Єд. унік. № 243/9929/24
Провадження № 1-кп/243/1127/2024
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 грудня 2024 року місто Слов`янськ

Слов`янський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючий суддя ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні, в режимі відеоконференції, кримінальне провадження № 0000981 від 29 жовтня 2024 на підставі обвинувального акту з угодою про визнання винуватості відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , уродженця м. Слов`янськ Донецької області, громадянина України, який має середньо-технічну освіту, який зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

1)30.06.2006 Приморським районним судом м. Одеси за ч. 3 ст. 185, ст. 69, ст. 15, ч. 2 ст. 186, ст. 69, ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком 2 роки 6 місяців, звільнений 09.01.2008 у зв`язку із відбуттям строку покарання;

2)19.05.2008 Соломинським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 186 КК України до покарання у види позбавлення волі строком на 4 роки, звільнений 08.02.2012 у зв`язку із відбуттям строку покарання;

3)24.10.2013 Лисичанським міським судом Луганської області за ч. 2 ст. 186 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки;

4)28.11.2013 Лисичанським міським судом Луганської області за ч. 2 ст. 186, ч. 4 ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки 1 місяць;

5)30.06.2016 Лисичанським міським судом Луганської області за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 1 рік 6 місяців;

6)25.10.2016 Лисичанським міським судом Луганської області за ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 187, ч. 2 ст. 190 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки 3 місяці, звільнений 06.03.2019 у зв`язку з відбуттям строку покарання;

7)19.06.2019 Слов`янським міськради судом за ч. 2 ст. 186 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років, звільнений 09.08.2024 у зв`язку з відбуттям покарання.

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 4, ст. 186 КК України,

В С Т А Н О В И В :

Під час досудового розслідування 25.11.2024 між ОСОБА_5 та прокурором Слов`янської окружної прокуратури ОСОБА_3 укладено угоду про визнання винуватості, письмовий дозвіл на укладення якої прокуророві у відповідності до абз. 5 ч. 4 ст. 469 КПК України був наданий потерпілими ОСОБА_6 та ОСОБА_7 .

За змістом обвинувального акту кримінальні правопорушення були вчинені при наступних обставинах.

На підставі Указу Президента України «Про введення воєнного стану в України» від 24 лютого 2022 року №64/2022, затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року №2102-IX в Україні із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб введено воєнний стан, дія якого неодноразово продовжувалась.

Згідно Указу Президента України № 469/2024 від 23 липня 2024 року «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України № 3891-ІХ від 23 липня 2024 року, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 12 серпня 2024 року строком на 90 діб.

19.10.2024, в денний час доби, більш точний час встановити не виявилось можливим, ОСОБА_5 , будучи раніше судимим, маючи не зняту та не погашену в установленому порядку судимість, на законних підставах перебуваючи за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_2 , де також мешкає потерпіла ОСОБА_6 , побачив золоті прикраси, які належать останній.

В цей момент у ОСОБА_5 виник протиправний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, що належить ОСОБА_6 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на незаконне заволодіння чужим майном, що належить потерпілій ОСОБА_6 , 19.10.2024, в денний час доби, більш точний час встановити не виявилось можливим, ОСОБА_5 , усвідомлюючи, що його дії невідомі потерпілій ОСОБА_6 , діючи умисно, повторно, таємно, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, незаконно заволодів з кімнати за місцем мешкання ОСОБА_6 , золотою обручкою 585 проби загальною вагою 5,30 г. вартістю 16 710,31 грн., після чого викраденим розпорядився на власний розсуд.

До того ж, продовжуючи реалізацію свого корисливого злочинного умислу, спрямованого на таємне викрадення чужого майна, 24.10.2024, в денний час доби, більш точний час встановити не виявилось можливим, ОСОБА_5 , усвідомлюючи, що його дії невідомі потерпілій ОСОБА_6 , діючи умисно, повторно, таємно, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, незаконно заволодів з кімнати за місцем мешкання ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_2 , двома парами золотих сережок 585 проби загальною вагою 2,50 г вартістю 10022, 04 гривень, після чого викраденим розпорядився на власний розсуд.

Крім того, продовжуючи реалізацію свого корисливого злочинного умислу, спрямованого на таємне викрадення чужого майна, 28.10.2024, в денний час доби, більш точний час встановити не виявилось можливим, ОСОБА_5 , усвідомлюючи, що його дії невідомі потерпілій ОСОБА_6 , діючи умисно, повторно, таємно, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, незаконно заволодів з кімнати за місцем мешкання ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_2 , золотим хрестиком 585 проби загальною вагою 0,75 г вартістю 3006,62 гривень.

Після чого, ОСОБА_5 викраденим розпорядився на власний розсуд, спричинивши матеріальну шкоду ОСОБА_6 на загальну суму 29738 гривень 97 копійок.

ОСОБА_5 , будучи раніше судимим, маючи не зняту та не погашену в установленому порядку судимість, 28.10.2024 року близько 22:00 годин знаходився за місцем свого мешкання, за адресою: АДРЕСА_2 , де вживаючи спиртні напої, у останнього виник злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна та він визначив об`єктом свого злочинного посягання майно раніше знайомої ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка в цей час знаходилась за місцем свого мешкання, а саме за адресою: АДРЕСА_3 .

Реалізовуючи свій протиправний умисел, спрямований на відкрите викрадення чужого майна та обернення його на свою користь, 28.10.2024 року приблизно 23:00 години, ОСОБА_5 зателефонував ОСОБА_7 та повідомив останній, що зараз до неї прийде, на що ОСОБА_7 погодилась. Після чого ОСОБА_5 направився за місцем проживання ОСОБА_7 , за адресою: АДРЕСА_3 , де шляхом вільного доступу зайшов на територію вказаного домоволодіння та через вхідні двері до будинку.

Продовжуючи доводити свій протиправний умисел до кінця, ОСОБА_5 , знаходячись на законних підставах за місцем мешкання ОСОБА_7 , у спальній кімнаті вищезазначеного будинку, яке є житлом, наблизившись до ОСОБА_7 та застосовуючи фізичну силу рук, зв`язав поясом від халату руки ОСОБА_7 , тим самим подавив волю потерпілої до опору та забезпечив досягнення свого злочинного наміру.

Після чого ОСОБА_5 , доводячи свій злочинний умисел до кінця, розуміючи, що його дії є очевидними для потерпілої, свідомо ігноруючи зазначену обставину, діючи умисно, повторно, із корисливих спонукань, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, із застосуванням насильства, що не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілої, відкрито заволодів належним потерпілій золотим ланцюжком з хрестиком загальною вагою 8,10 г, 585 проби, вартістю 20845,60 гривень, жіночою золотою каблучкою, 585 проби, вагою 1 г, вартістю 3087,88 гривень, грошовими коштами в сумі 17070 гривень, та в подальшому з місця вчинення кримінального правопорушення втік, а викраденим розпорядився на власний розсуд.

Умисними протиправними діями ОСОБА_5 потерпілій ОСОБА_7 була заподіяна матеріальна шкода на загальну суму 41003,48 гривень.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 у скоєнні цих кримінальних правопорушень визнав себе винним у повному обсязі та просив затвердити угоду про визнання винуватості від 25.11.2024, яку було ним укладено з прокурором. Він розуміє незаконність своїх дій, визнає наведені в обвинувальному акті обставини вчинення ним кримінальних правопорушень, перелік викраденого майна, розмір заподіяної шкоди, погоджується з кримінально-правовою кваліфікацією інкримінованих йому кримінальних правопорушень за ч. 4 ст. 185, ч. 4 ст. 186 КК України, усвідомлює небезпечність своєї протиправної поведінки.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що 25.11.2024 між прокурором ОСОБА_3 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора по цьому кримінальному провадженню, та обвинуваченим ОСОБА_5 у присутності захисника ОСОБА_4 було укладено угоду про визнання винуватості, за умовами якої обвинувачений ОСОБА_5 у повному обсязі визнав свою винуватість у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 4 ст. 186 КК України, зобов`язується беззастережно визнати винуватість у вчиненні кримінального правопорушення в обсязі висунутого обвинувачення у судовому провадженні, вжити заходів до повного відшкодування шкоди потерпілій ОСОБА_7 . Також сторонами угоди визначено узгоджене між ними покарання, яке ОСОБА_5 повинен нести за вчинені кримінальні правопорушення, а саме: за ч. 4 ст. 185 КК України у виді 5 років позбавлення волі, за ч. 4 ст. 186 КК України у виді 7 років позбавленні волі. У відповідності до ч. 1 ст. 70 КК України сторони погодили визначити ОСОБА_5 остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 7 років. В угоді передбачені наслідки її укладання, затвердження та невиконання, які роз`яснені обвинуваченому. Угода була підписана прокурором ОСОБА_3 , підозрюваним ОСОБА_8 та його захисником адвокатом ОСОБА_4 .

Розглядаючи питання про затвердження угоди суд виходить із наступного.

Відповідно до положень статті 468 КПК України у кримінальному провадженні можуть бути укладені такі види угод: 1) угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим; 2) угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Положеннями частини 2 статті 469 КПК України передбачено, що угода про визнання винуватості може бути укладена за ініціативою прокурора або підозрюваного чи обвинуваченого. Відповідно до пункту 1 частини 4 статті 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів. Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Згідно частини 5 статті 469 КПК України укладання угоди про визнання винуватості може ініціюватися в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні зазначив про те, що при укладанні даної угоди від 25.11.2024 були дотримані вимоги та правила Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України, просив цю угоду затвердити та призначити ОСОБА_5 узгоджену по угоді міру покарання.

Обвинувачений ОСОБА_5 у судовому засіданні також просив затвердити укладену угоду про визнання винуватості від 25.11.2024, беззастережно підтвердив визнання ним винуватості у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 4 ст. 186 КК України, його ініціативу і добровільність укладання цієї угоди та можливість її виконання.

Потерпілі ОСОБА_6 та ОСОБА_7 не використали свого права на безпосередню участь у судовому засіданні та надали суду заяву з проханням проводити судове засідання за їх відсутності, зазначивши про відсутність заперечень щодо укладення прокурором угоди про визнання винуватості з ОСОБА_5 . Їх неявка не перешкоджає розгляду питання про затвердження угоди у відповідності до ч. 2 ст. 474 КПК України, адже вони не є стороною цієї угоди.

З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку, що мали місце діяння, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_5 , вони правильно кваліфіковані за ч. 4 ст. 185 КК України, а саме - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно в умовах воєнного стану, та за ч. 4 ст. 186 КК України, а саме - відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене повторно, поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, в умовах воєнного стану.

Відповідно до положень статті 12 КК України кримінальні правопорушення, передбачені частиною 4 статті 185 КК України, є тяжкими злочинами.

Відповідно до положень статті 12 КК України кримінальні правопорушення, передбачені частиною 4 статті 186 КК України, є тяжкими злочинами.

Судом встановлено, що дана угода про визнання винуватості від 25.11.2024 за своїм змістом та порядком укладання відповідає вимогам статей 468-470, 472 КПК України, положенням ч. 4 ст. 185, ч. 4 ст. 186 КК України, щодо правової кваліфікації кримінальних правопорушень та щодо узгоджених мір покарання у виді позбавлення волі, розмір та строк яких передбачено відповідними санкціями ч. 4 ст. 185 та ч. 4 ст. 186 КК України. Шляхом вивчення документів кримінального провадження, заслуховування пояснень ОСОБА_5 суд переконався у тому, що укладання угоди є добровільним. Тобто, згідно положень частини 6 статті 474 КПК України не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Умови угоди відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, наявні фактичні підстави для визнання винуватості обвинуваченим, тому угода підлягає затвердженню також з урахуванням особи обвинуваченого, який раніше судимий, за місцем мешкання характеризується посередньо, на диспансерному обліку чи під профілактичним наглядом у лікаря-нарколога не перебуває, за медичною допомогою до психіатра не звертався.

Крім того, обвинуваченому роз`яснені положення частини 5, 6 та 7 статті 474 КПК України та положення статті 389-1 КК України «Умисне невиконання угоди про примирення або про визнання винуватості», які йому зрозумілі, ним усвідомлено, що наслідком укладання та затвердження угоди є його відмова від здійснення прав, передбачених частиною п`ятою статті 474 КПК України, обмеження його права на оскарження вироку згідно з положеннями статей 394 та 424 КПК України. Наслідки невиконання угоди обвинуваченому зрозумілі. Після таких роз`яснень обвинувачений не заперечував проти затвердження судом угоди про визнання винуватості.

Таким чином, за наслідками розгляду угоди у судовому засіданні, суд, перевіривши відповідність угоди вимогам кримінального процесуального та кримінального законів, врахувавши заслухані доводи сторін угоди, приходить до висновку про наявність правових підстав для прийняття рішення про ухвалення обвинувального вироку та затвердження угоди про визнання винуватості ОСОБА_5 у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 4 ст. 186 КК України, та призначення узгодженої сторонами міри покарання у виді позбавлення волі.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Процесуальні витрати відсутні.

Ухвалою слідчого судді від 31.10.2024 до обвинуваченого застосований запобіжний захід у виді тримання під вартою з утриманням у Державній установі «Дніпровська установа виконання покарань (№4)», строком на 60 днів, тобто до 16 год. 20 хв. 27 грудня 2024 року.

Оскільки суд дійшов висновку про призначення обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі, з метою виконання вироку та запобіганню спробам обвинуваченого ухилитися від відбування покарання, строк тримання ОСОБА_5 під вартою має бути продовжений до набранням вироком законної сили.

У відповідності до положення ч. 4 ст. 174 КПК України та для можливості вирішення питання по речовим доказам слід скасувати арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді від 01.11.2024.

Питання по речовим доказам вирішити відповідно до положень статті 100 КПК України.

З огляду на викладене та керуючись статтями 374, 468-472 Кримінального процесуального кодексу України,

У Х В А Л И В :

Затвердити угоду від 25 листопада 2024, укладену між ОСОБА_5 та прокурором Слов`янської окружної прокуратури ОСОБА_3 про визнання винуватості у рамках кримінального провадження № 0000981 від 29 жовтня 2024 за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 4 ст. 186 КК України.

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 4 ст. 186 КК України, та призначити йому узгоджену сторонами міру покарання

- за ч. 4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років;

- за ч. 4 ст. 186 КК України у виді позбавлення волі строком на 7 (сім) років.

На підставі ст. 70 ч. 1 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначити ОСОБА_5 остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 7 (сім) років.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_5 обчислювати з дня набрання вироком законної сили, зарахувавши ОСОБА_5 на підставі ч. 5 ст. 72 КК України у строк покарання строк попереднього ув`язнення з 29.10.2024 до дня набрання вироком законної сили, з розрахунку 1 день попереднього ув`язнення дорівнює 1 дню позбавлення волі.

До набрання вироком законної сили обраний відносно ОСОБА_5 запобіжний захід у виді тримання під вартою у Державній установі «Дніпровська установа виконання покарань (№4)» залишити без змін.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді від 01.11.2024 на майно, а саме: музичну колонку чорного кольору марки «JBL; дорожню валізу темно-сірого кольору «Three Birds; пояс від халату сірого кольору; чашку; аркуш специфікації (прийняття предмету застави) № від 26.10.2024; аркуш специфікації (прийняття предмету застави) № від 28.10.2024; аркуш специфікації (прийняття предмету застави) № від 24.10.2024; аркуш специфікації (прийняття предмету застави) № від 19.10.2024; банківську карту «ПУМБ» НОМЕР_2 ; мобільний телефон SAMSUNG Galaxy A51 IMEI НОМЕР_3 ; HUAWEI P smart FIG-LX1 IMEI НОМЕР_4 ; грошові кошти загальною сумою 13100 гривень (20 купюр по 500 гривень, 3 купюри по 1000 гривень, 1 купюра 100 гривень); зіп пакет в середині якої мається сім-карта Vodafone з маркуванням « НОМЕР_5 » та сім-карта Lifecell з маркуванням « НОМЕР_6 »; банківську картку акціонерного товариства «ПУМБ» з № НОМЕР_7 «INSTANT» дія до 07/27 CVV код 227.

Речові докази, після набрання вироком законної сили, у відповідності до положень ст. 100 КПК України, а саме: пояс від халату сірого кольору, який було поміщено до спец. пакету PSP 2069207;чашку, яка обгорнута в папір, які зберігаються у камері схову ВП № 4 Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області згідно квитанції № 374 - повернути потерпілій ОСОБА_7 ; аркуші специфікації № , , , , які зберігаються у камері схову ВП № 4 Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області згідно квитанції № 374 - знищити.; мобільний телефон Samsung Galaxy A51 IMEI НОМЕР_3 , мобільний телефон HUAWEI P smart FIG-LXI IMEI НОМЕР_4 , сім-картe Vodafone з маркуванням « НОМЕР_5 », сім-карту Lifecell з маркуванням « НОМЕР_6 », банківську карту «ПУМБ» НОМЕР_2 , які зберігаються у камері схову ВП № 4 Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області згідно квитанції № 374, а також банківську картку акціонерного товариства «ПУМБ» № НОМЕР_7 «INSTANT» дія до 07/27, яка зберігається у камері схову ВП № 4 Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області згідно квитанції № 383 - повернути ОСОБА_5 ; грошові кошти у розмірі 13100 грн., які зберігаються у камері схову ВП № 4 Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області згідно квитанції № 139 - повернути потерпілій ОСОБА_7 ; музичну колонку чорного кольору марки «JBL; дорожню валізу темно-сірого кольору «Three Birds», які зберігаються у камері схову ВП № 4 Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області згідно квитанції № б/н - повернути потерпілій ОСОБА_6 .

Роз`яснити ОСОБА_5 , що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення до кримінальної відповідальності, передбаченої ст. 3891 КК України.

Вирок суду на підставі угоди про визнання винуватості може бути оскаржено в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду через Слов`янський міськрайонний суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення: обвинуваченим виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами п`ятою - сьомою статті 474 КПК України, в тому числі нероз?яснення йому наслідків укладання угоди; потерпілим, його представником, законним представником, виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; нероз?яснення йому наслідків укладання угоди; невиконання судом вимог, встановлених частинами шостою та сьомою статті 474 КПК України; прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у кримінальному провадженні, в якому згідно з частиною третьою стаття 469 КПК України угода не може бути укладена.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1