УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.03.2025 Справа №607/14933/23 Провадження №1-кп/607/542/2025

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області

в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря с/з ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Тернополі матеріали кримінального провадження №0001334 від 04 червня 2023 року про обвинувачення:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Тернопіль, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , судимого:

- 25 грудня 2013 року Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області за ч.1 ст.309 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 1 рік 6 місяців. На підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку на 1 рік;

- 14 березня 2014 року Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області за ч. 1 ст.185, 71 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 1 рік 1 місяць;

- 26 грудня 2014 Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області за ч. 2 ст.263 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 510 грн;

- 30 травня 2017 року Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області за ч.2 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки. На підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік,

- 24 квітня 2019 року Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області за ч. 1 ст. 122, ч. 2 ст.185, 71 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки 1 місяць. Звільнений 19.01.2021 по відбуттю строку покарання;

- 22.12.2022 Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області за ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст.357 КК України до покарання у виді штрафу в дохід держави у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до обвинувального акту, 24.02.2022 Верховною Радою України прийнято Закон України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні»» № 2102-IX, яким затверджено Указ Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», відповідно до якого в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 року строком на 30 діб.

Надалі, 15.03.2022 Верховною радою України прийнято Закон України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» № 2119-IX, яким затверджено Указ Президента України від 14.03.2022 № 133/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», відповідно до якого в Україні продовжено воєнний стан з 05 години 30 хвилин 26.03.2022 строком на 30 діб.

Згодом Указами Президента України ОСОБА_5 строк дії воєнного стану в Україні неодноразово продовжувався та на даний момент скасований не був.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 03.06.2023, близько 13:30 год., у обвинуваченого ОСОБА_4 , який перебував на території дитячого майданчику поряд з будинком №6, що по вул. Торговиця у м. Тернопіль, виник злочинний умисел спрямований на таємне викрадення чужого майна.

Реалізуючи свій злочинний умисел, обвинувачений ОСОБА_4 03.06.2023, близько 13:30 год., перебуваючи на території дитячого майданчику поряд з будинком №6, що по вул. Торговиця у м. Тернопіль, переконавшись, що за ним ніхто не спостерігає та його дії не будуть помічені сторонніми особами, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та настання суспільно небезпечних наслідків, шляхом вільного доступу, таємно, з корисливих мотивів, викрав самокат чорного кольору марки «Blazerpo», який знаходився на тротуарі та належить ОСОБА_6 .

У подальшому, обвинувачений ОСОБА_4 покинув місце вчинення правопорушення, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_6 матеріальну шкоду на суму 1950 гривень.

Вказані умисні дії обвинуваченого ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч.4 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка) вчинене повторно, в умовах воєнного стану.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 заявив клопотання, у якому просив закрити кримінальне провадження стосовно нього, у зв`язку із втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність його діяння.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні не заперечила щодо закриття кримінального провадження відносно ОСОБА_4 у зв`язку із втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність вчиненого обвинуваченим діяння.

Суд, заслухавши думку учасників судового провадження, дослідивши матеріали справи, приходить до таких висновків.

Законом України від 18 липня 2024 року № 3886-IX «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», який набрав чинності 09.08.2024 року - ст.51 КУпАП викладено у новій редакцій та встановлено, що максимальний розмір викраденого майна для кваліфікації дій особи як дрібне викрадення чужого майна за ч.2 ст.51 КУпАП не може перевищувати двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно пункту 5 підрозділу 1 розділу XX Податкового Кодексу України передбачено, що якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року.

Таким чином, з 09.08.2024 року дрібною крадіжкою вважається адміністративне правопорушення, якщо вартість викраденого майна становить до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто станом на 2023 рік - 2684 грн.

Згідно ст.58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти, що пом`якшують або скасовують відповідальність, мають зворотну дію в часі.

За змістом ч.6 ст.3 КК України зміни законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ч.1 ст.5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує злочинність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Передбачені ч.1 ст.5 КК України підстави для закриття кримінальної справи не пов`язані із встановленням фактичних обставин справи, що свідчать про відсутність в діянні особи складу злочину, а пов`язані зі змінами законодавства про кримінальну відповідальність (постанова ВС від 09.09.2019 року в справі № 591/6379/16-ц).

Відповідно до п.4-1 ч.1 ст.284 КПК України, кримінальне провадження закривається у разі, якщо втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України - у таємному викраденні чужого майна (крадіжка) вчиненому повторно, в умовах воєнного стану, в розмірі 1950 гривень.

Отже, враховуючи, що вартість викраденого майна, в якому обвинувачується ОСОБА_4 є меншою 2 неоподатковуваних мінімумів, який за нормами кримінального законодавства для кваліфікації злочинів встановлюється виходячи з суми неоподатковуваного мінімуму на рівні податкової соціальної пільги станом намомент вчинення правопорушення тобто на 2023 рік - 2684 гривень, обвинувачений ОСОБА_4 підпадає під дію Закону України № 3886-IX, яким фактично декриміналізовано його кримінальну відповідальність.

За змістом ч.1 ст.479-2 КПК України суд здійснює судове провадження щодо діяння, кримінальна протиправність якого була встановлена законом, що втратив чинність, у загальному порядку, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Згідно з ч. 3 ст. 479-2 КПК України якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, суд зупиняє судовий розгляд і запитує згоду обвинуваченого на закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 4-1 частини першої статті 284 цього Кодексу. Суд закриває кримінальне провадження на цій підставі, якщо обвинувачений проти цього не заперечує.

В судовому засіданні обвинуваченому роз`яснено, що вказана підстава для закриття провадження є нереабілітуючою, тому обвинувачений має право на продовження судового розгляду у загальному порядку. Судом встановлено згоду обвинуваченого ОСОБА_4 на закриття кримінального провадження з підстави передбаченої п.4 -1 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Враховуючи наведене та те, що під час здійснення судового провадження у кримінальному провадженні, яке надійшло до суду з обвинувальним актом щодо ОСОБА_4 за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність вчиненого ним діяння, і обвинувачений не заперечує щодо закриття кримінального провадження, суд приходить до переконання про наявність правових підстав для задоволення клопотання та закриття кримінального провадження №0001334 від 04 червня 2023 року на підставі п. 4-1 ч.1 ст.284 КПК України у зв`язку втратою чинності законом, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

При цьому закриття кримінального провадження з цієї підстави не позбавляє потерпілого можливості звернутися до суду з цивільним позовом про відшкодування заподіяної внаслідок кримінального правопорушення шкоди в порядку цивільного судочинства.

Судом встановлено, що у даному кримінальному провадженні цивільний позов не пред`являвся, заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались, речових доказів немає.

Керуючись ст. ст. 284, 336, 369-372, 376 КПК України, ст. ст. 3, 5 КК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження згідно п.4-1 ч.1 ст.284 КПК України - задовольнити.

Кримінальне провадження №0001334 від 04 червня 2023 року про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, закрити на підставі п.4-1 ч.1 ст.284 КПК України у зв`язку із втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Ухвала може бути оскаржена до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області, шляхом подачі апеляційної скарги протягом семи днів з дня її оголошення, а обвинуваченим з моменту вручення йому копії судового рішення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуючий суддя ОСОБА_1