Справа № 466/1389/25
Провадження № 1-кп/466/535/25
У Х В А Л А

11 квітня 2025 року Шевченківський районний суд м. Львова

у складі: головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5

захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу в виді тримання під вартою відносно обвинуваченого за ч. 4 ст. 185 КК України ОСОБА_4 ,-

в с т а н о в и в :

В судовому засіданні з розгляду обвинувального акту у кримінальному провадженні № від прокурора надійшло клопотання про продовження відносно обвинуваченого ОСОБА_4 терміну дії раніше визначеного запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Підставою для внесення клопотання стало те, що обвинувачений ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачуються у вчиненні кримінального правопорушення , передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України. В ході досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п.п.1,5, ч.1 ст.177 КПК України, які полягають в тому, що обвинувачений може переховуватися від органів досудового розслідування та суду; вчинити інше кримінальне правопорушення. Крім того, обвинувачений ОСОБА_4 раніше притягався до кримінальної відповідальності, не має міцних соціальних зв`язків. Термін дії раніше визначеного запобіжного заходу спливає 15.04.25 р. та до згаданого періоду неможливо завершити розгляд даного судового провадження. Відтак, з метою забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого, просила задовольнити клопотання.

В судовому засідання прокурор підтримала заявлене клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу.

В процесі обговорення заявленого прокурором клопотання, обвинувачені та їх захисники просили суд відмовити у його задоволенні та обрати запобіжні заході , не пов`язані з триманням під вартою. В разі, якщо суд прийде до переконання про необхідність продовження строку раніше визначеного запобіжного заходу, просили зменшити розмір визначеної застави, оскільки такий є непомірним для обвинуваченого.

Заслухавши думку учасників судового розгляду з приводу заявленого прокурором клопотання, суд приходить до наступного висновку.

Ухвалою судового засідання від 14.02.25 р. відносно обвинуваченого за ч. 4 ст. 185 КК України, ОСОБА_4 , раніше судимого, у якого відсутні міцні соціальні зв`язки, продовжено строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою, з визначенням застави у 40 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Термін дії вказаної ухвали завершується 115.04.25 року.

Відповідно до чч. 1, 2 ст.29 Конституції України кожна людина має право на свободу та особисту недоторканність. Ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Як передбачено ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Згідно з ст.178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі:вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання;репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше;наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

На даному етапі розгляду кримінального провадження суд не вправі визнавати особу винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення, водночас суд доходить висновку, що причетність ОСОБА_4 до вчинення кримінального правопорушення, в якому він обвинувачуються , у клопотанні прокурора є обґрунтованою і достатньою для застосування щодо ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Суд також враховує, що за своєю правовою природою ризик вчинення підозрюваним, обвинуваченим дій, перелік яких визначений ч.1 ст. 177 КПК України, є твердженням, яке ґрунтується на доказах про ймовірність протидії підозрюваного, обвинуваченого кримінальному провадженню у один із способів, зазначених в указаній нормі закону. Така протидія може мати місце як у майбутньому, так і нинішньому чи минулому.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству.

Крім того, виходячи з ч.2 ст.8 КПК України принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ).

Суд також ураховує, що згідно з положенням ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а також практики ЄСПЛ обмеження права особи на свободу і особисту недоторканність можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює ЄСПЛ, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загально - суспільних прав та інтересів.

На думку суду, продовження щодо обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою не суперечить вимогам ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, оскільки існують реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який, в даному випадку, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи.

На виконання вимог ч. 3 ст. 183 КПК України, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом. Застава і є тим альтернативним запобіжним заходом, який слід застосувати до обвинуваченого для забезпечення його належної процесуальної поведінки. Розмір такої було визначено судом та на даний час відсутні підстави для його зменшення.

Враховуючи викладене, суд приходить до переконання, що клопотання прокурора підлягає до задоволення.

Керуючись ст. 376 КПК України, суд,-

постановив :

Клопотання прокурора задовольнити.

Продовжити обвинуваченому за ч. 4 ст. 185 КК України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою, строком на 60 днів, до 10 червня 2025 року включно, з визначенням застави в розмірі 40 ( сорока) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 121 120 ( сто двадцять одну тисячу сто двадцять ) грн.

У разі внесення застави у вищевказаному розмірі крім обов`язків обвинуваченого, визначених ст.42 КПК України, встановити обвинуваченому ОСОБА_4 , такі обов`язки:

- не відлучатись з м.Львова без дозволу прокурора чи суду;

- повідомляти прокурора або суд про зміну місця свого проживання та роботи;

- утримуватись від спілкування з потерпілим та свідками у даному кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду з України і в`їзду в Україну.

Строк дії ухвали в частині виконання обов`язків два місяці.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора Галицької окружної прокуратури м. Львова ОСОБА_3 .

На ухвалу протягом семи діб з дня виготовлення повного тексту може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду.

Повний текст ухвали виготовлено та оголошено 15 квітня 2025 року.

Суддя ОСОБА_1