Справа № 502/412/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08.04.2025 м. Кілія

Кілійський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 , адвоката ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Кілія, кримінальне провадження відомості про яке 19.08.2023 року внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001063, за звинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вилкове, Ізмаїльського району, Одеської області, громадянина України, освіта середня, одруженого, має на утриманні 5 неповнолітніх дітей, працює директором ТОВ «Кристал Південь», зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 197-1 ч. 4 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_5 в період з 01.01.2020 року по 06.03.2024 року, будучи співзасновником Товариства з обмеженою відповідальністю «Кристал Південь» та займаючи посаду директора на час укладання Договору №68 про відшкодування втрат бюджету Вилківської міської ради від недоотримання коштів за фактичне землекористування, маючи злочинний умисел на самовільне зайняття земельної ділянки площею 0,0305 га, розташованої за адресою: Одеська область, Ізмаїльський район, м. Вилкове, вул. Придунайська, без кадастрового номеру, яка знаходиться відповідно до системи прямокутних координат СК-63 за Xmin=5020792,819 Xmax=5020861,672 Ymin=3305071,887 Ymax=3305153,493 з метою облаштування на ній бази для швартування, відстою та ремонту плавзасобів (рибацьких човнів), з подальшим отриманням прибутку під час здійснення підприємницької діяльності в сфері рибальства, прісноводного рибальства, перероблення та консервування риби, самовільно зайняв зазначену земельну ділянку, яка знаходиться у складі водоохоронної та прибережної зон для зайняття господарською діяльністю.

ОСОБА_5 , діючи з прямим умислом, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 06.03.2024 року, в порушення вимог ст. 14 Конституції України, згідно з якою земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави, право власності на яку гарантується та набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону, за відсутності будь-яких підстав набуття права на землю, передбачених ст. 116 Земельного кодексу України, відповідно до якої громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування, не отримавши зазначених рішень, а також жодних дозволів цих органів, всупереч вимогам статей 112, 116, 118, 123, 124, 125, 126 Земельного Кодексу України, які регламентують набуття і реалізацію права на землю, при відсутності відповідного договору про передачу йому у власність чи надання у користування земельної ділянки, а також статей 60, 61 Земельного Кодексу України, у порушення ст. ст. 87, 88, 89 Водного кодексу України, умисно здійснив самовільне зайняття земельної ділянки, загальною площею не менше 0,0305 га, що розташована за адресою: Одеська область, Ізмаїльський район, м. Вилкове, вул. Придунайська, без кадастрового номеру, вздовж узрізу води річки Дунай в межах водоохоронної та прибережної зон, самовільно збудувавши на вказаній земельній ділянці дві одноповерхові будівлі, паркан з металопрофілю та металеві ворота для обмеження доступу на самовільно зайняту земельну ділянку, чим спричинив майнову шкоду Вилківській міській раді на суму 8221 гривня 26 копійок.

Своїми умисними, протиправними діями ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст. 197-1 ч. 4 КК України самовільне зайняття земельної ділянки та самовільне будівництво, тобто самовільне будівництво будівель та споруд на самовільно зайнятій земельній ділянці в охоронних зонах.

Під час досудового провадження між прокурором Ізмаїльської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_3 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у даному кримінальному провадженні та обвинуваченим ОСОБА_5 , 24.02.2025 року укладена угода про визнання останнім винуватості у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 197-1 ч. 4 КК України.

Згідно з умовами вказаної угоди про визнання винуватості ОСОБА_5 беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення і зобов`язався:

- беззастережно визнати висунуте обвинувачення в повному обсязі у судовому провадженні;

- привести земельну ділянку, розташовану за адресою: Одеська область, Ізмаїльський район, м. Вилкове, вул. Придунайська, без кадастрового номеру, яка знаходиться відповідно до системи прямокутних координат СК-63 за Xmin=5020792,819 Xmax=5020861,672 Ymin=3305071,887 Ymax=3305153,493 до первісного стану, шляхом знесення побудованих будівель та споруд за власний рахунок протягом 3 місяців після набрання вироком законної сили;

- повернути земельну ділянку власнику Вилківській міській раді Ізмаїльського району Одеської області протягом 3 місяців після набрання вироком законної сили.

ОСОБА_5 також погодився із прокурором на призначення йому покарання за це кримінальне правопорушення із застосуванням положень ст. 69 КК України у вигляді штрафу у розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 гривень.

Прокурор ОСОБА_3 , адвокат ОСОБА_4 та обвинувачений ОСОБА_5 у судовому засіданні просять суд затвердити угоду про визнання винуватості.

Суд, перевіривши умови укладання угоди про визнання винуватості, відповідність угоди за змістом вимогам процесуального законодавства, роз`яснивши та з`ясувавши в обвинуваченого повне розуміння ним його процесуальних прав, добровільності та відсутності будь-яких обставин, які примусили ОСОБА_5 погодитися на підписання угоди про визнання винуватості, характеру висунутого щодо нього обвинувачення, виду і розміру покарання та наслідки постановлення вироку на підставі угоди про визнання винуватості, дійшов висновку про те, що у даному провадженні можливо затвердити надану угоду про визнання винуватості.

При цьому суд виходить з того, що кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_5 , згідно ст. 12 КК України відноситься до злочинів невеликої тяжкості і його вчиненням завдана шкода лише державним інтересам.

Відповідно до ч. 4 ст. 469 КПК України, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, відсутність потерпілого, та у випадку завдання злочином шкоди лише державним та суспільним інтересам, може бути укладено угоду про визнання винуватості між прокурором і обвинуваченим.

Угода за змістом укладена відповідно до ст. 472 КПК України і має усі необхідні реквізити та відомості, у т.ч. стосовно міри та виду узгодженого між сторонами покарання та наслідків невиконання угоди.

Суд відповідно до ст. 474 КПК України роз`яснив обвинуваченому процесуальні права, характер обвинувачення, вид і міру покарання та наслідки укладання, затвердження та не виконання угоди, передбачені ст. ст. 473, 476 КПК України, а також вичерпні підстави оскарження вироку суду.

Суд також переконаний в тому, що угоду сторонами підписано добровільно, свідомо, без впливу будь-яких сторонніх обставин чи факторів. Умови укладеної угоди також не суперечать інтересам суспільства, не порушують прав, свобод та інтересів сторін чи інших осіб. З угоди також не вбачається обставин, які б свідчили про очевидну неможливість виконання обвинуваченим узятих на себе за угодою зобов`язань.

Як вбачається з реєстру матеріалів досудового розслідування у справі зібрано достатньо доказів для обґрунтованої підозри і обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 197-1 ч. 4 КК України, а тому визнання ним винуватості є цілком виправданим.

Суд також вважає, що обставини, які обтяжують і пом`якшують покарання, дані про особу ОСОБА_5 , характер кримінального правопорушення та інші обставини цілком враховані угодою про визнання винуватості та знайшли своє відображення в узгодженому остаточному покаранні.

Запобіжний захід ОСОБА_5 на досудовому слідстві не обирався.

Відомості про речові докази, судові витрати та цивільні позови суду не надані.

Керуючись ст. ст. 373, 374, 474, 475 КПК України, суд -

У Х В А Л И В :

Затвердити угоду від 24.02.2025 року, укладену між прокурором Ізмаїльської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_3 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у даному кримінальному провадженні та обвинуваченим ОСОБА_5 , про визнання винуватості у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 197-1 ч. 4 КК України.

Визнати ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 197-1 ч. 4 КК України та призначити йому узгоджене сторонами покарання, із застосуванням положень ст. 69 КК України, у вигляді штрафу у розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень.

Зобов`язати ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 :

- привести земельну ділянку, розташовану за адресою: Одеська область, Ізмаїльський район, м. Вилкове, вул. Придунайська, без кадастрового номеру, яка знаходиться відповідно до системи прямокутних координат СК-63 за Xmin=5020792,819 Xmax=5020861,672 Ymin=3305071,887 Ymax=3305153,493 до первісного стану, шляхом знесення побудованих будівель та споруд за власний рахунок протягом 3 місяців після набрання вироком законної сили;

- повернути земельну ділянку власнику Вилківській міській раді Ізмаїльського району Одеської області протягом 3 місяців після набрання вироком законної сили.

Копію вироку негайно після проголошення вручити учасникам процессу.

Вирок може бути оскаржений до Одеського апеляційного суду через Кілійський районний суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня проголошення.

Суддя ОСОБА_1