Справа №127/9710/25
Провадження №1-кс/127/4136/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 березня 2025 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

підозрюваного ОСОБА_6 ,

розглянувши у судовому засіданні клопотання старшого слідчого в ОВС відділу СУ ГУНП у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному провадженні № 0000227 від 22.06.2017 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 358, ч. 4 ст. 190, ч. 1 ст. 209 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшло клопотання старшого слідчого в ОВС відділу СУ ГУНП у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно підозрюваного ОСОБА_6 .

Клопотання мотивовано тим, що проводиться досудове розслідування кримінального провадження № 0000227 від 22.06.2017 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 358, ч. 4 ст. 190, ч. 1 ст. 209 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_6 , за невстановлених досудовим розслідуванням обставин у невстановленому місці та у невстановлений час отримав від невстановлених осіб завідомо підроблений державний акт на право приватної власності на землю серії ВН без номеру, який нібито 22.01.2001 зареєстрований у «Книзі реєстрації державних актів на право приватної власності на земельні ділянки Луко-Мелешківської сільської ради» за № 1002, до якого були внесені неправдиві відомості про те, що рішенням Х сесії 22 скликання Лука-Мелешківської сільської ради Вінницького району Вінницької області від 04.12.1996 йому нібито передано у власність земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства, площею 0,7943 га на території Лука-Мелешківської сільської ради.

У подальшому ОСОБА_6 з метою реалізації свого злочинного умислу, спрямованого на незаконне заволодіння цією земельною ділянкою, 01.12.2016 уклав з міським комунальним підприємством «Вінницький муніципальний центр містобудування та архітектури», розташованого в м. Вінниця, вул. Григорія Сковороди, буд. 38, (далі - МКП «Вінницький муніципальний центр містобудування та архітектури») договір підряду № 1924/З-2016 про виготовлення технічної документації з землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) у м. Вінниці по вул. Маяковського (Синьоводській). При цьому ОСОБА_6 надав необхідні для її виготовлення документи, зокрема, нотаріально засвідчену копію вищезазначеного підробленого державного акта, пред`явивши його оригінал.

На виконання умов договору МКП «Вінницький муніципальний центр містобудування та архітектури» 06.12.2016 ОСОБА_6 виготовлено технічну документацію з землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) у м. Вінниці по вул. Маяковського (Синьоводській), на підставі якої 15.12.2016 державним кадастровим реєстратором Управління Держгеокадастру у м. Вінниці Вінницької області ОСОБА_8 проведено її державну реєстрацію та присвоєно кадастровий номер :03:054:0028.

Після цього 21.12.2016 ОСОБА_6 з метою реєстрації права власності на зазначену земельну ділянку подав державному реєстратору Лука-Мелешківської сільської ради (Вінницька область, Вінницький район, с. Лука-Мелешківська, вул. Центральна, 2-А) ОСОБА_9 витяг з Державного земельного кадастру НВ 016 від 15.12.2016 з відомостями про те, що йому на праві приватної власності належить земельна ділянка з кадастровим номером :03:054:0028, площею 0,7943 га, розташована по вул. Маяковського в м. Вінниці, з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, а також пред`явив оригінал вищезазначеного підробленого державного акту на право приватної власності на землю.

На підставі поданих ОСОБА_6 завідомо підроблених документів 21.12.2016 державним реєстратором Лука-Мелешківської сільської ради ОСОБА_9 до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за номером 18234445 внесено запис про реєстрацію за ним права власності на земельну ділянку з кадастровим номером: :03:054:0028, площею 0,7943 га, розташовану по вул. Маяковського в м. Вінниці.

Крім того, ОСОБА_6 , діючи умисно, усвідомлюючи, що він шахрайським шляхом із використанням завідомо підробленого офіційного документа - державного акта на право приватної власності на землю отримав у приватну власність земельну ділянку з кадастровим номером :03:054:0028, площею 0,7943 га, розташовану по АДРЕСА_1 , з метою приховання її походження вирішив продати своїй тещі ОСОБА_10 .

З цією метою 29.05.2020 ОСОБА_6 , перебуваючи у приватного нотаріуса Вінницького міського нотаріального округу ОСОБА_11 (вул. Пирогова, 144 м. Вінниця), який не був обізнаний про його злочинні наміри, на підставі договору купівлі-продажу відчужив ОСОБА_10 вищезазначену земельну ділянку за грошові кошти в сумі 1108930 грн.

Після цього приватним нотаріусом ОСОБА_11 у Державного реєстрі речових прав на нерухоме майно в 11 годин 52 хвилини зареєстровано право власності на земельну ділянку з кадастровим номером: :03:054:0028, площею 0,7943 га за ОСОБА_10 .

На підставі здобутих доказів ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 358, ч. 4 ст. 190, ч. 1 ст. 209 КК України.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_6 підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме:

?протоколом Х сесії 22 скликання Лука-Мелешківської сільської ради Вінницького району Вінницької області від 04.12.1996, в якому відомості про передачу у приватну власність ОСОБА_6 будь яких земельних ділянок відсутні;

?книгою реєстрації державних актів на право приватної власності на землю Лука-Мелешківської сільської ради, в якій під №1002 внесено запис про реєстрацію державного акта про право приватної власності на землю виданого іншій особі;

?протоколом огляду земельної ділянки з кадастровим номером :03:054:0028, згідно з яким на зазначеній земельній ділянці знаходиться водний об`єкт;

?інформацією ГУ Держгеокадастру у Вінницькій області та Вінницької міської ради про те, що вулиця Маяковського у місті Вінниця не входила до меж села Лука-Мелешківська;

?протоколами допиту в якості свідків державного реєстратора Лука-Мелешківської сільської ради ОСОБА_9 , яка повідомила про обставини реєстрації права власності на земельну ділянку з кадастровим номером :03:054:0028, а також ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , які заперечили підписання державного акт на право приватної власності на землю серії ВН без номеру, який нібито 22.01.2001 зареєстрований у «Книзі реєстрації державних актів на право приватної власності на земельні ділянки Луко-Мелешківської сільської ради» за № 1002, до якого були внесені неправдиві відомості про те, що рішенням Х сесії 22 скликання Лука-Мелешківської сільської ради Вінницького району Вінницької області від 04.12.1996 йому нібито передано у власність земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства, площею 0,7943 га на території Лука-Мелешківської сільської ради;

?висновком судової земельно-оціночної експертизи №С2020/03-2025 від 11.03.2025 згідно із яким дійсна ринкова вартість земельної ділянки з кадастровим номером :03:054:0028 площею 0,7943 га, розташована в м. Вінниця вул. Маяковського, б/н, виходячи з цільового призначення для ведення особистого селянського господарства, в цінах станом на 21 грудня 2016 року, становила 947900,00 грн;

?копією державного акта на право приватної власності на землю серії ВН без номеру, який нібито 22.01.2001 зареєстрований у «Книзі реєстрації державних актів на право приватної власності на земельні ділянки Луко-Мелешківської сільської ради» за № 1002, до якого були внесені неправдиві відомості про те, що рішенням Х сесії 22 скликання Лука-Мелешківської сільської ради Вінницького району Вінницької області від 04.12.1996 ОСОБА_6 нібито передано у власність земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства, площею 0,7943 га на території Лука-Мелешківської сільської ради;

?постановою Верховного Суду від 05.02.2025, якою залишено без змін рішення Вінницького міського суду від 13.10.2022 про задоволення позову в інтересах держави в особі Вінницької міської ради до ОСОБА_10 , ОСОБА_6 про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою з кадастровим номером :03:054:0028, площею 0,7943 га шляхом скасування державної реєстрації права приватної власності ОСОБА_10 та її повернення у власність територіальної громади міста Вінниці;

?іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

Підставою для застосування запобіжного заходу до підозрюваного ОСОБА_6 є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ним кримінальних правопорушень, а також наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Так, підозрюваний ОСОБА_6 може переховуватися від органу досудового розслідування та, в подальшому від суду, оскільки обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочинів які є тяжкими, за вчинення яких, передбачено покарання у виді позбавленням волі на строк від 5 до 8 років. Враховуючи можливість призначення покарання у виді позбавлення волі, підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, усвідомлюючи невідворотність призначення реального строку покарання.

Крім того, підозрюваний ОСОБА_6 досяг шістдесятирічного віку, в період з 2021 року по травень 2024 року систематично виїжджав за кордон, а тому може вільно покинути територію України, що перешкодить швидкому повному та неупередженому досудовому розслідуванню.

Також, підозрюваний ОСОБА_6 може незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні показання яких мають суттєве значення для повноти досудового розслідування та встановлення обставин, які підлягають доказуванню. Наявність такого впливу зберігається до дослідження їх показань безпосередньо судом під час судового розгляду. Відповідно не можна виключати ймовірності того, що не будучи обмеженим у спілкуванні із свідками він може здійснювати на них незаконний вплив, з метою формування певної позиції шляхом викривлення чи надання останніми неправдивих показань.

Саме тому, однією із цілей обрання запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту є зведення до мінімуму можливості ОСОБА_6 контактувати з іншими особами, окрім як у межах, достатніх для забезпечення встановлених законом прав підозрюваного.

Вищевикладене свідчить про те, що на даний час існують ризики того, що ОСОБА_6 не буде виконувати покладені на нього процесуальні обов`язки у разі застосування більш м`якого запобіжного заходу та матиме можливість перешкоджати повному, всебічному та неупередженому проведенню досудового розслідування, тому слідчий просив клопотання задовольнити.

Прокурор ОСОБА_3 клопотання слідчого підтримав, оскільки під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, тому необхідно застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Слідчий ОСОБА_4 в судовому засіданні клопотання підтримав.

Адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечував щодо задоволення клопотання та просив застосувати особисте зобов`язання.

Підозрюваний ОСОБА_6 в судовому засіданні підтримав думку адвоката.

Слідчий суддя, вислухавши думку сторін, дослідивши матеріали клопотання слідчого та матеріали кримінального провадження, прийшов до наступного висновку.

Слідчими слідчого управлінням ГУНП у Вінницькій області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000227 від 22.06.2017 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 358, ч. 4 ст. 190, ч. 1 ст. 209 КК України.

В рамках вказаного провадження ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 358, ч. 4 ст. 190, ч. 1 ст. 209 КК України.

Щодо обґрунтованості підозри слідчий суддя зазначає, що оскільки чинне законодавство не розкриває це поняття, враховуючи ст. ст. 8, 9 КПК України, слід керуватися позиціями Європейського суду з прав людини. З точки зору практики ЄСПЛ обґрунтованість підозри - це певний стандарт доказування, який означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. При чому факти, які викликали підозру, не обов`язково мають бути одного рівня з тими, які необхідні для того, щоб не лише обґрунтувати засудження, а й пред`явити обвинувачення, що є наступною стадією в процесі розслідування кримінальної справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

При цьому, слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження.

Статтею 177 КПК України передбачено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно ч. 1, 2 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

При дослідженні матеріалів кримінального провадження слідчим суддею встановлено, що на час розгляду клопотання причетність ОСОБА_6 до вчинення інкримінованих кримінальних правопорушень достатньою мірою, для даної стадії кримінального провадження, доводиться доказами, які долучені слідчим до матеріалів клопотання.

При вирішенні питання про застосування запобіжного заходу, слідчий суддя враховує, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні тяжких правопорушень, за які законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 8 років.

Ризики вчинення підозрюваним дій, передбачених частиною першою статті 177 КПК України, вважаються наявними за умови встановлення судом обґрунтованої ймовірності реалізації ним таких дій. Чинне законодавство не вимагає підтвердження того, що він обов`язково здійснюватиме такі дії. Однак суду необхідно встановити, чи підозрюваний наразі має об`єктивну можливість їх реалізації в майбутньому.

В судовому засіданні прокурором вказано про наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, а саме: переховуватись від органу досудового розслідування або суду, оскільки підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, впливати на свідків.

Разом з тим, суд приходить до переконання, що ризик переховування від органів досудового розслідування не доведений, виходячи з наступного.

Відповідно до практики ЄСПЛ, тяжкість вчиненого кримінального правопорушення не може бути підставою для застосування того чи іншого запобіжного заходу. Європейський суд у своїх рішеннях зазначає, що суд при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не встановлює прямої залежності між тяжкістю вчинення злочину, суворістю можливого покарання та необхідністю застосування запобіжного заходу. Інших обставин, що дають підстави вважати, що підозрюваний може здійснювати спроби переховуватись органом досудового розслідування не наведено.

Крім того, суд звернув увагу на те, що кримінальне провадження зареєстровано у 2017 році, разом з тим, підозру ОСОБА_6 оголошено фактично через 8 років. За цей час ОСОБА_6 з`являвся на виклики слідчого, в тому числі для вручення підозри, будь яких дій на перешкоджання досудовому розслідуванню не здійснював.

Крім того, в судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_6 має постійне місце проживання, є пенсіонером, має захворювання, які потребують контролю, одружений, раніше до кримінальної чи адміністративної відповідальності не притягувався, тобто наявні соціально-стримуючі фактори.

Таким чином, стороною обвинувачення не доведено ризики переховування підозрюваного від органу досудового розслідування або суду.

Також в ході розгляду клопотання встановлено, що сторона обвинувачення в особі заступника прокурора Вінницької області та першого заступника прокурора Вінницької області, починаючи з грудня 2017 року (цивільна справа № 127/27178/17) і до лютого 2025 року (цивільна справа № 127/19251/21) - в Вінницькому міському суді, Вінницькому апеляційному суді та Верховному Суді оспорювала право власності, в т.ч. ОСОБА_6 на земельну ділянку. Таким чином протягом 8 років ( з грудня 2017 року по лютий 2025 року) сторона обвинувачення стверджувала, що спірні відносини щодо володіння ОСОБА_6 земельною ділянкою - регулюються в порядку цивільного судочинства.

Крім того, суд звертає увагу на те, що ОСОБА_6 отримав право власності на спірну земельну ділянку на підставі рішення 10 сесії 22 скликання Лука-Мелешківської сільської Ради народних депутатів від 04.12.1996 року, однак підозрюваний не є уповноваженою особою на здійснення будь-яких реєстраційних дій, видачі державних актів, тощо.

Щодо ризику впливу на свідків суд зазначає, що за час досудового розслідування усі свідки були допитані, кримінальне провадження неодноразово закривалось та стороною обвинувачення не надано доказів за фактично 8 років, що підозрюваний вчиняв будь-які дії щодо вказаних осіб.

Відповідно до ч. 4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

В судовому засіданні прокурором не доведено, що забезпечити належну поведінку підозрюваного та уникнути настанню ризиків, зазначених у клопотанні можливо лише шляхом обрання такого запобіжного заходу.

За змістом ст. 131 КПК запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження, а відтак їх застосування має на меті досягнення дієвості цього провадження. Дослідивши матеріали кримінального провадження, слідчий суддя приходить до висновку, про можливість застосування більш м`якого запобіжного заходу, який зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного та запобігти ризикам, які вказані слідчим, шляхом покладення на останнього обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Враховуючи встановлені в судовому засіданні обставини, а саме тяжкість вчинених правопорушень, характеризуючих даних підозрюваного, враховуючи, що за час досудового розслідування будь-яких дій на перешкоджання досудовому розслідуванні підозрюваний не здійснював, зокрема стороною обвинувачення таких доказів не надано, слідчий суддя приходить до висновку про можливість застосування на даному етапі досудового розслідування до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 176, 177, 178, 181, 193, 194, 196, 309, 395 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання старшого слідчого в ОВС відділу СУ ГУНП у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту відносно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному провадженні № 0000227 від 22.06.2017 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 358, ч. 4 ст. 190, ч. 1 ст. 209 КК України відмовити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, поклавши на нього виконання обов`язків строком на 2 місяці, починаючи з 28.03.2025 року, однак в межах строку досудового розслідування:

1) прибувати на виклики слідчого, прокурора та суду за першою вимогою;

2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

Контроль за виконанням особистого зобов`язання покласти на старшого слідчого в ОВС відділу СУ ГУНП у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_7 .

Ухвала слідчого судді не підлягає апеляційному оскарженню.

Слідчий суддя