Дата документу 04.02.2025Справа № 554/1051/25
Провадження № 1-кс/554/2119/2025
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 лютого 2025 року м. Полтава

Слідчий суддя Октябрського районного суду м. Полтави ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , власниці майна ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтаві клопотання слідчого СВ ВП № 2 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором Полтавської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_5 , про накладення арешту на майно в кримінальному провадженні № 0000078 від 28.01.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.239 КК України,

в с т а н о в и л а:

Слідчий звернувся до суду із вищезазначеним клопотанням про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000078 від 28.01.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.239 КК України.

Клопотання обґрунтоване тим, що 27.01.2025 року до ВП № 2 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області надійшло повідомлення про те, що 27.01.2025 року в с. Макухівка Полтавського району на відкритій ділянці місцевості що на території КАТП-1628 за координатами 49.57857,34.62853 невідома особа здійснила забруднення земель відходами решток великої рогатої худоби.

27.01.2025 року було проведено огляд місця події на відкритій ділянці місцевості, а саме на сміттєзвалищі в с. Макухівка Полтавського району Полтавської області, з точними координатами 49.57857,34.62853, де було виявлено на земельному покриві тваринні відходи, а саме напівтуші, кістки, ребра великої рогатої худоби. Поруч з виявленими відходами знаходився транспортний засіб марки ЗИЛ-ММЗ 554М спеціалізований вантажний-спеціалізований самоскид, реєстраційний номер НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_2 належить ОСОБА_3 , в кузові якого були наявні залишки відходів великої рогатої худоби, також вилучено чек № 658076532 від 27.01.2025 13:33:15 на суму 269 гривень 97 копійок та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_2 на транспортний засіб марки ЗИЛ-ММЗ 554М спеціалізований вантажний-спеціалізований самоскид реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Оскільки у даному випадку є всі підстави вважати, що вилучені 27.01.2025 року в ході огляду вищевказані речі можуть містити сліди злочину, з метою їх подальшого використання під час проведення експертних досліджень та слідчих дій, унеможливлення втрати слідів злочину, слідчий просить накласти арешт на вилучене майно з позбавленням права на відчуження, розпорядження та користування. Не застосування арешту майна може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна та слідів злочину.

У судове засідання слідчий ОСОБА_4 не з`явився, надіслав до суду заяву, в якій розгляд клопотання просив проводити без його участі. Не заперечував проти задоволення клопотання.

Власниця майна ОСОБА_3 в судовому засіданні заперечувала проти накладення арешту на належний їй транспортний засіб, зазначивши, що вона являється інвалідом ІІ групи та автомобіль використовувався нею для власних господарських потреб, а саме вивозу сміття на сміттєзвалище в с. Макухівка Полтавського району Полтавської області, на підставі заздалегідь купленого чеку (талону). За таких обставин вважала, що будь-які порушення в розглядуваній ситуації відсутні, а доводи сторони обвинувачення про причетність її автомобіля до кримінального правопорушення, є необґрунтованими. Також послалася на те, що внаслідок ракетної атаки в мікрорайоні «Браїлки» було зруйновано її майно, яке на даний час ще не відновлене.

Заслухавши доводи власниці майна, вивчивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя приходить до такого висновку.

Арешт майна в силу положень статті 131 КПК України є заходом забезпечення кримінального провадження.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно з ч.ч.2, 3 ст.170 КПК України арешт майна допускається, зокрема з метою забезпечення збереження речових доказів і в такому випадку арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Речовим доказом у розумінні положень ст.98 КПК України є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Частиною 2 статті 173 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Згідно з ч.1 ст.173 КПК України слідчий суддя відмовляє у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Слідчим суддею установлено, що ВП № 2 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000078 від 28.01.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.239 КК України, за фактом того, що 27.01.2025 року в с. Макухівка Полтавського району, на відкритій ділянці місцевості що на території КАТП-1628 за координатами 49.57857,34.62853 невідома особа здійснила забруднення земель відходами решток великої рогатої худоби.

27.01.2025 року, в період часу з 15 год. 00 хв до 16 год. 12 хв., слідчим СВ ВП № 2 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_4 було проведено огляд на відкритій ділянці місцевості, а саме на сміттєзвалищі в с. Макухівка Полтавського району Полтавської області, з точними координатами 49.57857,34.62853, в ході якого на земельному покриві було виявлено тваринні відходи, а саме напівтуші, кістки, ребра великої рогатої худоби. Поруч з виявленими відходами знаходився транспортний засіб марки ЗИЛ-ММЗ 554М спеціалізований вантажний-спеціалізований самоскид, реєстраційний номер НОМЕР_1 , в кузові якого були наявні залишки відходів великої рогатої худоби. За результатом проведення цього огляду було вилучено названий транспортний засіб, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_2 на транспортний засіб марки ЗИЛ-ММЗ 554М спеціалізований вантажний-спеціалізований самоскид, реєстраційний номер НОМЕР_1 , а також чек № 658076532 від 27.01.2025 13:33:15 на суму 269,97 грн.

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 марки ЗИЛ-ММЗ 554М спеціалізований вантажний-спеціалізований самоскид, реєстраційний номер НОМЕР_1 , належить ОСОБА_3 .

ОСОБА_6 на місці події відмовився давати будь-які пояснення по суті на підставі ст.63 Конституції України.

Постановою слідчого від 28.01.2025 року вилучене під час проведення зазначеного огляду майно визнане речовими доказами в кримінальному провадженні № 0000078 від 28.01.2025 року.

Як убачається зі змісту клопотання, метою накладення арешту на спірне майно є забезпечення збереження речових доказів, що узгоджується з вимогами п.1 ч.2 ст.170 КПК України.

Аналізуючи матеріали клопотання, слідчий суддя дійшла висновку про наявність підстав для накладення арешту на вилучене 27.01.2025 року під час проведення огляду на відкритій ділянці місцевості, а саме на сміттєзвалищі в с. Макухівка Полтавського району Полтавської області, з точними координатами 49.57857,34.62853, майно, яке визнане речовими доказами в кримінальному провадженні, оскільки слідчим доведено, що це майно є доказом злочину, зберігає на собі сліди кримінального правопорушення, містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, транспортний засіб можливо є знаряддям вчинення кримінального правопорушення, тобто відповідає критеріям, визначеним у статті 98 КПК України.

Щодо доводів власниці майна про відсутність в даному випадку події кримінального правопорушення, а відтак, і підстав для арешту належного їй транспортного засобу, слідчий суддя зазначає, що наведені у клопотанні слідчого відомості в сукупності з доданими до нього матеріалами є достатніми для підтвердження факту можливого вчинення розслідуваного в даному кримінальному провадженні кримінального правопорушення. Вилучений на місці події автомобіль може бути знаряддям вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.239 КК України, подія якого підлягає встановленню в ході досудового розслідування, а тому, з метою забезпечення збереження речових доказів, автомобіль підлягає арешту.

Застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту надасть можливість провести із вказаним майном необхідні для органу досудового розслідування слідчі та процесуальні дії, експертні дослідження. Висновки, сформульовані за результатами виконання таких процесуальних дій слугуватимуть доказами у справі.

Вказане майно підлягає арешту, так як не застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, може в подальшому перешкодити кримінальному провадженню.

На даному етапі досудового розслідування його потреби виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження, оскільки існує пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються органом досудового розслідування, та метою, яку прагнуть досягти, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

Разом із цим, вирішуючи питання щодо способу арешту майна, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Згідно з вимогами ч.1 ст.100 КПК України речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю.

Відповідно до вимог статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

За змістом ч.4 ст.173 КПК України у разі задоволення клопотання про арешт майна слідчий суддя застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

Виходячи з викладеного, з урахуванням розумності та співрозмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження, наслідків арешту майна, слідчий суддя вважає, що слідчим у клопотанні не обґрунтовано необхідність позбавлення власниці ОСОБА_3 права користування належним їй транспортним засобом марки ЗИЛ-ММЗ 554М спеціалізований вантажний-спеціалізований самоскид, реєстраційний номер НОМЕР_1 , оскільки ним не наведено переконливих доводів щодо настання наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню у разі незастосування такої заборони. Факт огляду спірного транспортного засобу слідчим та наявність слідів залишків відходів великої рогатої худоби в кузові транспортного засобу марки ЗИЛ-ММЗ 554М спеціалізований вантажний-спеціалізований самоскид, реєстраційний номер НОМЕР_1 , що підтверджено протоколом огляду місця події від 27.01.2025 року. У той же час установлено, що ОСОБА_3 являється інвалідом ІІ групи, вказаний транспортний засіб використовується нею для своїх господарських потреб, а позбавлення права користування в даному випадку є надмірним втручанням у права власника і таке втручання не є необхідним на даній стадії досудового розслідування.

На підставі викладеного, слідчий суддя вважає можливим передати названий транспортний засіб та свідоцтво про реєстрацію вказаного транспортного засобу № НОМЕР_2 , як невід?ємну до нього частину, на відповідальне зберігання та в користування ОСОБА_3 , як їх власниці, попередивши останню про кримінальну відповідальність за статтею 388 КК України за незаконні дії щодо майна, на яке накладено арешт.

Застосування заборон відчуження та розпорядження автомобілем і свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу та покладення обов`язків на власницю щодо їх збереження, на думку слідчого судді, в даному випадку забезпечить збереження речових доказів та не призведе до їх приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення чи відчуження.

Зважаючи на викладене, клопотання слідчого підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст.98, 131, 132, 170173, 372 КПК України, слідчий суддя,

у х в а л и л а:

Клопотання слідчого задовольнити частково.

Накласти арешт на чек № 658076532 від 27.01.2025 13:33:15 на суму 269 гривень 97 копійок, шляхом позбавлення права на відчуження, розпорядження та користування до скасування арешту майна у встановленому нормами КПК України порядку.

Накласти арешт на транспортний засіб марки ЗИЛ-ММЗ 554М спеціалізований вантажний-спеціалізований самоскид, реєстраційний номер НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_2 належить ОСОБА_3 , та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_2 на транспортний засіб марки ЗИЛ-ММЗ 554М спеціалізований вантажний-спеціалізований самоскид, реєстраційний номер НОМЕР_1 , шляхом позбавленням права на відчуження та розпорядження до скасування арешту майна у встановленому нормами КПК України порядку.

Транспортний засіб марки ЗИЛ-ММЗ 554М спеціалізований вантажний-спеціалізований самоскид, реєстраційний номер НОМЕР_1 , та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_2 передати на відповідальне зберігання та в користування власниці ОСОБА_3 , попередивши її про кримінальну відповідальність за статтею 388 КК України за незаконні дії щодо майна, на яке накладено арешт.

В іншій частині в задоволенні клопотання відмовити.

Ухвала підлягає негайному виконанню може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали складено 05 лютого 2025 року о 13 годині.

Слідчий суддя ОСОБА_1