Справа № 645/1545/25
Провадження № 1-кс/645/415/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 квітня 2025 р. м. Харків

Фрунзенський районний суд м. Харкова у складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Харкові клопотання дізнавача СД ВП №2 ХРУП №2 ГУ НП в Харківській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 , про тимчасовий доступ до речей та документів у кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000071 від 13.02.2025 року, за ознаками складу злочину передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Дізнавач СД ВП № 2 Харківського районного управління поліції № 2 Головного управління Національної поліції в Харківській області лейтенант поліції ОСОБА_3 , за погодженням з прокурором Немишлянської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_4 , звернулася до суду з клопотанням, в якому просила надати тимчасовий доступ до речей та документів, з можливістю вилучення завіреної належним чином довідки стосовно перебування на лікуванні гр. ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 у ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

В обґрунтування клопотання дізнавач вказує, що впровадженні СД ВП №2 ХРУП №2 УНП в Харківській області знаходяться матеріали кримінального провадження, №0000071 від 13.02.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, тобто придбання та зберігання наркотичних засобів. Досудовим розслідуванням встановлено, що 13.02.2025 року до ВП №2 ХРУП№2 ГУНП в Харківській області надійшло повідомлення зі служби " НОМЕР_1 " про те, що за адресою: АДРЕСА_2 , працівниками СКП ВП№2 ХРУП№2 ГУНП в Харківській області було виявлено гр. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який мав при собі речовину ззовні схожу на наркотичну. Останній повідомив, що підібрав дану речовину за адресою: АДРЕСА_2 , біля магазину " ІНФОРМАЦІЯ_3 " ІПНП 2698. Даний факт зареєстровано в інформаційно-телекомунікаційній системі "Інформаційний портал Національної поліції України" за № 2698 від 13.02.2025. 13.02.2025 року СД ВП№2 ХРУП№2 ГУНП в Харківській області відомості за вказаним фактом внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000071 від 13.02.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України. 13.02.2025 року в період часу з 14:48 по 14:51 годин за адресою: АДРЕСА_2 , дізнавачем СД ВП№2 ХРУП№2 ГУНП в Харкіській області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_3 був проведений огляд місця події, в ході якого на місці було виявлено гр. ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , який повідомив що має при собі наркотичну речовину, зі слів останнього метадон. Гр. Умо ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 , у своєму поясненні від 27.03.2025 року також зазначив, що перебуває на обліку у ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . В подальшому, 28.03.2025 року з офіційної електронної пошти ВП №2 ХРУП№2 ГУНП в Харківській на офіційну електронну пошту ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_2 » в порядку ст. 93 КПК України було надіслано запит, про надання інформації щодо перебування на лікуванні (на обліку) гр. ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , однак відповіді на запит отримано не було.

Дізнавач зазначила, що для подальшого проведення досудового розслідування виникла необхідність у отриманні завіреної належним чином довідки стосовно перебування на лікуванні гр. Умо ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 , у ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , оскільки документи, що знаходяться у ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_2 » мають доказове значення у кримінальному провадженні, зокрема у разі підтвердження інформації щодо гр. Умо ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебування на обліку підтверджує факт вчинення гр. ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , кримінального проступку, передбаченого ч.1. ст. 309 КК України.

Посилаючись на те, що отримати вказану документацію іншим шляхом не передбачається можливим, дізнавач просила надати тимчасовий доступ до вказаної інформації.

Представник ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_2 » в судове засідання не з`явився.

Слідчий та прокурор у судове засідання не з`явилися, подали заяви про розгляд справи без їх участі, клопотання підтримали в повному обсязі. Підстав для визнання явки слідчого обов`язковою слідчий суддя не вбачає.

Згідно ч. 4 ст. 163 КПК України слідчий суддя, суд розглядає клопотання за участю сторони кримінального провадження, яка подала клопотання, та особи, у володінні якої знаходяться речі і документи, крім випадків, передбачених частиною другою цієї статті. Неприбуття за судовим викликом особи, у володінні якої знаходяться речі і документи, без поважних причин або неповідомлення нею про причини неприбуття не є перешкодою для розгляду клопотання.

Клопотання про фіксацію процесуальної дії за допомогою технічних засобів під час розгляду питання слідчим суддею від учасників процесуальної дії не надійшло, за ініціативою суду не здійснюється, що відповідає положенням ст. 107 КПК України.

Слідчий суддя, розглянувши клопотання, дослідивши додані до клопотання документи, дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч.1 ст. 159 КПК України тимчасовий доступ до речей і документів полягає у наданні стороні кримінального провадження особою, у володінні якої знаходяться такі речі і документи, можливості ознайомитися з ними, зробити їх копії та вилучити їх (здійснити їх виїмку).

Відповідно до п. 2 ст. 162 КПК України, до охоронюваної законом таємниці, яка міститься в речах і документах, належить відомості, які можуть становити лікарську таємницю.

Згідно зі ст. 13 Закону України «Про основи законодавства України про охорону здоров`я», облік осіб, які перебувають на лікуванні, ведеться закладами охорони здоров`я, а відповідна інформація може бути надана уповноваженим органам у порядку, визначеному законом.

Згідно з ч. 2 ст. 11 Законом України «Про інформацію» від 02.10.1992 не допускаються збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації про особу без її згоди, крім випадків, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та захисту прав людини. До конфіденційної інформації про фізичну особу належать, зокрема, дані про її національність, освіту, сімейний стан, релігійні переконання, стан здоров`я, а також адреса, дата і місце народження.

Відповідно до ст.ст. 39-1, 40, 78 «г» Закон України Основи законодавства України про охорону здоров`я від 19.11.1992 р. пацієнт має право на таємницю про стан свого здоров`я, факт звернення за медичною допомогою, діагноз, а також про відомості, одержані при його медичному обстеженні. Забороняється вимагати та подавати за місцем роботи або навчання інформацію про діагноз та методи лікування пацієнта» (ст. 39-1). Медичні працівники та інші особи, яким у зв`язку з виконанням професійних або службових обов`язків стало відомо про хворобу, медичне обстеження, огляд та їх результати, інтимну і сімейну сторони життя громадянина, не мають права розголошувати ці відомості, крім передбачених законодавчими актами випадків. При використанні інформації, що становить лікарську таємницю, в навчальному процесі, науково-дослідній роботі, в тому числі у випадках її публікації у спеціальній літературі, повинна бути забезпечена анонімність пацієнта» (ст. 40). Медичні, фармацевтичні працівники та фахівці з реабілітації зобов`язані дотримуватися вимог професійної етики і деонтології, зберігати лікарську таємницю (ст. 78 «г»).

За змістом ч. 5 ст. 163 КПК України слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, якщо сторона кримінального провадження у своєму клопотанні доведе наявність достатніх підстав вважати, що ці речі або документи: 1) перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи; 2) самі по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, у зв`язку з яким подається клопотання, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні; 3) не становлять собою або не включають речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю.

Положеннями ч. 6 ст. 163 КПК України визначено, що слідчий суддя постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю, якщо сторона кримінального провадження, крім обставин, передбачених частиною п`ятою цієї статті, доведе можливість використання як доказів відомостей, що містяться в цих речах і документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів.

Згідно з ч. 5 ст. 132 КПК України під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються.

У провадженні СД ВП № 2 ХРУП № 2 ГУНП в Харківській області знаходиться кримінальне провадження № 0000071 від 13.02.2025 року, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України.

Орган досудового розслідування просить слідчого суддю надати дозвіл на тимчасовий доступ до завіреної належним чином довідки стосовно перебування на лікуванні гр. ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 у ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , а саме, щодо інформації про те чи знаходиться на лікуванні (на обліку) ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 . У разі перебування останнього на лікуванні у закладі дізнавач просить повідомити: - який діагноз поставлений Умо ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_4 ; - з якого часу Умо ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , перебуває на лікуванні; - який курс лікування йому був призначений (назва призначеного наркотичного засобу, психотропної речовини або прекурсора.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання, зазначає, що відповідно до ч. 2 ст. 40, ч.2 ст. 41 КПК України, орган дізнання, дізнавач, слідчий наділені повноваженнями самостійно здійснювати необхідні слідчі (розшукові) дії та інші процесуальні заходи в межах кримінального провадження.

Відповідно до ст. 159 КПК України, тимчасовий доступ до речей і документів це можливість ознайомлення зі змістом документів або вилучення їх у порядку, визначеному КПК. Основна мета отримання доказів, якщо іншим шляхом їх здобути неможливо.

У цьому контексті потрібно враховувати, що речі і документи могли би бути отримані шляхом проведення слідчих дій, тобто без застосування заходів забезпечення кримінального провадження. При цьому, відповідно ч.1 ст.223 КПК слідчі (розшукові) дії є діями, спрямованими на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні.

При цьому, дізнавач долучає до матеріалів клопотання копію запиту від 26.03.2025 року до ТОВ " ІНФОРМАЦІЯ_2 ", в якому, керуючись ст. 93 КПК України просив надати довідку-інформацію про те, чи знаходиться на лікуванні (на обліку), та чи звертався за допомогою до закладу гр. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Разом з тим, належних доказів направлення та отримання ТОВ " ІНФОРМАЦІЯ_2 " вказаного запиту до клопотання надано не було. Надана копія роздруківки щодо направлення кореспонденції ел.поштою не містить дати направлення, ел.адреси отримувача, а також інформації, яка саме кореспонденція була направлена ел.поштою. При цьому, у самому запиті міститься лише посилання про його направлення саме на поштову адресу ТОВ " ІНФОРМАЦІЯ_2 " ( АДРЕСА_4 ) без зазначення ел.адреси отримувача.

Окрім того, слідчий суддя, розглянувши клопотання про тимчасовий доступ до речей і документів, встановив, що у прохальній частині містяться питання, які можуть потребувати спеціальних знань.

Відповідно до ч. 5 ст. 163 КПК України, слідчий суддя не має права визначати в ухвалі питання, що підлягають експертному аналізу, оскільки вони виходять за межі тимчасового доступу до речей і документів.

Згідно зі ст. 242 КПК України, встановлення діагнозу, курсу лікування, призначених препаратів, їх дозування та необхідності щоденного прийому є предметом судово-медичної експертизи, а не тимчасового доступу.

Відповідно до ст. 39 Закону України «Основи законодавства України про охорону здоров`я», відомості про стан здоров`я пацієнта, діагноз та методи лікування становлять лікарську таємницю та можуть бути надані лише у випадках, передбачених законом. Дізнавач або слідчий можуть отримати цю інформацію через відповідні експертні дослідження або у визначених законом випадках за запитом до компетентних органів.

Відповідно до положень п.18 ст.3 КПК України до повноважень слідчого судді належить здійснення у порядку, передбаченому КПК України, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні. Відповідно до принципу диспозитивності, слідчий суддя у кримінальному провадженні вирішує питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень КПК України.

Верховний суд у постанові від 05 лютого 2019 року по справі № 754/12820/15-к зазначив, що з метою оцінки доказів суд, який встановлює факти, наділений повноваженнями досліджувати усі обставини, які можуть вплинути на його висновок про допустимість доказів, у тому числі і обґрунтованість ухвал слідчого судді, постановлених під час досудового розслідування (п. 41 постанови).

Таким чином, якщо ухвала слідчого судді про тимчасовий доступ до речей і документів буде ґрунтуватись на недопустимих доказах, то це в подальшому, під час розгляду справи судом по суті, призведе до визнання недопустимими доказів, отриманих на підставі такої ухвали.

Суд приходить до висновку, що до клопотання не долучено достатніх доказів того, що дізнавачем вичерпано можливість отримати затребувану інформацію для встановлення обставин у кримінальному провадженні, шляхом реалізації стороною обвинувачення своїх процесуальних повноважень, передбачених статтями 40, 93 КПК України, та, у супереч положенням ст.ст. 2, 7 ч. 3 ст. 132, ч. 5 ст. 132; п. 5 ч. 2 ст. 160; п. 2 ч. 5, ч. 6 ст. 163 КПК України, не наведено достатніх доводів, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи осіб, причетність яких до кримінального провадження № 0000071 від 13.02.2025 року не доведена, а частина запитуваних відомості не є предметом тимчасового доступу до речей і документів, та можуть потребувати проведення експертного дослідження відповідно до ст. 242 КПК України.

Діючими нормами кримінального процесуального законодавства не заборонено дізнавачу/слідчому/прокурору, після усунення недоліків клопотання, у задоволенні якого судом було відмовлено, повторно звернутися до слідчого судді із клопотанням про тимчасовий доступ до речей і документів.

Керуючись ст. ст. 107, 162 - 165, 309, 372 КПК України, слідчий суддя,-

п о с т а н о в и в :

У задоволенні клопотання дізнавачат СД ВП №2 ХРУП №2 ГУ НП в Харківській області старший лейтенант поліції ОСОБА_3 про тимчасовий доступ до речей та документів відмовити.

Ухвала слідчого судді оскарженню в апеляційному порядку не підлягає. Заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Повний текст ухвали виготовлено 03.04.2025.

Слідчий суддя ОСОБА_1