму матеріальної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, шляхом призначення судово-економічної експертизи.

Прокурором зазначено про необхідність повідомлення про виконання цих вказівок у строк до 30.04.2025.

У своєму клопотанні потерпіла вважає, що досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000176 від 20.03.2024 здійснюється з недотриманням розумних строків, внаслідок не складання і не вручення у кримінальному провадженні письмового повідомлення про підозру порушуються її права та інтереси, а також завдання кримінального провадження, так як спливають строки давності притягнення особи до кримінальноі? відповідальності, у зв`язку з чим просить установити слідчому та прокурору строк 15 (п`ятнадцять) днів для складання і вручення письмового повідомлення про підозру або для прийняття іншого остаточного процесуального рішення у кримінальному провадженні.

При розгляді клопотання потерпілої слідчий суддя виходить із того, що згідно з пунктом 18 статті 3 КПК України до повноважень слідчого судді належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час проведення досудового розслідування в кримінальному провадженні.

Відповідно до частини 3 статті 26 КПК України слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Випадки, у яких допускається звернення сторін кримінального провадження та інших осіб до слідчого судді, визначені статтею 303 КПК України.

Зазначеною нормою визначені рішення, дії та бездіяльність, які можуть бути оскаржені на досудовому провадженні слідчому судді.

Статтею 303 КПК України не передбачено встановлення слідчим суддею слідчому та/або прокурору строку для повідомлення особі про підозру, як і строку для прийняття інших процесуальних рішень по суті кримінального провадження.

Слід відзначити, що згідно з частиною першою статті 219 КПК України строк досудового розслідування обчислюється з моменту повідомлення особі про підозру до дня звернення до суду з обвинувальним актом, клопотанням про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотанням про звільнення особи від кримінальної відповідальності, клопотанням про закриття кримінального провадження або до дня ухвалення рішення про закриття кримінального провадження.

Отже законом не визначено строк, протягом якого особі має бути повідомлено про підозру або прийнято інше процесуальне рішення у кримінальному провадженні до повідомлення особі про підозру.

Водночас згідно з п. 21 ч. 1 ст. 7 КПК України зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відноситься розумність строків.

Відповідно частини 1 статті 28 КПК України під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки, які не можуть перевищувати передбачені цим Кодексом строки виконання окремих процесуальних дій або прийняття окремих процесуальних рішень.

Частиною 2 цієї ж статті визначено, що проведення досудового розслідування у розумні строки забезпечує прокурор, слідчий суддя (в частині строків розгляду питань, віднесених до його компетенції), а судового провадження - суд.

Згідно з частиною 6 статті 28 КПК України підозрюваний, обвинувачений, потерпілий, інші особи, права чи інтереси яких обмежуються під час досудового розслідування, мають право на звернення до прокурора, слідчого судді або суду з клопотанням, в якому викладаються обставини, що обумовлюють необхідність здійснення кримінального провадження (або окремих процесуальних дій) у більш короткі строки, ніж ті, що передбачені цим Кодексом.

Частиною 1 статті 114 КПК України визначено право слідчого судді з метою забезпечення виконання сторонами кримінального провадження вимог розумного строку встановлювати процесуальні строки у межах граничного строку, передбаченого цим Кодексом, з урахуванням обставин, встановлених під час відповідного кримінального провадження.

Відповідно до частини 2 цієї ж статті будь-які строки, що встановлюються слідчим суддею, не можуть перевищувати меж граничного строку, передбаченого цим Кодексом, та мають бути такими, що дають достатньо часу для вчинення відповідних процесуальних дій або прийняття процесуальних рішень та не перешкоджають реалізації права на захист.

Аналіз вказаних положень кримінального процесуального законодавства свідчить, що слідчий суддя може встановити процесуальний строк лише для процесуальних дій, які підозрюваний, потерпілий або інші особи, права та інтереси яких обмежуються під час досудового розслідування, вважають за необхідне здійснити у більш короткі строки, ніж ті, що передбачені КПК України, та лише з тих питань, які законом віднесені до його компетенції як слідчого судді.

Отже, слідчий суддя не наділений повноваженнями встановлювати слідчому та/або прокурору строк для повідомлення особі про підозру або прийняття іншого процесуального рішення по суті кримінального провадження.

Посилання у клопотанні на постанову Верховного Суду у справі № 757/37346/18-к від 18.10.2019 року слідчий суддя вважає безпідставним, оскільки обставини цієї справи не є релевантними, так як стосувалися права на оскарження ухвали слідчого судді про встановлення процесуальних строків у кримінальному провадженні, в якому особі повідомлено про підозру.

Крім того, посилання потерпілої на те, що суд повинен тлумачити і застосовувати законодавство таким чином, щоб забезпечити повну реалізацію прав і свобод, зазначених у Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, слідчий суддя вважає слушними. Але це може бути підставою для того, щоб слідчий суддя, до повноважень якого відповідно до п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України належить здійснення судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні, перебирав на себе функції сторони обвинувачення, визначаючи наявність підстав для прийняття у кримінальному провадженні певних процесуальних рішень, що належать до повноважень сторони обвинувачення, зокрема про повідомлення особі про підозру, оскільки це б суперечило правозахисній функції суду (слідчого судді) з огляду на те, що останній має забезпечити дотримання прав не лише заявника (потерпілого), а й інших осіб, права та свободи яких можуть бути обмежені під час здійснення кримінального провадження.

Також слідчий суддя враховує, що раніше у кримінальному провадженні № 0000176 від 20.03.2024 іншим слідчим суддею у порядку судового контролю були постановлені ухвали від 27.12.2024, якими установлені відповідно строки у 20 (двадцять) та у 50 (п`ятдесят) днів для складання і вручення письмового повідомлення про підозру або прийняття іншого остаточного процесуального рішення та виконання процесуальних дій та для проведення слідчих дій, необхідних і достатніх для закінчення досудового розслідування.

Водночас після цього слідчим двічі були винесені постанови для закриття кримінального провадження, з якими потерпіла не погодилася і які були скасовані слідчим суддею.

У зв`язку з цим слідчий суддя наголошує, що Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод потерпілим від правопорушень гарантовано право на ефективне розслідування, в тому числі за процесуальним аспектом статті 8 Конвенції.

Загальні принципи щодо ефективності розслідування неодноразово наводилися в рішеннях ЄСПЛ.

При цьому зобов`язання провести розслідування має оцінюватися на підставі декількох критеріїв як-то: належність слідчих дій, оперативність розслідування, залучення потерпілого до процесу розслідування.

Таке зобов`язання не є обов`язком досягнення результатів, до якого прагне заявник, а є обов`язком вжиття всіх заходів з метою встановлення істини, оскільки не кожне розслідування обов`язково має дійти висновку, який співпадає з позицією заявника. Проте воно має бути здатним призвести до встановлення фактів справи, а якщо твердження виявляться правдивими до встановлення та покарання винних осіб.

Отже, в даному випадку ОСОБА_5 має право на ефективне розслідування, але слідчий суддя вважає, що таке має забезпечуватися у спосіб, визначений законодавством, зокрема шляхом ініціювання проведеннях слідчих та процесуальний дій у більш короткі строки, а не шляхом встановлення слідчим суддею строків слідчому чи прокурору для повідомлення особам, які, на її думку, є винними у порушенні її прав та інтересів, про підозру або прийняття інших остаточних процесуальних рішень у кримінальному провадженні.

Тим більше, що прийняттю таких рішень має передувати проведення ретельного досудового розслідування, що є передумовою для повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень.

Натомість цього, як було встановлено у судовому засіданні, на теперішній час у кримінальному провадженні № 0000176 від 20.03.2024 слідчим та прокурором, які є самостійними у своїй процесуальній діяльності, не проведено весь обсяг слідчих і процесуальних дій, що підтверджується наявністю в матеріалах досудового розслідування письмових вказівок прокурора від 03.04.2025, які в повному обсязі не виконані.

Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя вважає, що встановлення слідчому і прокурору процесуального строку для складання і вручення письмового повідомлення про підозру або для прийняття іншого остаточного процесуального рішення у кримінальному провадженні № 0000176 від 20.03.2024 не буде належним способом забезпечення прав потерпілої ОСОБА_5 на цьому етапі провадження.

Тому її клопотання про встановлення слідчому та прокурору такого строку необхідно залишити без задоволення.

Поряд із цим за результатами розгляду клопотання ОСОБА_5 слідчий суддя приходить до висновку про необхідність постановлення окремої ухвали, якою слід довести до відома керівника Лівобережної окружної прокуратури міста Дніпра та начальника слідчого відділу ДРУП № 2 ГУНП в Дніпропетровській області про необхідність вжиття заходів для забезпечення проведення ретельного досудового розслідування у розумні строки.

Керуючись ст. ст. 369-372 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання потерпілої ОСОБА_5 про встановлення слідчому та прокурору процесуального строку для складання і вручення письмового повідомлення про підозру або для прийняття іншого остаточного процесуального рішення у кримінальному провадженні № 0000176 від 20.03.2024 залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_12