Провадження № 1-кп/204/414/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2025 року Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні залу судових засідань кримінальне провадження № 0001035, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 12.09.2023, за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Дніпропетровська, українця, громадянина України, з професійно-технічною освітою, офіційно не працевлаштованого, не одруженого, на утриманні нікого не маючого, зареєстрованого та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 15.09.2022 Красногвардійським районним судом м. Дніпропетровська за ст. 126-1 КК України до обмеження волі строком 1 рік, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік; 01.10.2024 Красногвардійським районним судом м. Дніпропетровська за ст. 126-1 КК України до 2 років пробаційного нагляду. На підставі ч. 5 ч. 1 ст. 91-1 КК України до ОСОБА_5 застосовано обмежувальний захід, а саме обов`язок пройти програму для кривдників протягом 1 місяця,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 , будучи раніше судимим за вчинення кримінального правопорушення передбаченого ст. 126-1 КК України, на шлях виправлення не став та знову вчинив нове умисне кримінальне правопорушення проти життя та здоров`я особи.

Так, ОСОБА_5 15.04.2023 року близько 16:40, знаходячись за адресою: АДРЕСА_1 , на ґрунті неприязних відносин, з мотивів явної неповаги до існуючих норм співжиття, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, маючи умисел, спрямований на вчинення домашнього насильства щодо своєї рідної матері, з якою перебуває у сімейних відносинах, вчинив насильство психологічного характеру щодо своєї матері ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме висловлювався нецензурною лайкою, прищемив вхідними дверима руку потерпілої, чим викликав у останньої страх за безпеку свого життя та здоров`я та остання зазнала психологічного насильства.

Продовжуючи свої умисні дії 29.05.2023 близько 18:00, ОСОБА_5 , знаходячись за місцем мешкання зі своєю матір`ю ОСОБА_4 , за адресою: АДРЕСА_1 , на ґрунті неприязних відносин, з мотивів явної неповаги до існуючих норм співжиття, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, маючи умисел, спрямований на вчинення домашнього насильства щодо своєї рідної матері, з якою перебуває у сімейних відносинах, виражався нецензурною лайкою у бік останньої, внаслідок чого потерпіла зазнала психологічних страждань, а саме вказані дії викликали у потерпілої побоювання за власну безпеку, емоційну невпевненість.

Далі, продовжуючи свої умисні дії, 30.05.2023 близько 18:00, ОСОБА_5 , знаходячись за місцем мешкання зі своєю матір`ю ОСОБА_4 , за адресою: АДРЕСА_1 , на ґрунті неприязних відносин, з мотивів явної неповаги до існуючих норм співжиття, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, маючи умисел, спрямований на вчинення домашнього насильства щодо своєї рідної матері, з якою перебуває у сімейних відносинах, виражався нецензурною лайкою у бік останньої, внаслідок чого потерпіла зазнала психологічних страждань, а саме вказані дії викликали у потерпілої побоювання за власну безпеку, емоційну невпевненість.

Продовжуючи свої умисні дії, спрямовані на вчинення домашнього насильства 17.06.2023 року приблизно о 18:28, ОСОБА_5 знаходячись за місцем мешкання, за адресою: АДРЕСА_1 , на ґрунті неприязних відносин, з мотивів явної неповаги до існуючих норм співжиття, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, маючи умисел, спрямований на вчинення домашнього насильства щодо своєї матері, з якою перебуває у сімейних відносинах, вчинив психологічне насильство щодо ОСОБА_4 , а саме, будучи у стані алкогольного сп`яніння висловлювався нецензурною лайкою в бік потерпілої, чим ображав її, внаслідок чого потерпіла зазнала психологічних страждань, а саме вказані дії викликали у потерпілої побоювання за власну безпеку, емоційну невпевненість

Продовжуючи свої умисні дії 22.07.2023 приблизно о 23:24 ОСОБА_5 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись за місцем мешкання зі своєю матір`ю ОСОБА_4 , за адресою: АДРЕСА_1 , на ґрунті неприязних відносин, з мотивів явної неповаги до існуючих норм співжиття, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, маючи умисел, спрямований на вчинення домашнього насильства щодо своєї матері, з якою перебуває у сімейних відносинах, систематично, вчинив психологічне насильство щодо ОСОБА_4 , а саме під час сварки, виражався нецензурною лайкою, принижував її. В результаті чого потерпіла зазнала психологічних страждань, а саме вказані дії викликали у потерпілої побоювання за свою безпеку та спричинили емоційну невпевненість, нездатність себе захистити.

Далі, 04.09.2023 року близько 01:00, ОСОБА_5 , знаходячись за місцем мешкання зі своєю матір`ю ОСОБА_4 , за адресою: АДРЕСА_1 , на ґрунті неприязних відносин, з мотивів явної неповаги до існуючих норм співжиття, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, маючи умисел, спрямований на заподіяння психологічних страждань своїй матері ОСОБА_4 , вчинив акт психологічного насильства щодо ОСОБА_4 , а саме, ображав останню нецензурною лайкою та погрожував фізичною розправою. В результаті чого потерпіла зазнала психологічних страждань, а саме вказані дії викликали у потерпілої побоювання за свою безпеку та спричинили емоційну невпевненість, нездатність себе захистити.

Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_5 вчинив домашнє насильство, тобто умисне систематичне вчинення психологічного насильства щодо його матері ОСОБА_4 , з якою він перебуває у сімейних відносинах, що призвело до психологічних страждань останньої.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 вину свою у вчинені інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав частково та показав, що ОСОБА_4 є його матір`ю, з якої вони разом проживають, квартира належить матері. Бували такі ситуації, коли йому приходилось виражатися нецензурною лайкою в бік матері. Інколи мати, бачачи, що він перебуває у стані алкогольного сп`яніння виражалася нецензурною лайкою на його адресу, у зв`язку з чим він висловлювався нецензурною лайкою на її адресу, тілесні ушкодження матері не завдавав. Усі дати конфліктів, він не пам`ятає, але не заперечує, що конфлікти мали місце у дати, які зазначені в обвинувальному акті, при цьому, під час конфліктів з матір`ю він перебував у стані алкогольного сп`яніння. Інколи, у зв`язку з непорозуміннями з матір`ю він вживає алкоголь. Про те, що сталося він жалкує, але вважає, що мати сама провокувала його на таку поведінку.

Незважаючи на позицію обвинуваченого ОСОБА_5 , який вину свою визнав частково, вина останнього в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, передбаченому ст.126-1 КК України, знайшла своє підтвердження сукупністю таких доказів.

Потерпіла ОСОБА_4 у судовому засіданні показала, що ОСОБА_5 є її сином, з яким вони разом проживають. Син зловживає алкогольними напоями, краде. 15.04.2023 син почав лаятися на її адресу. У зв`язку з чим вона викликала поліцію. ОСОБА_4 хотіла забрати у сина телефон, син хотів забрати телефон у неї, щоб вона не викликала поліцію, він прищемив їй руку дверима. Конфлікти між нею та сином завжди відбуваються, коли він перебуває у стані сп`яніння, у такому стані він, заходячи до квартири, одразу починає лаятись, висловлюється нецензурно. Від конфліктів, які відбуваються у неї з сином вона дуже нервує, дуже мучиться, у неї такий стан, що не хочеться жити. Це спричиняє їй душевні страждання. У судовому засіданні потерпіла також підтвердила, що 17.06.2023, 29.08.2023, 04.09.2023 син вчиняв відносно неї домашнє насилля, кожного разу вона викликала поліцію. Раніше син був судимий, за аналогічне кримінальне правопорушення. Після винесення вироку судом ставлення сина до неї не змінилося. Наразі, у продовж судового розгляду справи, у неї з сином також погані відносини. У судовому засіданні потерпіла просила суд застосувати до ОСОБА_5 покарання у вигляді обмеження волі.

Крім показів потерпілої вина ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення підтверджується дослідженими судом доказами.

Копією протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД № 052050, який складено відносно ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 173 2 КУпАП (а.с.34).

Копією протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 924149, який складено відносно ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 173 2 КУпАП (а.с.54).

Копією протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 924149, який складено відносно ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 173 2 КУпАП (а.с.61).

Копією протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 924332, який складено відносно ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 173 2 КУпАП (а.с.61).

Копією протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 522090, який складено відносно ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 173 2 КУпАП (а.с.80).

Постановою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 09.06.2023, відповідно до якої ОСОБА_5 визнано винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 173-2, ч. 3 ст. 173 КупАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 грн. (а.с.33).

Постановою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 28.06.2023, відповідно до якої ОСОБА_5 визнано винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 173-2 КупАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 грн. (а.с.53).

Постановою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 05.07.2023, відповідно до якої ОСОБА_5 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбачених ч. 2 ст. 173-2 КупАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді громадських робіт на строк 40 годин (а.с.69).

Постановою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 10.08.2023, відповідно до якої ОСОБА_5 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбачених ч. 2 ст. 173-2 КупАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 680 грн. (а.с.79).

Оцінуючи вищезазначені докази за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінуючи кожен доказ з точки належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, суд доходить таких висновків.

Так, безперечним доказом вини ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України, є показання потерпілої ОСОБА_4 , яка прямо вказала на обвинуваченого ОСОБА_5 , як на особу, яка вчинила відносно неї домашнє насильство, що полягало у вчиненні психологічного насильства.

Також вина ОСОБА_5 підтверджена й іншими, дослідженими судом доказами. Зокрема, такими доказами є складені відносно ОСОБА_5 протоколи про адміністративні правопорушення за ч. 2 ст. 173 2 КУпАП за вчинення домашнього насильства відносно матері ОСОБА_4 , а також постанови Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська, відповідно до яких ОСОБА_5 було визнано винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 173-2 КУпАП за фактами вчинення домашнього насильства відносно матері ОСОБА_4 що мало місце 15.04.2023, 29.05.2023, 30.05.2023, 28.06.2023, 04.08.2023, що свідчить про схильність ОСОБА_5 до вчинення домашнього насильства відносно своєї матері.

Усі вищенаведені докази, на думку суду, є належними, допустимими та достовірними, та у своїй сукупності з точки зору достатності та взаємозв`язку підтверджують факт вчинення ОСОБА_5 інкримінованого йому кримінального правопорушення за обставин, встановлених судом.

Позицію самого обвинуваченого ОСОБА_5 , який вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав частково, однак факт вчинення психологічного насильства відносно своєї матері ОСОБА_4 не заперечує, оскільки у судовому засіданні пояснив, що висловлювався на адресу матері нецензурною лайкою, після того, як матір висловлювалась нецензурною лайкою на його адресу, суд розцінює, як засіб захисту своїх інтересів з метою уникнути відповідальності за вчинене, при цьому покази обвинуваченого в частині висловлювання нецензурною лайкою на його адресу матір`ю, будь-якими доказами у кримінальному провадженні не підтверджено.

Таким чином суд доходить висновку, що подія інкримінованого обвинуваченому ОСОБА_5 кримінального правопорушення мала місце та його вина у його вчиненні в повній мірі знайшла своє підтвердження вищенаведеними доказами.

Ураховуючи вищевикладене суд вважає доведеною вину обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні умисних дії, що виразилися в домашньому насильстві, тобто умисному систематичному вчиненні психологічного насильства щодо особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах, що призвело до психологічних страждань потерплої особи, що правильно кваліфіковано за ст. 126-1 КК України.

При призначенні покарання обвинуваченому суд, згідно з вимогами ст.ст. 65 - 67 КК України та роз`ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання», ураховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особливості конкретного кримінального правопорушення й обставини його вчинення, особу винної, поведінку до вчинення кримінального правопорушення і після його вчинення, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання та вимоги ч.2 ст.50 КК України, відповідно до якої, покарання має на меті не тільки кару, а і виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень засудженими. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення особи та попередження нових кримінальних правопорушень. Досягнення вказаної мети є однією з форм реалізації визначених у ч.1 ст. 1 КК України завдань закону про кримінальну відповідальність правового забезпечення охорони від злочинних посягань прав і свобод людини і громадянина, власності та інших охоронюваних законом цінностей, а також запобігання злочинам.

Суд враховує, що обвинувачений ОСОБА_5 , вчинив умисне кримінальне правопорушення, яке згідно ст. 12 КК України відноситься до нетяжких злочинів, є раніше судимим за вчинення аналогічних кримінальних правопорушень, офіційно не працевлаштований, утриманців не має, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.

Обставинами, що обтяжують покарання, суд визнає вчинення кримінального правопорушення щодо особи похилого віку, вчинення кримінального правопорушення повторно.

Ураховуючи вищевикладені обставини, особу обвинуваченого ОСОБА_5 суд уважає доцільним призначити обвинуваченому покарання у вигляді обмеження волі у межах санкції ст. 126-1 КК України, за якою кваліфіковано його дії. Підстав для застосування ст.ст.69 КК України, судом не встановлено.

Оскільки судом встановлено, що обвинувачений засуджений вироком Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 15.09.2022 за ст. 126-1 КК України до обмеження волі строком 1 рік, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік; вироком Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 01.10.2024 за ст. 126-1 КК України до 2 років пробаційного нагляду. На підставі ч. 5 ч. 1 ст. 91-1 КК України до ОСОБА_5 застосовано обмежувальний захід, а саме обов`язок пройти програму для кривдників протягом 1 місяця, остаточне покарання обвинуваченому слід призначити наступним чином.

Так, призначивши обвинуваченому ОСОБА_5 покарання за ст. 126-1 КК України у даному кримінальному провадженні, слід призначити покарання за правилами ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинання менш суворого покарання, більш суворим покаранням, призначеним вироком Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 01.10.2024, з застосуванням п. 5 ч. 1 ст. 72 КК України, виходяи з співвідношення, що одному дню обмеження волі відповідає один день пробаційного нагляду. Після цього, обвинуваченому слід призначити остаточне покарання за правилами ст. 71 КК України за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання до призначеного покарання за цим вироком невідбутого покарання за вироком Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 15.09.2022 року.

Таке покарання, виходячи з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації, буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.

Речові докази та судові витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Цивільний позов не заявлений.

Запобіжний захід ОСОБА_5 не обирався.

Керуючись статтями 86, 100, 368-371, 373-374, 392 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 КК України, та призначити йому покарання у вигляді 1 (одного) року обмеження волі.

На підставі ч. 4 ст. 70, ст. 72 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного даним вироком, більш суворим покаранням, призначеним вироком Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 01.10.2024, остаточно визначити ОСОБА_5 покарання у виді 2 (двох) років обмеження волі.

На підставі ч.1 ст.71 КК України за сукупністю вироків до покарання, призначеного цим вироком, частково приєднати невідбуту частину покарання, призначеного за вироком Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 15.09.2022, та остаточно призначити ОСОБА_5 покарання у виді 2 (двох) років 1 (одного) місяця обмеження волі.

Строк покарання ОСОБА_5 рахувати з дня його фактичного затримання в порядку приведення вироку до виконання.

Запобіжний захід ОСОБА_5 не обирався.

Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, шляхом подачі апеляційної скарги через Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кримінальним процесуальним кодексом України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1