Справа № 151/218/25
Провадження № 1-кп/151/47/25
УХВАЛА

іменем України

21 березня 2025 року селище Чечельник

Чечельницький районний суд Вінницької області у складі :

головуючої судді ОСОБА_1

за участю :

секретаря судових засідань ОСОБА_2 прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника обвинуваченого, адвоката ОСОБА_5

провівши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в приміщенні Чечельницького районного суду Вінницької області підготовче судове засідання на підставі обвинувального акта у кримінальному провадженні № 0000634, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20 листопада 2024 року про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України,

ВСТАНОВИВ :

До Чечельницького районного суду Вінницької області з Вінницької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону надійшов вищевказаний обвинувальний акт.

19 березня 2025 року ухвалою суду вказане кримінальне провадження призначене до підготовчого судового засідання.

19 березня 2025 року начальник Гайсинського відділу Вінницької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_3 надіслав на електронну адресу суду клопотання про продовження ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Клопотання мотивоване тим, що ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 25.01.2025 відносно ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою на 60 днів. Причетність ОСОБА_4 до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України підтверджується зібраними доказами, зокрема показаннями свідків, актом службового розслідування та іншими матеріалами у своїй сукупності. Зазначив, що ризики, які слугували підставою для застосування відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою на даний час продовжують існувати та жодним чином не зменшилися. ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину вчиненого в умовах воєнного стану, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 10 років, усвідомивши невідворотність покарання, останній без застосування запобіжного заходу, окрім тримання під вартою, може зникнути та переховуватись від суду, що свідчить про наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України. Також, ОСОБА_4 може вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у вчиненні якого він підозрюється, зокрема продовжити ухилятися від проходження військової служби. Відтак, необхідність продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обумовлюється наявністю ризиків, передбачених п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України. Продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно ОСОБА_4 спрямоване на забезпечення посилення контролю за місцем перебування останнього, виконання ним процесуальних обов`язків, попередження та своєчасне припинення вчинення ним незаконного впливу на свідків, вчинення інших кримінальних правопорушень. Згідно ч. 8 ст. 176 КПК України, під час дії воєнного стану до військовослужбовців, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 402-405, 407, 408, 429 Кримінального кодексу України, застосовується виключно запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті, тобто тримання під вартою. Враховуючи викладене, з метою забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків та за сукупності наведених обставин, просить продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на строк 60 днів .

Прокурор ОСОБА_3 , який приймав участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції просив призначити справу до судового розгляду у відкритому судовому засіданні, вважаючи, що під час досудового розслідування були дотримані всі вимоги КПК України, підстав для закриття провадження чи повернення обвинувального акту не вбачає. Щодо досудової доповіді покладається на розсуд суду. Крім того, підтримав подане ним клопотання про продовження ОСОБА_4 строку тримання під вартою з підстав викладених у ньому. Причетність ОСОБА_4 до вчинення вказаного кримінального правопорушення, підтверджується зібраними доказами, зокрема показаннями свідків, які ще не допитувалися судом, на яких перебуваючи на волі може впливати обвинувачений. Зазначив, що ризики, які слугували підставою для застосування відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою на даний час продовжують існувати та жодним чином не зменшилися. Просив врахувати міру покарання за пред`явленим ОСОБА_4 обвинуваченням, що складає від п`яти до десяти років позбавлення волі. На підставі викладеного, просив продовжити обрану відносно обвинуваченого ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 25.01.2025 міру запобіжного заходу.

Обвинувачений ОСОБА_4 , який приймав участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції у підготовчому судовому засіданні заперечив, проти продовження строку тримання під вартою, оскільки вину визнає частково, наміру ухилятися від військової служби не мав, злочинного умислу не реалізовував. Перебуваючи у Верхівці у військовій частині НОМЕР_1 не знав, що перебував на військовій службі та був туди офіційно прикомандирований. Військову частину НОМЕР_1 , не повідомляючи нікого, покинув у кінці 2024 року через проблеми зі здоров`ям, про що має підтверджуючі документи, які знаходяться у нього вдома, де на даний час нікого не має та у телефоні, який йому не дають. Для підтвердження вказаних фактів йому потрібно надати вказані документи, що перебуваючи під вартою зробити не може. Крім того, зазначив, що поїхав додому, також і через проблеми у сина 2006 року народження. Також зазначив, що після вирішення своїх проблем повернувся до військової частини НОМЕР_2 , де перебував на службі поза штатом та очікував вказівки на подальші дії. Зауважив, що завжди був на зв`язку, однак ніхто із військової частини НОМЕР_1 йому не телефонував. Проте, що перебуває у розшуку дізнався лише у січні місяці. Просить змінити йому запобіжний захід та дозволити повернутися додому.

Захисник ОСОБА_4 , адвокат ОСОБА_5 , який, також приймав участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції не заперечував проти призначення справи до судового розгляду, оскільки підстави для повернення обвинувального акту чи закриття провадження по справі відсутні. Щодо клопотання про продовження запобіжного заходу його підзахисному, вважає, що прокурором не доведено обставини, які свідчать про необхідність продовження запобіжного заходу. Дій з боку його підзахисного, щодо впливу на свідків не було. Розуміє, що докази на підтвердження вчинення його підзахисним злочину, які наявні у матеріалах кримінального провадження, не досліджуються у підготовчому судовому засіданні. Також, зазначив, що вони були б згодні на домашній арешт, однак законодавством чітко визначено, що у разі наявності підстав для застосування запобіжного заходу, у даному випадку може бути застосовано лише тримання під вартою. Враховуючи викладене, просив врахувати позицію Європейського Суду, те що ОСОБА_4 раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, а тяжкість покарання не може слугувати єдиною підставою для такого запобіжного заходу та відмовити у задоволенні клопотання прокурора, оскільки вважає, що підстави для продовження діючого запобіжного заходу прокурором не доведені.

Суд, заслухавши думку учасників процесу, дослідивши клопотання прокурора, приходить до наступного висновку.

Дане кримінальне провадження підсуднє Чечельницькому районному суду Вінницької області відповідно до статей 32, 33 КПК України.

Підстав для закриття кримінального провадження, передбачених п. п. 4-8 ч. 1 або ч. 2 ст. 284 КПК України або зупинення провадження, немає.

Обвинувальний акт складено у відповідності до вимог ст. 291 КПК України, при його затвердженні прокурором дотримано вимоги процесуального закону, порушень вимог КПК України, які б унеможливлювали призначення провадження до судового розгляду відсутні, а тому, суд приходить до висновку про можливість призначення справи за обвинувальним актом відносно ОСОБА_4 до судового розгляду.

Частиною 5 ст. 314 КПК України встановлено, що у підготовчому судовому засіданні суд, у випадках, передбачених цим Кодексом, за власною ініціативою або за клопотанням обвинуваченого, його захисника чи законного представника, чи за клопотанням прокурора і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини вирішує питання щодо складання досудової доповіді, про що постановляє ухвалу із зазначенням строку підготовки такої доповіді.

Згідно з ч. 1 ст. 314-1 КПК України з метою забезпечення суду інформацією, що характеризує обвинуваченого, а також прийняття судового рішення про міру покарання представник уповноваженого органу з питань пробації складає досудову доповідь за ухвалою суду.

Відповідно до ч. 5 ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 407 КК України, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 відноситься до тяжкого злочину, нижня межа санкції якого не перевищує п`яти років позбавлення волі.

З вказаних підстав клопотання прокурора про доручення уповноваженому органу з питань пробації скласти та надати суду досудову доповідь відносно обвинуваченого підлягає задоволенню, тому з метою повного та об`єктивного розгляду кримінального провадження, суд вважає за необхідне зобов`язати представника уповноваженого органу з питань пробації скласти досудову доповідь на обвинуваченого, з метою забезпечення суду інформацією, що характеризує його особу.

Щодо заявленого клопотанняпрокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України незалежно від наявності клопотання суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двохмісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта чи з дня застосування судом до обвинуваченого такого заходу. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Судом встановлено, що ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 25 січня 2025 року до ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строк дії якого закінчується 25 березня 2025 року і розгляд кримінального провадження до вказаної дати не може бути закінчено.

Відповідно до ч. 3 ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити, продовжити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого.

Статтею 177 КПК України передбачено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5)вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Частиною 2 даної статті передбачено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

При цьому, відповідно до частини восьмої статті 176 КПК України під час дії воєнного стану до військовослужбовців, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 402-405, 407, 408, 429 Кримінального кодексу України, застосовується виключно запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті, тобто виключно тримання під вартою.

Часиною 4 ст. 183 КПК України визначено, що під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-2, 258, 258-6, 260, 261, 402-405, 407, 408, 429, 437-442-1 КК України.

Згідно до ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини.

Відповідно до вимог ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, вирішуючи питання продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою судом враховано, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.

Як випливає з практики ЄСПЛ у справі ''Ілійков проти Болгарії'' №33977/96 від 26.07.2001 р., суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів.

Згідно статтей 7-9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини. У рішенні по справі ''Летельє проти Франції'' від 26.06.1991 Європейський суд з прав людини вказав, що наявність вагомих підстав підозрювати затриманого у вчиненні злочину є неодмінною умовою правомірності тримання під вартою. У рішенні по справі ''W проти Швейцарії'' від 26.01.1993 року Європейський суд з прав людини вказав, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилитись від слідства.

Таким чином зважаючи на те, що на даний час кримінальне провадження по суті ще не розглянуто, беручи до уваги обставини за якими пред`явлено обвинувачення, тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, а також те, що розгляд справи по суті ще не розпочато, не допитувалися у судовому засіданні свідки, суд вважає, що підстави для відмови у задоволенні клопотання прокурора відсутні.

Доводи обвинуваченого і захисника не спростовують наявність вищевказаних обставин та є недостатніми для відмови у продовженні діючого запобіжного заходу на даній стадії судового розгляду, а обраний відносно обвинуваченого запобіжний захід у вигляді тримання під вартою підлягає продовженню.

На підставі викладеного, керуючись статтями 176, 183, 331, 314, 372 КПК України,

ПОСТАНОВИВ :

Призначити судовий розгляд у відкритому судовому засіданні на підставі обвинувального акта у кримінальному провадженні № 0000634, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20 листопада 2024 року про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України на 28 березня 2025 року о 11 годині 00 хвилин.

Судовий розгляд кримінального провадження у справі здійснюватиметься одноособово суддею Чечельницького районного суду Вінницької області ОСОБА_1 ..

Викликати для участі у судовому засіданні учасників справи.

Зобов`язати Київський районний відділ м. Одеси філії Державної установи ''Центр пробації'' у Одеській області (65080, м.Одеса, вул. Академіка Філатова, 14, ел. адреса ) відповідно до ст. 314-1 КПК України, для забезпечення суду інформацією скласти досудову доповідь, що характеризує обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця та жителя : АДРЕСА_1 , для прийняття судового рішення про міру покарання та подати до суду в термін до 27.03.2025.

Клопотання прокурора ОСОБА_3 про продовження строку тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_4 - задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк 60 (шістдесят) днів, а саме з 21 березня 2025 року по 19 травня 2025 року включно.

Копію ухвали надіслати обвинуваченому, прокурору, захиснику та начальнику ІНФОРМАЦІЯ_3 .

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга до Вінницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу суду не зупиняє її виконання.

Суддя ОСОБА_6