ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/6376/25
провадження № 1-кп/753/1557/25
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" квітня 2025 р. Дарницький районний суд м. Києва у складі

Головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Києві кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000998 від 12.03.2025 відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, українця, з середньою освітою, офіційно не працюючого, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

1)03.03.2017 засуджений вироком Оболонського районного суду м. Києва за ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 187 КК України до 7 років позбавлення волі;

2)12.09.2017 засуджений вироком Солом`янського районного суду м. Києва за ч. 2 ст. 187 КК України з застосуванням ч. 4 ст. 70 КК України до позбавлення волі строком на 9 років (вироком Апеляційного суду м. Києва від 19.02.2018 вирок Солом`янського районного суду м. Києва від 12.09.2017 скасовано, засуджено за ч. 2 ст. 187 КК України до 7 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна, з застосуванням ч. 4 ст. 70 КК України приєднано не відбуту частину покарання та остаточно призначено 9 років позбавлення волі, звільнений 06.06.2024 з Житомирської виправної колонії №4 по відбуттю строку покарання;

3)20.01.2025 до Дніпровського районного суду м. Києва в порядку ст. 291 КПК України, направлено обвинувальний акт за ч. 4 ст. 185 КК України.

за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України

І. Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним.

11.03.2025, приблизно о 12 годині 00 хвилин, ОСОБА_4 , перебуваючи у приміщенні магазину «АВРОРА», де здійснює свою господарську діяльність ТОВ «Вигідна покупка ідентифікаційний код 41130363» керуючись раптово виниклим злочинним умислом направленим на повторне таємне викрадення чужого майна, вирішив таємно викрасти товар.

Реалізуючи свій злочинний умисел направлений на повторне таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_4 , приблизно о 12 годин 00 хвилин 11.03.2025, проходячи повз торгові полиці з побутовою хімією, взяв упаковку капсул для прання «Perwoll Renew колор» (13 капсул в упаковці), вартістю 249 гривень 17 копійок (без ПДВ) та утримуючи товар у руці, пройшовши касову зону, не оплативши його, з метою подальшого таємного викрадення, направився до виходу з магазину.

В цей час, злочинні дії ОСОБА_4 були помічені заступником адміністратора магазину ОСОБА_6 , яка попросила ОСОБА_4 зупинитися та оплатити товар або повернути його. ОСОБА_4 розуміючи, що його злочинні дії були викриті та носять відкритий характер для працівника магазину, від свого злочинного умислу не відмовився та з метою уникнення свого затримання повідомив останній, що має при собі ніж, після чого, вибіг з магазину та зник у невідомому напрямку разом з викраденим майном, яким у подальшому розпорядився на власний розсуд.

Своїми умисними злочинними діями, ОСОБА_4 , завдав матеріального збитку ТОВ «Вигідна покупка ідентифікаційний код 41130363» на загальну суму 249 грн. 17 коп. (без ПДВ).

ІІ. Статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений.

Дії ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч. 4 ст. 186 КК України, а саме: відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений повторно, в умовах воєнного стану.

ІІІ. Докази на підтвердження встановлених судом обставин.

Обвинувачений ОСОБА_4 , будучи допитаний у судовому засіданні свою вину в інкримінованому йому злочині визнав повністю та надав суду покази, в яких підтвердив обставини вчинення злочину, викладені, в обвинувальному акті. Зокрема зазначив, що 11.03.2025 він зайшов у магазин «Аврора», де з полиці взяв капсули для прання, та не оплативши їх попрямував до виходу з магазину. При виході співробітниця магазину попросила його оплатити товар або повернути його, він на її зауваження не зреагував та покинув приміщення магазину з капсулами для прання, які у подальшому продав на ринку якійсь жінці. У скоєному щиро розкаюється, йому дуже соромно, та наразі він дуже шкодує за свій вчинок. Показання ОСОБА_4 є послідовними, логічними, а тому не викликають у суду сумніву щодо добровільності та щирості його позиції, правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, та їх наслідків.

За згодою учасників судового провадження суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин інкримінованого обвинуваченому ОСОБА_4 злочину, які ніким не оспорюються і на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України обмежився допитом обвинуваченого та дослідженням доказів обставин, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого та обтяжують чи пом`якшують покарання. При цьому судом з`ясовано правильність розуміння обвинуваченим обставин щодо недоцільності дослідження доказів, добровільність його позиції та роз`яснено вимоги ч. 3 ст. 349 КПК України, що у такому випадку він буде позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, на що обвинувачений підтвердив, що він правильно розуміє зміст обвинувачення, підтвердив добровільність своєї позиції та зрозумілість положень ч. 3 ст. 349 КПК України.

Відповідно до п. 6 розділу ІІІ Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи «Стосовно спрощення кримінального правосуддя» рекомендується, що оскільки при процедурі «заява підсудного про визнання вини» від обвинуваченого вимагається явка до суду на ранній стадії провадження, щоб заявити в суді публічно чи приймає він чи спростовує обвинувачення проти себе, то суд в таких випадках має вирішувати, обійтися без всього процесу розслідування або його частини чи негайно перейти до розгляду особи правопорушника, ухвалення вироку та, по можливості, вирішення питання щодо компенсації.

Крім того, такий порядок судового розгляду повністю узгоджується з вимогами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно яких суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.

Отже, оцінюючи зібрані по справі докази, суд вважає, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_4 в судовому засіданні доведена повністю.

ІV. Обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання.

Обставинами, що пом`якшують покарання, згідно ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття.

Обставини, що обтяжує покарання ОСОБА_4 , на підставі ст.67 КК України, судом не встановлено.

V. Мотиви призначення покарання

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_4 покарання, суд, відповідно до загальних засад призначення покарання, визначених ст. 65 КК України, враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, всі обставини по справі в їх сукупності, а також особу обвинуваченого, його вік, рід занять, обставини, які обтяжують та пом`якшують покарання, перебування на обліках, його ставлення до вчиненого.

Разом із цим, суд зазначає, що згідно з ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, тому особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчинення нових злочинів. Тобто, покарання призначається як відповідний захід примусу держави за вчинене кримінальне правопорушення, виконує виправну функцію і водночас запобігає вчиненню нових кримінальних правопорушень як самим засудженим, так і іншими особами.

Як встановлено судом, обвинувачений ОСОБА_4 офіційно не працевлаштований, вчинив кримінальне правопорушення, яке, відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до категорії тяжких злочинів, не одружений, має постійне місце реєстрації та місце проживання, на обліку у лікаря - психіатра та нарколога не перебуває, раніше неодноразово судимий за аналогічні злочини, звільнений з установи виконання покарань 06.06.2024 після відбуття 9 років позбавлення волі.

Таким чином, обвинувачений ОСОБА_4 вчинив новий тяжкий корисливий злочини менше ніж через рік після звільнення з установи виконання покарань. Вказане свідчить, що призначення ОСОБА_4 покарання, за минулі правопорушення не призвело до позитивних змін в особистості обвинуваченого та не створило у нього готовності до самокерованої правослухняної поведінки в суспільстві.

На підставі викладеного, суд, дотримуючись принципів законності, справедливості, а також достатності покарання для подальшого виправлення та попередження скоєння нових кримінальних правопорушень, ставлення обвинуваченого до вчиненого, враховуючи, що за приписами ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, з урахуванням особи обвинуваченого та обставини вчиненого ним кримінального правопорушення, обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання, доходить висновку про неможливість виправлення обвинуваченого без ізоляції від суспільства. При цьому, судом враховано ставлення обвинуваченого до вчиненого, його щире каяття, а тому суд вважає за можливим призначити покарання у виді позбавлення волі на мінімальний строк, визначений санкцією ч. 4 ст.186 КК України.

При призначенні міри покарання обвинуваченому, суд керується поняттям судової дискреції (судового розсуду) у кримінальному судочинстві, яка охоплює повноваження суду (права та обов`язки), надані йому державою, обирати кримінально-правові відносно-визначені санкції, враховуючи цілі та принципи права, загальні засади судочинства, конкретні обставини справи, дані про особу винного, справедливості й достатності обраного покарання.

VІ. Вирішення цивільного позову

Цивільний позов у кримінальному провадженні заявлено не було.

VІІ. Інші рішення щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку

Питання про речові докази вирішити судом в порядку ст. 100 КПК України.

Витрати на залучення експертів відсутні.

Відповідно до ч. 4 ст. 174 КПК України, суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Арешт у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_4 не накладався.

Запобіжних захід у кримінальному провадженні, обраний ухвалою слідчого судді Дарницького районного суду м. Києва від 13.03.2025 у вигляді тримання під вартою з визначенням розміру застави 60560 грн, враховуючи клопотання прокурора про його продовження, поданого у судовому засіданні, а також призначення обвинуваченому ОСОБА_4 покарання у вигляді реального позбавлення волі, підлягає продовженню до набрання вироком законної сили.

На підставі ч. 15 ст. 615 КПК України в умовах дії воєнного стану після складання та підписання повного тексту вироку суд обмежується проголошенням його резолютивної частини з обов`язковим врученням учасникам судового провадження повного тексту вироку в день його проголошення та керуючись ч. 3 ст. 349, статтями 100, 368-371, 373, 374, 376 КПК України, суд

засудив:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України і призначити йому покарання:

- за ч. 4 ст. 186 КК України - у виді позбавлення волі на строк 7 (сім) років.

Строк відбування покарання рахувати з 12 березня 2025 року (з моменту фактичного затримання у порядку ст. 208 КПК України).

На підставі ст. 72 КК України зарахувати у строк покарання попереднє ув`язнення з 12 березня 2025 року (з моменту фактичного затримання у порядку ст. 208 КПК України) по дату набрання даним вироком законної сили із розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 продовжити до набрання вироком законної сили.

Цивільний позов не заявлено.

Після набрання вироком законної сили речові докази у провадженні, а саме:

1)Електронний носій інформації диск DVD-R 88AA0163 з відеозаписом - зберігати в матеріалах кримінального провадження.

2)Рюкзак сірого кольору, в якому знаходяться штани та особисті речі затриманого, який належить ОСОБА_4 - передані до камери схову Дарницького УП ГУНП в м. Києві - повернути ОСОБА_4 за належністю.

Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Дарницький районний суд м. Києва протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення. Для осіб, які перебувають під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення копії судового рішення.

Копію вироку негайно вручити прокурору і обвинуваченому. Інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Учасники судового провадження мають право на ознайомлення з журналом судового засідання та подання на нього письмових зауважень. Учасники судового провадження протягом строку апеляційного оскарження мають право заявити клопотання про ознайомлення з матеріалами кримінального провадження.

Суддя ОСОБА_1