УХВАЛА

31 березня 2025 року

м. Київ

справа № 378/202/24

провадження № 51-730 ск 25

Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5 на вирок Ставищенського районного суду Київської області від 14 червня 2024 року та ухвалу Київського апеляційного суду від 19 листопада 2024 року щодо останнього,

установив:

Відповідно до змісту вироку Ставищенського районного суду Київської області від 14 червня 2024 року, ОСОБА_5 визнано винним та призначено йому покарання за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених:

- ч. 2 ст. 125 КК України - у виді обмеження волі на строк 1 рік 1 місяць;

- ч. 1 ст. 129 КК України -у виді обмеження волі на строк 1 рік;

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого більш суворим, визначено ОСОБА_5 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік 1 місяць.

Зараховано строк попереднього ув`язнення у строк остаточного покарання.

На підставі ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_5 від відбування призначеного судом покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку тривалістю 3 роки з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 19 листопада 2024 року, за результатами розгляду апеляційних скарг сторони захисту, вирок суду першої інстанції залишено без змін.

24 лютого 2025 року до суду касаційної інстанції надійшла касаційна скарга захисника ОСОБА_4 на вирок суду першої інстанції та ухвалу апеляційного суду.

Колегія суддів Касаційного кримінального суду, перевіривши відповідність касаційної скарги положенням ст. 427 КПК України встановила, що вимоги захисника не узгоджуються із повноваженнями суду касаційної інстанції, передбачене ст. 437 КПК України.

Тому, керуючись ч. 1 ст. 429 КПК України, ухвалою від 27 лютого 2025 року касаційну скаргу захисника залишила без руху і встановила адвокату строк для усунення недоліків, роз`яснивши, що у разі їх неусунення така касаційна скарга буде їй повернена.

У межах наданого судом строку захисник надіслала до суду касаційної інстанції повторну касаційну скаргу, проте недоліки, зазначені в ухвалі касаційного суду не усунула.

Так, відповідно до змісту прохальної частини повторної касаційної скарги, захисник порушує питання до суду касаційної інстанції про зміну оскаржуваних судових рішень в частині покарання, шляхом пом`якшення: за ч. 2 ст. 125 КК України -призначення покарання у виді штрафу, за ч. 1 ст. 129 КК України - покарання у виді обмеження волі на строк 6 місяців та зарахувати строк попереднього ув`язнення і домашнього арешту у строк покарання.

Проте вимоги захисника у повторній касаційній скарзі не узгоджуються із повноваженнями суду касаційної інстанції, передбаченими ст. 437 КПК України. Захисник просить призначити покарання за ч. 1 ст. 129 КК України, яке не передбачене законом України про кримінальну відповідальність, також не вказує про остаточне покарання за сукупністю кримінальних правопорушень, залишає поза увагою застосовані судом норми ст. 75 КК України і, зокрема, просить зарахувати строк попереднього ув`язнення і домашнього арешту у строк покарання, фактично відбуте за ч. 1 ст. 129 КК України.

Зазначене унеможливлює відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою захисника.

Згідно з положеннями п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК України, касаційна скарга повертається, якщо особа не усунула недоліки касаційної скарги, яку залишено без руху, в установлений строк.

Враховуючи, що у повторній касаційній скарзі захисника відсутнє правильне формулювання її вимог, яке б узгоджувалось із повноваженнями суду касаційної інстанції та надавало можливість відкриття касаційного провадження, колегія суддів касаційного суду дійшла висновку, що недоліки, зазначені в ухвалі касаційного суду, вона не усунула, а тому її скарга підлягає поверненню.

На підставі викладеного та керуючись п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК України, Суд

постановив:

Повернути захиснику ОСОБА_4 касаційну скаргу в інтересах засудженого ОСОБА_5 на вирок Ставищенського районного суду Київської області від 14 червня 2024 року та ухвалу Київського апеляційного суду від 19 листопада 2024 року щодо останнього, разом з усіма доданими до неї матеріалами.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3