У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 грудня 2024 року місто Київ

Слідчий суддя Шевченківського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 (у режимі відеоконференції), розглянувши матеріали клопотання прокурора Київської міської прокуратури, поданого у кримінальному провадженні № 0001249 від 01 листопада 2024 року, про продовження застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, з середньою спеціальною освітою, ФОП (діяльність у сфері перевезення), зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 раніше не судимого, який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України

У С Т А Н О В И В:

ГУ НП в місті Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0002730 від 26 червня 2024 року.

Досудовим розслідуванням установлено, що 01 листопада 2024 року, приблизно о 14 год. 38 хв., ОСОБА_5 , керуючи автомобілем марки "DAF FA LF 45" р.н. НОМЕР_1 , рухаючись у другій (середній) смузі проїзної частини вул. Привокзальна у м. Києві, зі сторони вул. Ялтинська в напрямку Харківського шосе, наближався до нерегульованого пішохідного переходу, позначеного інформаційно-вказівними дорожніми знаками 5.38.1, 5.38.2 - «пішохідний перехід» та дорожньою розміткою 1.14.1 «зебра» Правил дорожнього руху України.

В цей час, у попутному напрямку, попереду автомобіля марки "DAF FA LF 45" р.н. НОМЕР_1 , в межах третьої (крайньої лівої) смуги проїзної частини вул. Привокзальної у м. Києві, рухався автомобіль марки "Renault Master" р.н. НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_6 , який під час наближення до вищевказаного нерегульованого пішохідного переходу, не змінюючи смуги руху, почав зменшувати швидкість керованого ним автомобіля та зупинився перед дорожньою розміткою «зебра», з метою виконання вимог пункту 18.1 ПДР України.

В свою чергу, проїзну частину вул. Привокзальної у м. Києві, по нерегульованому пішохідному переходу, перетинала пішохід ОСОБА_7 , 1989 року народження, рухаючись зліва направо, відносно напрямку вищезазначених транспортних засобів.

Під час руху, ОСОБА_5 допустив порушення вимог пунктів 1.3, 1.5, 2.3 «б», та 18.4 Правил дорожнього руху України.

Порушення вищевказаних вимог Правил дорожнього руху України з боку водія ОСОБА_5 виявились у тому що він, керуючи технічно справним автомобілем марки "DAF FA LF 45" р.н. НОМЕР_1 , будучи обізнаним, що транспортний засіб є джерелом підвищеної небезпеки, рухаючись по проїзній частині вул. Привокзальної у м. Києві, будучи заздалегідь поінформованим про наближення до нерегульованого пішохідного переходу, позначеного інформаційно-вказівними дорожніми знаками 5.38.1, 5.38.2 - «пішохідний перехід» та дорожньою розміткою 1.14.1 «зебра», усвідомлюючи, що пішохідний перехід призначений для перетину проїзної частини пішоходами, які мають безперечну перевагу в русі на даній ділянці дороги, з моменту, коли вступили на перехід, а водій, у свою чергу, повинен зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитись, маючи об`єктивну змогу завчасно виявити автомобіль марки "Renault Master" р.н. НОМЕР_2 , який гальмував попереду та зупинився в межах третьої (крайньої лівої) смуги попутного напрямку руху, з метою надання дороги пішоходу ОСОБА_7 та, як наслідок, негайно зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися, не зміг вірно оцінити дорожню обстановку та її зміни, не впевнився, що на пішохідному переході немає пішоходів, відволікся від керування транспортним засобом у дорозі, створюючи своїми діями загрозу життю і здоров`ю громадян, навпроти е/о № 8/1 по вул. Привокзальна у м. Києві виїхав на нерегульований пішохідний перехід, де здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_8 , яка наближалась зліва до його смуги руху.

В результаті даної дорожньо-транспортної пригоди, пішохід ОСОБА_8 , отримала тілесні ушкодження, від яких померла під час госпіталізації до лікарні швидкої медичної допомоги.

01.11.2024 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Ухвалою суду від 05 листопада 2024 року до ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у виді домашнього арешту у нічний час доби.

23 грудня 2024 року прокурором Київської міської прокуратури подано у кримінальному провадженні № 0001249 від 01 листопада 2024 року клопотання про продовження застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту відносно ОСОБА_9 .

Прокурор у судовому засіданні клопотання підтримав у повному обсязі та просив його задовольнити з підстав у ньому наведених.

Підозрюваний та захисник не заперечували щодо застосування відносно нього запобіжний захід у виді домашнього арешту у нічний час доби.

Вивчивши клопотання та матеріали додані до клопотання, з`ясувавши думку осіб, що беруть участь у його розгляді, слідчий суддя зазначає наступне.

Згідно із ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків.

Крім того, ст. 178 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, в тому числі й вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання винуватим, вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого, міцність його соціальних зв`язків, наявність постійного місця роботи, навчання, його репутацію, майновий стан, наявність судимостей, дотримання раніше застосованих запобіжних заходів та інше.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення. Термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Дослідивши надані матеріали слідчий суддя бере до уваги документи, що підтверджують ймовірну причетність ОСОБА_5 до інкримінованого йому кримінального правопорушення і такі є переконливими для слідчого судді.

Оскільки на даному етапі кримінального провадження не допускається вирішення тих питань, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, а саме питань, пов`язаних з оцінкою доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення, то слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів лише визначає, що причетність ОСОБА_5 до вчинення кримінального правопорушення, підозра у якому йому повідомлена, є вірогідною та достатньою для застосування щодо нього обмежувального заходу.

За змістом ст. 176 КПК України найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою.

В той же час, з урахуванням характеризуючих обставин ОСОБА_5 слідчий суддя вважає, що на даний час існують ризики того, що ОСОБА_5 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні, а також може вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Зважаючи на викладене, слідчий суддя вважає за необхідне продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у нічний час доби.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. ст. 177, 178, 181, 183 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання задовольнити.

Продовжити підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у нічний час доби на 41 (сорок один) день, тобто до 01 лютого 2025 року, включно, в межах строку досудового розслідування, заборонивши йому залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 у період часу з 22 год 00 хв до 06 год 00 хв наступної доби, з покладенням на підозрюваного обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України, а саме:

1) прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді чи суду за кожною вимогою;

2) не відлучатись із населеного пункту, за місцем фактичного проживання без дозволу слідчого або органу, у провадженні якого знаходиться кримінальне провадження;

3) повідомляти службову особу або орган, у провадженні якого знаходиться кримінальне провадження, про зміну свого місця проживання та роботи.

На ухвалу прокурором, підозрюваним, його захисником протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга до Київського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1