ВИЩИЙ АНТИКОРУПЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

13 грудня 2024 рокумісто Київ

Суддя Вищого антикорупційного суду ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 та його захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду заяву захисника ОСОБА_5 про відвід слідчого судді Вищого антикорупційного суду ОСОБА_6 від розгляду клопотання прокурора Спеціалізованої антикорупційної прокуратури ОСОБА_3 про продовження строку застосування до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0001389 від 14.10.2022,

в с т а н о в и в:

13.12.2024 захисник ОСОБА_5 подав заяву про відвід слідчому судді ОСОБА_6 від розгляду клопотання прокурора Спеціалізованої антикорупційної прокуратури ОСОБА_3 про продовження строку застосування до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0001389 від 14.10.2022.

У відповідності до ч. 1 ст. 81 КПК України та на підставі протоколу автоматичного розподілу судової справи між суддями від 13.12.2024 вказану заяву передано для розгляду судді ОСОБА_1 .

Обґрунтування заяви

У своїй заяві захисник ОСОБА_5 прохав відвести слідчого суддю ОСОБА_6 від розгляду клопотання прокурора про продовження підозрюваному ОСОБА_4 строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

На думку захисника, наявні передбачені п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України обставини, які викликають обґрунтований сумнів у неупередженості слідчого судді.

Існування таких обставин захисник пов`язав з низкою ухвал, що постановлені слідчим суддею ОСОБА_6 стосовно ОСОБА_4 , а саме:

- з ухвалою від 27.06.2023 (у справі № 991/5514/24) про застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з визначенням застави у розмірі 12 000 000,00 грн;

- з ухвалою від 15.10.2023 (у справі № 991/11816/24) про продовження ОСОБА_4 строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на два місці з визначенням застави у розмірі 10 000 000,00 грн.

А саме захисник зауважив, що, постановляючи вказані ухвали, слідчий суддя не дослідив важливі докази та обставини і не дав належної оцінки тому, що:

(і) на момент учинення інкримінованих злочинів ОСОБА_4 не був службовою особою та не міг впливати на службових осіб АТ «Укрзалізниця». Висновок слідчого судді про обґрунтованість повідомленої ОСОБА_4 підозри не відповідає змісту перелічених в ухвалах доказів;

(іі) з 23.02.2024 ОСОБА_4 фактично обізнаний про це кримінальне провадження, втім протягом чотирьох місяців (до дня застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою) не вжив жодних заходів з метою переховування від слідства та втечі за кордон, хоча таку можливість мав;

(ііі) з 2015 року ОСОБА_4 є пенсіонером, також він багатодітний батько, а його дружина має незадовільний стан здоров`я та інвалідність.

Ба більше, під час розгляду клопотань прокурора слідчий суддя відмовив у задоволенні клопотання захисту про виклик свідків, не з`ясувавши позиції підозрюваного, не прийняв якого?небудь рішення стосовно клопотань захисту про долучення медичних документів ОСОБА_4 та членів його сім`ї, документів про майновий стан підозрюваного в обґрунтування непомірного розміру застави (у сумі 10 000 000,00 грн) та низки інших клопотань.

До того ж, ухвала слідчого судді від 25.10.2024 не містить достатніх та чітких мотивів у відповідь на аргументи захисту.

Позиції учасників справи

У судовому засіданні захисник ОСОБА_5 та підозрюваний ОСОБА_4 заяву про відвід слідчого судді підтримали з мотивів, що у ній наведені.

Прокурор ОСОБА_3 проти задоволення заяви заперечив, уважав, що захист не навів належних підстав для відводу слідчого судді, а викладені у заяві мотиви зводяться виключно до незгоди з судовими рішеннями.

Мотиви суду

Заслухавши думки учасників судового засідання, перевіривши матеріали справи, суддя дійшов висновку про те, що у задоволенні заяви слід відмовити з огляду на таке.

З матеріалів судової справи № 991/13729/24 (провадження № 1?кс/991/13817/24) слідує, що 09.12.2024 до Вищого антикорупційного суду надійшло клопотання прокурора Спеціалізованої антикорупційної прокуратури ОСОБА_3 про продовження строку застосування до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

На підставі протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 09.12.2024 вказане клопотання передано для розгляду слідчому судді ОСОБА_6 .

У судовому засіданні 13.12.2024 захисник ОСОБА_5 завив слідчому судді відвід.

Відповідно до ч. 1 ст. 75 КПК України слідчий суддя не може брати участь у кримінальному провадженні: (1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача; (2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник; (3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження; (4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості; (5) у випадку порушення встановленого ч. 3 ст. 35 КПК України порядку визначення судді для розгляду справи.

За наявності передбачених ч. 1 ст. 75 КК України підстав слідчому судді може бути заявлений відвід особами, які беруть участь у кримінальному провадженні (ч. 1, 2 ст. 80 КПК України).

Як уже згадано, заявлений слідчому судді ОСОБА_6 відвід захисник ОСОБА_5 мотивував наявністю обставин, передбачених п. 1 ч. 1 ст. 75 КК України, які викликають сумнів у його неупередженості.

Вирішуючи заяву захисника про відвід, суд зауважує, що відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини неупередженість суду для цілей п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі ? Конвенція) повинна визначатися на підставі (1) суб`єктивного критерію, в контексті якого слід враховувати особисті переконання та поведінку певного судді, що означає необхідність встановити, чи мав суддя у певній справі будь?яку особисту зацікавленість або упередженість, а також на підставі (2) об`єктивного критерію, у контексті якого необхідно встановити, чи забезпечував суд і, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії аби виключити будь?які обґрунтовані сумніви щодо його безсторонності (рішення у справах «Фей проти Австрії» від 24.02.1993 (п. 27, 28, 30), «Ветштайн проти Швейцарії» (п. 42)). Отже, у кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про небезсторонність (упередженість) суду (п. 38 рішення у справі «Пуллар проти Сполученого Королівства» від 10.06.1996).

У контексті суб`єктивного критерію особиста неупередженість судді презюмується, поки не доведено протилежного (п. 43 рішення у справі «Ветштайн проти Швейцарії»).

У контексті об`єктивного критерію окремо від поведінки суддів слід визначити, чи існували переконливі факти, які могли б викликати сумніви щодо їхньої безсторонності. Це означає, що при вирішенні того, чи є у справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезстороннім, позиція заінтересованої сторони є важливою, але не вирішальною. Вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими (п. 44 рішення у справі «Ветштайн проти Швейцарії», п. 58 рішення у справі «Ферантелі та Сантанджело проти Італії» від 07.08.1996).

Суд констатує, що заява захисника ОСОБА_5 не містись жодних об`єктивних та обґрунтованих відомостей та підстав, з якими кримінальний процесуальний закон та Конвенція пов`язують неможливість брати участь у розгляді кримінального провадження.

Фактично аргументи захисника зводяться виключно до незгоди із попередніми рішеннями слідчого судді, постановленими стосовно підозрюваного ОСОБА_4 , мотивами, з яких виходив слідчий суддя, під час прийняття таких рішень, з оцінкою обставин та доводів захисту у кримінальному провадженні, порядком розгляду клопотань учасників та веденням судового процесу.

Втім, означене не є свідченням необ`єктивності чи упередженості слідчого судді.

Ба більше, суддя, який розглядає відвід, не вправі давати оцінку мотивам та рішенням слідчого судді, на незгоді з якими наполягає захисник.

Будь-яких інших, передбачених ст. 75 КПК України обставин, які б унеможливлювали участь слідчого судді ОСОБА_6 у розгляді клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу, під час розгляду заяви про відвід не встановлено.

З огляду на викладене, заява захисника ОСОБА_5 про відвід слідчого судді ОСОБА_6 задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст. 81, 372 КПК України,

п о с т а н о в и в:

У задоволенні заяви захисника ОСОБА_5 про відвід слідчого судді ОСОБА_6 - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення й оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_7