печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 березня 2025 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого в ОВС Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_3 про арешт майна

В С Т А Н О В И В :

05.03.2025 у провадження слідчого судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 надійшло клопотання сторони кримінального провадження старшого слідчого в ОВС Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_3 , погоджене прокурором Офісу Генерального прокурора ОСОБА_4 про арешт майна у кримінальному провадженні № № 0000507 від 10.07.2023.

Слідчий або прокурор у судове засідання не з`явились, слідчий направив заяву про розгляд клопотання без його участі та задоволення клопотання.

В обґрунтування клопотання слідчий зазначив наступне, що на території України діє організоване злочинне угрупування, що має наявну ієрархічну системно-структурну побудову, яка включає в себе наявність керівництва (лідерів), чітко визначену підпорядкованість рядових членів об`єднання його керівникам, загально-визначені правила поведінки і конспірації направлені на досягнення єдиного злочинного задуму одержання неправомірної вигоди від вчинення шахрайських дій.

Встановлено, що особи причетні до вчинення злочину здійснюють шахрайські дії за наступною схемою: розповсюджують «фішингові» посилання під приводом оформлення та отримання грошової допомоги від «Організації Об`єднаних Націй (ООН)» у різних месенджерах (Viber, Telegram) та соціальних мережах (Фейсбук), коли жертва переходить за посиланням для нібито отримання допомоги вона надає дані своєї банківської картки (номер, дату, CVV код, пароль картки), після чого зловмисники користуючись вказаними даними за допомогою програмного забезпечення мобільних пристроїв на базі IOS та Android здійснюють прив`язку банківської картки потерпілого до «Безконтактної оплати» на свій смартфон. В подальшому фігуранти користуючись банкоматами з функцією «NFC-модуль» здійснюють зняття грошових коштів потерпілих на території міста Києва, Черкас та міста Ніжин.

Організатором даного угрупування виступив ОСОБА_5 , який маючи певний життєвий досвід, організаторські здібності, лідерські якості, протягом 2023 року, а саме у період з червня по серпень 2023 року (більш точного часу, дати та місця в ході досудового розслідування не встановлено), діючи на виконання розробленого ним злочинного плану залучив до участі у організованій групі ряд осіб, які мали із ним довірливі відносини.

Злочинний задум ОСОБА_5 , передбачав вчинення умисних особливо тяжких злочинів на території різних областей України, у зв`язку з чим, до складу організованої групи увійшли щонайменше сім осіб, які поділяли погляди ОСОБА_5 щодо можливості вчинення злочинів, свідомо нехтували загальноприйнятими нормами моралі та принципами, установленими в суспільстві, за своїми морально-вольовими якостями були схильні до вчинення шахрайських дій, мали необхідні знання та навички, а також були охочими збагатитися злочинним шляхом.

У період часу протягом 2023 року, а саме з червня по серпень 2023 року, створена ОСОБА_5 організована група вчинила ряд особливо тяжких злочинів, пов`язаних із введенням в оману довірливих громадян під приводом отримання допомоги від держави, ООН в період воєнного стану, задля отримання доступу до їх особистих банківських рахунків та як наслідок заволодіння їх грошових коштів.

Наразі у кримінальному провадженні розслідується 18 епізодів шахрайської діяльності організованої групи.

Всього у зазначений період часу учасники організованої групи, шляхом введення в оману потерпілих заволоділи чужим майном на загальну суму 1 120 102 гривень 98 копійок.

У ході здійснення досудового розслідування 11 лютого 2025 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 27, ч. 5 ст. 190, ч. 1 ст. 209 КК України.

В межах розслідування також установлено, що ОСОБА_5 в період вчинення злочинів перебував ДУ «Сумський слідчий ізолятор» у зв`язку із застосуванням до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0001155 від 26.07.2020 за ч. 2 ст.156, ч. 6 ст.152, ч. 1 ст. 263, ч. 6 ст. 153, ч. 1 ст.155 КК України.

Так під час проведення досудового розслідування було встановлено, що грошові кошти отримані злочинним шляхом акумулювались у віртуальних активах на криптовалютному гаманці НОМЕР_1 у крипто-валюті «USDT», який підконтрольний ОСОБА_5 .

Також під час виконання доручення слідчого працівниками Департаменту кіберполіції Національної поліції України встановлено, що ОСОБА_5 з метою приховання віртуальних активів здобутих злочинним шляхом перерахував віртуальні активи в сумі 213 357 USDT, які були отримані в результаті його злочинної діяльної на інший криптовалютний гаманець - НОМЕР_2.

Так з метою недопущення виводу активів одержаних злочинним шляхом, працівниками кіберполіції підготовлено та направлено запит до компанії «Tether» з метою інформування про ймовірну належність коштів у розмірі 213 000 USDT (доларів США) до таких, що набуті злочинним шляхом.

Відповідно до ст. 12 КК України, інкриміновані ОСОБА_5 злочини віднесено до категорії особливо тяжких, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 12 років з конфіскацією майна.

Статтею 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до частини 2 статті 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

У випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 КПК України, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.

Відповідно до ч. 6 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.

У даному випадку, застосування арешту майна полягає у забороні для осіб, у володінні яких воно знаходиться, віджувати, користуватись та видозмінювати майно.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його знищення, перетворення, відчуження.

Метою арешту майна є забезпечення кримінального провадження, підставою - збереження речового доказу.

Відповідно до ч. 10 ст. 170 КПК України, що арешт може бути накладено у встановленому Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, зокрема, кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Згідно ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 КПК України); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 КПК України); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Враховуючи викладене, у зв`язку з метою забезпечення збереження вказаного майна, ненастання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, слідчий суддя дійшов висновку про наявність підстав для задоволення клопотання, накладення арешту на майно сприятиме меті кримінального провадження, оскільки існують обґрунтовані підстави вважати, що перелік майна ОСОБА_6 , може вдатися до приховування майна шляхом перереєстрації задля уникнення наслідків у вигляді конфіскації майна як додаткового покарання за вчинення ймовірного злочину.

Слідчий суддя не наводить зміст доказів, обґрунтованість підозри, оскільки вони становлять таємницю досудового розслідування, згоду на розголошення якої не надано.

На підставі викладеного і керуючись ст. 107, 131, 132, 170-173, 309 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В :

Клопотання - задовольнити.

Накласти арешт на майно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме на віртуальні активи в сумі 213 357 USDT (Доларів США), які перебувають на криптовалютному гаманці НОМЕР_2 з метою забезпечення конфіскації майна, як виду покарання.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1