Справа № 468/229/25
БАШТАНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД
УХВАЛА

06.02.2025 року слідчий суддя Баштанського районного суду Миколаївської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 , слідчого - ОСОБА_3 , розглянувши клопотання слідчого Баштанського РВП ГУНП в Миколаївській області №0000079 погодженого з прокурором Миколаївської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону про надання дозволу на проведення обшуку,

ВСТАНОВИВ:

Слідчим відділом Баштанського РВП ГУНП в Миколаївській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000079 від 03.01.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

Слідчий СВ Баштанського РВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_3 за погодженням прокурора Миколаївської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону звернувся до слідчого судді з клопотанням про надання дозволу на проведення обшуку житла, в автомобілі Volkswagen Passat, який належить ОСОБА_4 з метою відшукання та вилучення можуть знаходитися вибухові пристрої пристосованих для враження живої сили.

Слідчий у судовому засіданні клопотання підтримала та просив задовольнити.

Відповідно до статті 8 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції. Органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб.

Відповідно до ст. 30 Конституції України, кожному гарантується право на недоторканність житла чи іншого володіння особи. Так, згідно із цією статтею не допускається проникнення до житла чи до іншого володіння особи, проведення в них огляду чи обшуку інакше як за вмотивованим рішенням суду.

Статтею 13 КПК України встановлено, що не допускається проникнення до житла чи до іншого володіння особи, проведення в них огляду чи обшуку інакше як за вмотивованим судовим рішенням, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст.234 КПК України, обшук проводиться з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, відшукання знаряддя кримінального правопорушення або майна, яке було здобуте у результаті його вчинення, а також встановлення місцезнаходження розшукуваних осіб.

Системний аналіз положень КПК України дає підстави для висновку, що застосування до ухвал слідчого судді постановлених за результатами розгляду клопотання про надання дозволу на обшук положень, які регламентують загальні вимоги щодо судового рішення можливо лише з врахуванням особливостей стадії досудового розслідування, яка є відмінною від судового розгляду. Таким чином, розглядаючи подане клопотання та наводячи мотиви ухвалення судового рішення, зокрема в частині змісту та обсягу доказів, враховую положення КПК України щодо дотримання меж, які не розкривають таємницю досудового розслідування, а також практику ЄСПЛ, який неодноразово у своїх рішеннях зазначав, що хоча п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

Дослідивши матеріали клопотання, заслухавши доводи слідчого, приходжу до висновку, що долучені до матеріалів клопотання докази не є достатніми для доведення виправданості такого ступеня втручання у права і свободи особи, про який йдеться у клопотанні слідчого.

В ході розгляду клопотання не доведено, що за встановлених обставин обшук є найбільш доцільним та ефективним способом відшукання та вилучення речей і документів, які мають значення для досудового розслідування.

Слідчий вказує, що в автомобілі Volkswagen Passat, який належить ОСОБА_4 , можуть знаходитися вибухові пристрої пристосованих для враження живої сили, посилаючись на покази свідка ОСОБА_5 , якому на словах ОСОБА_4 , повідомив про місце знаходження вищевказаних гранат.

Слідчий суддя приходить до висновку, що наведені слідчим доводи щодо наявності підстав для проведення обшуку є необґрунтованими, оскільки при вирішенні питання про надання дозволу на проведення обшуку, встановлено, що матеріали клопотання в тому числі протокол допиту свідка не дають можливість встановити яким чином свідок ОСОБА_5 , дійшов висновку, що інформацію, яку він отримав, у невідомої йому раніше особи, біля лікарні №-3 м. Миколаєва, яка назвалась ОСОБА_4 , та зв`язок фігуранта провадження, у даному випадку володільця зазначеного об`єкту, з кримінальним правопорушенням. Так, матеріали клопотання не містять допустимих та належних доказів на підтвердження того, що саме у вказаному автомобілі Volkswagen Passat, який належить ОСОБА_4 можуть зберігатись засоби або знаряддя вчинення злочину.

Отже, належними та допустимими доказами не підтверджені дані про те, що у автомобілі Volkswagen Passat можуть знаходитися вогнепальна зброя, набої до неї, вибухові пристрої та речовин та інших предметів, пристосованих для ураження живої сили.

Відтак, такі доводи органу досудового розслідування є лише припущеннями, а долучені на їх підтвердження матеріали, які, за твердженням слідчого, вказують на необхідність проведення обшуку, не доводять наявності законних підстав для надання дозволу на проведення обшуку.

Зокрема, долучений на підтвердження доводів клопотання чотири рапорти від 06.02.2025 року, самі по собі належним та допустимим доказом не являється, оскільки, такий документ КПК не передбачений, є документом внутрішнього діловодства органу досудового розслідування та не містить доказового значення в контексті положень КПК України, які визначають допустимість та належність доказів.

Долучена довідка від 27.01.2025 року та Акт перевірки об`єкта на наявність вибухових матеріалів від 27.01.2025 року, жодним чином не підтверджує причетність до вказаних предметів ОСОБА_4 та зв`язок із даним фігурантом відповідно до матеріалів клопотання.

Таким чином, клопотання фактично містить дані які ґрунтуються на припущеннях, а долучені до нього матеріали своїй сукупності не доводять доцільність та наявність законних підстав для надання дозволу на проведення обшуку, а також не свідчать про те, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи про який йдеться у клопотанні та за допомогою наведеної слідчої дії може бути виконане завдання, для виконання якого відповідний учасник кримінального провадження звертається із клопотанням.

Отже, з наведеного вбачається, що матеріали клопотання не містять достатню інформацію щодо мети обшуку, задля того аби перевірити той факт, що обсяг обшуку стосується виключно злочинів, що розслідуються, тобто доводи автора клопотання не підтверджені доказами які засвідчують наявність в автомобілі Volkswagen Passat та зв`язок користувача майна із кримінальним правопорушенням, яке розслідується.

Для санкціонування проведення обшуку житла чи іншої власності закон вимагає, аби слідчий суддя був переконаний у наявності достатніх підстав вважати, що речі, які розшукуються можуть бути знайдені саме там де заплановано обшук.

Слідчим суддею досліджено усі матеріали клопотання та заслухано доводи слідчого у судовому засіданні. Водночас, обґрунтованої позиції про дійсну наявність відповідних та достатніх підстав для проведення обшуку в ході розгляду клопотання не встановлено.

Наведене не дає законних підстав для надання дозволу на проведення обшуку, адже достовірність даних наведених у клопотанні та доцільність проведення вказаної слідчої дії не перевірено органом досудового розслідування шляхом проведення відповідних та достатніх на даному етапі досудового розслідування, визначених КПК України, слідчих та процесуальних дій.

Відповідно до ч.ч.5,6 ст.234 КПК України, слідчий суддя відмовляє у задоволенні клопотання про обшук, якщо прокурор, слідчий не доведе наявність достатніх підстав вважати, що: 1) було вчинено кримінальне правопорушення; 2) відшукувані речі і документи мають значення для досудового розслідування; 3) відомості, які містяться у відшукуваних речах і документах, можуть бути доказами під час судового розгляду; 4) відшукувані речі, документи або особи знаходяться у зазначеному в клопотанні житлі чи іншому володінні особи; 5) за встановлених обставин обшук є найбільш доцільним та ефективним способом відшукання та вилучення речей і документів, які мають значення для досудового розслідування, а також встановлення місцезнаходження розшукуваних осіб, а також заходом, пропорційним втручанню в особисте і сімейне життя особи.

У разі відмови у задоволенні клопотання про дозвіл на обшук житла чи іншого володіння особи слідчий, прокурор не має права повторно звертатися до слідчого судді з клопотанням про дозвіл на обшук того самого житла чи іншого володіння особи, якщо у клопотанні не зазначені нові обставини, які не розглядалися слідчим суддею.

З урахуванням вищенаведеного приходжу до висновку, що відсутні законні підстави для надання дозволу на проведення обшуку, адже слідчим не доведено, що у даному домоволодінні, можуть знаходитися речі, які мають значення для даного кримінального провадження та за встановлених обставин обшук є найбільш доцільним та ефективним способом їх відшукання та вилучення, а також пропорційним втручанню в особисте життя особи, відтак клопотання задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 222, 234, 235 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання слідчого СВ ВП Баштанського РВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_3 , погодженого з прокурором Миколаївської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону про надання дозволу на проведення обшуку - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: