Справа № 274/2749/25
Провадження № 1-кс/0274/747/25
"22" квітня 2025 р. м. Бердичів
Слідчий суддя Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 ,
про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Бердичів, Житомирської області, непрацюючого, із базовою середньою освітою, громадянина України, неодруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст.89 КК України не судимого,
22.04.2025 старший слідчий СВ Бердичівського районного відділу поліції ГУ НП в Житомирській області ОСОБА_6 звернувся з клопотанням, в якому просить застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів, без визначення застави.
Обґрунтування клопотання
21.04.2025 ОСОБА_5 було затримано в порядку ст. 208 КПК України та 21.04.2025 йому повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.15, ч.1 ст.115 України.
Необхідність застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою мотивовано тим, що доведено обґрунтованість підозри скоєння ним злочину та існують ризики: переховуватися від органів досудового розслідування і суду; незаконно впливати на потерпілого та свідків; продовжувати кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.
Процедура, позиції учасників провадження
У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 клопотання підтримав з підстав, наведених у клопотанні.
Підозрюваний ОСОБА_5 просив йому застосувати запобіжний захід не пов`язаний із триманням під вартою. На запитання пояснив, що він не викликав швидку, він залишив місце події та його працівники поліції затримали у його дівчини.
Захисник ОСОБА_4 заперечив проти обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, вказуючи, що обґрунтованість підозри за ч.1 ст. 115 КК України та ризики вказані в клопотанні не доведені. Просить застосувати запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту.
Кримінально-процесуальне законодавство
Відповідно до частини першої статті 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:
1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;
3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;
5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті ( ч. 2 ст. 177 КК України)
За положеннями статті 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі:
1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;
2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується;
3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого;
4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців;
5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання;
6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого;
7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого;
8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого;
9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше;
10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення;
11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини;
12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.
Згідно вимог статті 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному щодо злочину, який спричинив загибель людини ( п.2 ч. 4 ст.183 КПК України).
Обставини, встановлені слідчим суддею, їх оцінка та висновки
Відповідно до пред`явленої підозри, досудовим розслідуванням встановлено, що 20.04.2025 близько 23-ї години ОСОБА_5 знаходився неподалік парку ім. Т. Г. Шевченка по вул. Торговій в м. Бердичеві. В цей час та місці він побачив раніше невідомого йому ОСОБА_7 , який йшов по вул. Торговій йому назустріч. Між ними на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин виникла сварка. ОСОБА_7 , намагаючись її уникнути, відштовхнув від себе ОСОБА_5 та побіг в напрямку вул. Житомирська в м. Бердичеві. У ході даної сварки у ОСОБА_5 виник злочинний умисел, направлений на умисне вбивство ОСОБА_7 . Після чого, він, реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на умисне вбивство ОСОБА_7 , дістав ножа, який лежав в кишені та взяв його в руку, побіг за ОСОБА_7 та, наздогнавши останнього неподалік входу до парку ім. Т. Г. Шевченка, що вул. Житомирській в м. Бердичеві, де наніс один удар у місця розташування життєво-важливих органів ОСОБА_7 в грудну клітину. Однак, ОСОБА_5 не зміг довести свій злочинний умисел до кінця з причин, що не залежали від його волі, оскільки в конфлікт втрутився ОСОБА_8 , який відтягнув ОСОБА_5 від ОСОБА_7 , таким чином припинив злочинні дії.
У результаті вказаних дій ОСОБА_5 заподіяв ОСОБА_7 тілесні ушкодження у вигляді проникаючої колото-різаної рани лівої половини грудної клітини, різаної рани лівого плеча, лівобічного пневмотораксу.
Відповідно до протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 21.04.2024 ОСОБА_5 було затримано 21.04.2025 о 00 год 52 хв в порядку ст. 208 КПК України та 21.04.2025 йому повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.15, ч.1 ст.115 України.
Обґрунтованість підозри вчинення ОСОБА_5 злочину, передбаченого ч.3 ст.15, ч.1 ст. 115 України, доводиться: протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення від 21.04.2025; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_7 ; протоколом місця події від 21.04.2025; висновком судово-медичної експертизи №97; протоколом впізнання за фотознімками за участі потерпілого ОСОБА_7 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_8 ; протоколом впізнання за фотознімками за участю свідка ОСОБА_8 ; іншими матеріалами кримінального провадження.
На даній стадії кримінального провадження, долучені до клопотання матеріали є достатніми на даній стадії кримінального провадження, які доводять обґрунтованість підозри вчинення ОСОБА_5 злочину, передбаченого ч.3 ст.15, ч.1 ст.115 України.
Відповідно до довідки про судимість від 21.04.2025, ОСОБА_5 був засуджений вироком Бердичівського міськрайонного суду від 18.02.2021 за ч.2 ст.2890 КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим роком - 2 роки.
Згідно довідки - характеристики, складеної 21.04.2025 старшим ДОП СДОП Бердичівського РВП ОСОБА_9 , ОСОБА_5 за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 зарекомендував себе з негативної сторони, зловживає алкогольними напоями, з сусідами дружніх стосунків не підтримує, схильний до конфліктних ситуацій.
Інші характеризуючи дані на ОСОБА_5 слідчим до клопотання не долучені.
Оцінюючи наявні у справі матеріали та встановлені в ході судового розгляду фактичні обставини, слідчий суддя вважає доведеними ризики можливого переховування підозрюваного від органу до судового розслідування та суду, незаконного впливу на потерпілого та свідків, а також продовження кримінального правопорушення, у якому підозрюється.
Ризиком у контексті кримінального процесуального законодавства є певна ступінь ймовірності того, що підозрюваний вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству.
Відповідно до усталеної практики ЄСПЛ ризик втечі має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування («Бекчиєв проти Молдови» §58). Серйозність покарання є ревалентною обставиною в оцінці ризику того, що обвинувачений може втекти («Ідалов проти Росії», «Гарицьки проти Польщі», «Храїді проти Німеччини», «Ілійков проти Болгарії»).
Надаючи оцінку можливості підозрюваного переховуватися від органу досудового розслідування, слідчий суддя вважає такі дії вірогідними, з огляду на покарання, яке загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у вчиненні інкримінованого злочину, а це позбавлення волі від 7 до 15 років; те, що він не працевлаштований, не має міцних соціальних зав`язків за місцем проживання, не має утриманців.
Підозрюваний у судовому засіданні вину у скоєному не визнав, його показання суперечать показанням потерпілого та свідка відповідно до їх протоколів допитів. Тому, зважаючи на стадію кримінального провадження, є висока ймовірність незаконного впливу підозрюваного на свідків та потерпілого, з метою зміни ними показів.
Ризик продовжувати кримінальне правопорушення, у якому підозрюється прокурором також доведено, оскільки ОСОБА_5 має негативну репутацію, негативно характеризується, під мав при собі предмети схожа на зброю, залишив місце події, не викликав для потерпілого швидку.
Оцінюючи наявні докази обґрунтованості підозри, існуючі ризики, тяжкість пред`явленої підозри, слідчий суддя вважає, що на даний час більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти існуючим ризикам.
За таких обставин, клопотання слідчого підлягає задоволенню.
На підставі ч. 4 ст. 183 КПК України суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою вважає за необхідне розмір застави не обирати, оскільки кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується ОСОБА_5 , вчинене проти життя та здоров`я особи.
Керуючись статтями 176, 177, 178, 183, 194, 196 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя
п о с т а н о в и в:
Клопотання слідчого задовольнити.
Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у виді тримання під вартою без визначення застави строком на 60 днів, який рахувати із 00 год 52 хв. 21.04.2025.
Визначити закінчення строку дії ухвали - 19.06.2025.
Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Житомирського апеляційного суду, а підозрюваним у той же строк із дня отримання копії ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1