Справа №127/4552/25
Провадження №1-кс/127/2049/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2025 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області

в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю:слідчого ОСОБА_3 ,

адвоката ОСОБА_4 ,

власника майна ОСОБА_5 ,

розглянувши у судовому засіданні клопотання старшого слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_3 про накладення арешту на майно підозрюваного ОСОБА_5 , в рамках кримінального провадження № 0000202 від 01.12.2023 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 368 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Старший слідчий відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП у Вінницькій області капітан поліції ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням про арешт майна.

Клопотання мотивовано тим, що проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000202 відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 01.12.2023, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 368 КК України.

Досудовим розслідуванням установлено, що лікар ортопед-травматолог відділення клініки ушкоджень Вінницького військово-медичного клінічного центру центрального регіону ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , маючи на меті незаконне збагачення, перебуваючи в злочинній змові з співробітниками військово-медичного клінічного центру Центрального регіону, зокрема із завідуючим ендоскопічного кабінету гастроентерологічного відділення ВМКЦ ЦР ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які зловживаючи своїм службовим становищем та повноваженнями, за посередництва ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , організували корупційну схему вимагання неправомірної вигоди від військовослужбовця в/ч НОМЕР_1 ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , а саме грошові кошти в розмірі 1500 доларів США за отримання висновку військово-лікарської комісії про визнання його обмежено придатним або непридатним до подальшого проходження військової служби в лавах Збройних сил України.

При цьому, у ході досудового розслідування та вже проведених слідчих та негласних слідчих (розшукових) дій, ОСОБА_8 вже було отримано висновок про визнання його обмежено придатним до подальшого проходження військової служби в лавах Збройних сил України та 10.01.2024 передано неправомірну вигоду у розмірі 1500 доларів США, однак, на даний час триває процедура визнання його непридатним до подальшого проходження військової служби, за що останній має надати неправомірну вигоду у загальному розмірі 5 000 доларів США, частину з якої, а саме 2 500 доларів США вже було передано ОСОБА_7 11.01.2025 за посередництва ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Таким чином, проведеними слідчими та негласними слідчими (розшуковими) діями було установлено причетність до вчинення зазначеного кримінального правопорушення наступних осіб:

?ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ;

?ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який проживає за адресою: АДРЕСА_2 ;

?ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_3 , а також має у власності домоволодіння за адресою: АДРЕСА_4 ;

?ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_5 .

На підставі здобутих доказів 07.02.2025 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 368 КК України.

Санкцією вказаної статті передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, з конфіскацією майна.

За отриманими відомостями із Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, підозрюваний ОСОБА_5 , має у власності:

?Земельну ділянку із кадастровим номером :02:114:0166, площею 0,0241 га за адресою: АДРЕСА_4 ;

?Квартиру АДРЕСА_6 ;

?Садовий будинок АДРЕСА_4 .

Таким чином, з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання, вказане майно, згідно положень пунктів 3, 4 ч. 2 ст. 170 КПК України підлягає арешту, тому слідчий просив клопотання задовольнити.

Слідчий ОСОБА_3 в судовому засіданні клопотання підтримав.

Адвокат ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечувала щодо задоволення клопотання, оскільки вказане майно є спільною сумісною власністю подружжя.

Власник майна ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечував щодо задоволення клопотання.

Слідчий суддя, вислухавши думку учасників судового процесу, дослідивши матеріали клопотання слідчого, прийшов до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Відділом розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП у Вінницькій області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000202 від 01.12.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, за фактом запровадження уповноваженими особами військово-медичного клінічного центру Центрального регіону незаконної схеми з вимагання та отримання неправомірної вигоди від військовослужбовців Збройних сил України за отримання висновку військово-лікарської комісії про визнання обмежено придатним або непридатним до проходження військової служби в лавах Збройних сил України.

В рамках вказаного провадження 07.02.2025 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 368 КК України.

На підставі вимог ч. 5 ст. 9 КПК України, слідчий суддя враховує, що виходячи з положень Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, дотримання принципу верховенства права є однією з підвалин демократичного суспільства.

Так, у ст. 1 Першого протоколу до Конвенції зазначено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

При вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно ст.ст.94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього конфіскації, в тому числі і спеціальної, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, санкція якої передбачає позбавлення волі до десяти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, з конфіскацією майна.

За отриманими відомостями із Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, підозрюваний ОСОБА_5 , має у власності:

?Земельну ділянку із кадастровим номером :02:114:0166, площею 0,0241 га за адресою: АДРЕСА_4 ;

?Квартиру АДРЕСА_6 ;

?Садовий будинок АДРЕСА_4 .

Таким чином, арешт вказаного майна, необхідно для забезпечення виконання в подальшому, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України покарання у вигляді конфіскації майна.

Щодо заперечень адвоката, що вказане майно є спільною сумісною власністю подружжя, тому не може бути арештовано, суд зазначає наступне.

Відповідно до положень ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Разом з тим, як зазначив Верховний Суд у постанові № 752/7440/18 від 04 жовтня 2022 року, спори щодо виділення частки майна із спільної сумісної власності вирішуються у інший спосіб, при цьому в межах кримінального провадження є неприпустимим вирішення спору про право власності на майно шляхом поділу його з виділенням часток. Відповідно до ч. 12 ст. 100 КПК спір про належність речей, що підлягають поверненню, вирішується в порядку цивільного судочинства. Підставою для виділення частки майна в праві спільної сумісної власності має бути вимога співвласника такого майна або державного чи приватного виконавця.

Враховуючи вказане, накладення арешту на майно, яке перебуває у спільній сумісній власності подружжя, не суперечить вимогам кримінального процесуального закону, оскільки в межах кримінального провадження відсутні законодавчі можливості виокремлення частки, яка належить чоловіку чи дружині. Такий виділ (поділ) здійснюється виключно у межах цивільного судочинства. Таким чином, дружина підозрюваного, якій вказане у клопотанні майно також належить на праві спільної сумісної власності, не позбавлена можливості реалізувати своє право на поділ майна.

Крім того, суд звертає увагу на те, що накладення арешту на майно не є припиненням права власності на нього або позбавленням таких прав, хоча власники обмежуються у реалізації правомочностей права власності, такий захід є тимчасовим та у разі встановлення інших фактів, їх доведеності чи спростування, у зв`язку з чим відпаде необхідність у застосуванні заходів забезпечення збереження майна, його можна буде скасувати власникам в порядку ст. 174 КПК України.

Враховуючи вищевикладені норми законодавства, обставини вчиненого кримінального правопорушення, докази, які наявні в матеріалах клопотання в їх сукупності, а також те, що слідчим доведено наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 КПК України, враховуючи, що санкцією ч. 3 ст. 368 КК України вищевказане майно може бути предметом конфіскації, як виду покарання, слідчий суддя, з метою унеможливлення подальшого відчуження майна на час досудового розслідування та забезпечення цілей та завдань кримінального провадження, з огляду на розумність та співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, дійшов висновку, що клопотання про арешт майна є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 131, 132, 170, 171, 172, 173, 309 КПК України, слідчий суддя -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_3 задовольнити.

Накласти арешт на майно, власником якого є ОСОБА_5 , із забороною на відчуження та розпорядження, а саме на:

- Земельну ділянку із кадастровим номером :02:114:0166, площею 0,0241 га за адресою: м. Вінниця, вул. Святошинська,

- Квартиру

АДРЕСА_7 .

Виконання ухвали про арешт майна доручити старшому слідчому відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП у Вінницькій області капітану поліції ОСОБА_3 .

На ухвалу судді може бути подана апеляція протягом п`яти діб з дня її винесення до Вінницького апеляційного суду.

Слідчий суддя