Справа № 953/493/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"31" січня 2025 р. Київський районний суд м. Харкова у складі:

слідчого судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Харкова клопотання старшого слідчого в ОВС слідчого відділу Управління СБ України в Харківській області майора юстиції ОСОБА_3 про арешт майна по кримінальному провадженню за № 0000356 від 10.04.2024, -

ВСТАНОВИВ:

30.01.2025 до Київського районного суду м. Харкова надійшло клопотання старшого слідчого в ОВС слідчого відділу Управління СБ України в Харківській області майора юстиції ОСОБА_3 , погоджене з прокурором відділу Харківської обласної прокуратури ОСОБА_4 , в якому орган досудового розслідування просить: накласти арешт на майно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме на будинок за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер майна: 2506787, з метою забезпечення арешту майна.

Розгляд клопотання про арешт майна на підставі ч. 2 ст. 172 КПК України слідчий просить проводити без повідомлення власника майна та його захисника.

На обґрунтування клопотання слідчий зазначає, що старший слідчий в ОВС слідчого відділу Управління Служби безпеки України в Харківській області майор юстиції ОСОБА_3 , розглянувши матеріали досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000356 від 10.04.2024, за підозрою ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 111, ч.1 ст.263 КК України, за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.111 КК України, за підозрою ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.28, ч.2 ст.111 КК України, за підозрою ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.28, ч.2 ст.111 КК України та за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.114-2 та ч.2 ст.436-2 КК України.

Слідчий вказує, що в ході досудового розслідування встановлено, що у громадянина України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який перебуваючи у на території Харківського району Харківської області, більш точне місце на даний час не встановлено, будучи прихильником політичного курсу та ідеології російської федерації, у невстановлений досудовим розслідуванням період часу, виник злочинний умисел, направлений на надання представнику іноземної держави допомоги в проведенні підривної діяльності проти України, вчинене в умовах воєнного стану.

Так, у невстановлену досудовим розслідуванням дату та час, але не пізніше грудня 2023 року, ОСОБА_5 , за допомогою месенджера Телеграм, встановив контакт із представником іноземної держави країни-агресора рф.

Приблизно на початку квітня 2024 року, більш точну дату та час досудовим розслідуванням не встановлено, представник іноземної держави, використовуючи месенджер «Телеграм», зв`язався із ОСОБА_5 та поставив завдання останньому отримати від невстановленої особи спеціально виготовлений пристрій «металевий трамплін», призначений для організації спричинення аварії поїзда, на що останній погодився.

У подальшому, ОСОБА_5 , діючи умисно, перебуваючи у заздалегідь обумовленому із представником іноземної держави країни-агресора рф місці, на території поряд з залізничною станцією «Карачівка», розташованій у смт. Покатилівка Харківського району Харківської області, отримав від невстановленої особи вищевказаний пристрій «металевий трамплін» та метою конспірації, сховав його в лісосмузі неподалік від місця отримання.

Через деякий час, ОСОБА_5 , отримав завдання від представника іноземної держави країни-агресора рф щодо самостійного виготовлення аналогічного спеціального пристрою «металевий трамплін» та на виконання вказаного завдання він виготовив вказаний пристрій, після чого переніс його та сховав у неподалік залізничних шляхів сполучення між с. Тимченки Чугуївського району Харківської області та м. Мерефа Харківського району Харківської області.

Далі, приблизно у травні 2024 року, більш точну дату та час досудовим розслідуванням не встановлено, представник іноземної держави країни-агресора рф, вказав ОСОБА_5 , що виготовлений пристрій необхідно встановити на залізничній колії між с. Тимченки Чугуївського району Харківської області та м. Мерефа Харківського району Харківської області, з метою організації спричинення аварії поїзда.

Разом із цим, представник іноземної держави країни-агресора рф розуміючи, що ОСОБА_5 не зможе самостійно виконати вищевказане злочинне завдання, вирішив залучити в якості співвиконавця раніше невідому ОСОБА_5 особу на ім`я « ОСОБА_9 ».

У період часу з кінця травня 2024 року по кінець серпня 2024 року, більш точну дату та час досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_5 та особа на ім`я « ОСОБА_9 », діючи умисно на виконання злочинного завдання представника іноземної держави країни-агресора рф, неодноразово виїжджали на заздалегідь обумовлену ділянку залізничної дороги з метою проведення спостереження за рухом потягів та підготовки вчинення аварії потягу за допомогою спеціального пристрою «металевого трампліну».

Разом з тим, приблизно в середині червня 2024 року, більш точну дату та час досудовим розслідуванням не встановлено, представник іноземної держави країни-агресора рф в ході телефонної розмови в месенджері «Телеграм» надав вказівку ОСОБА_5 про те, що йому необхідно разом з особою на ім`я « ОСОБА_9 » здійснити підрив транспортного засобу, який знаходиться на вул. Клочківський м. Харкова шляхом встановлення вибухового пристрою під транспортний засіб.

Реалізуючи злочинний умисел, 20.06.2024, приблизно о 21 год 00 хв, більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_5 разом із особою на ім`я « ОСОБА_9 », діючи умисно, виконуючи вказане злочинне завдання представника іноземної держави країни-агресора рф, приїхали за адресою: м. Харків, вул. Клочківська, буд. 197, після чого особа на ім`я « ОСОБА_9 » встановив вибуховий пристрій (із системою затримки вибуху, який приводиться в дію під час початку руху) під транспортний засіб «Hyundai TUCSON», яким користувався військовослужбовець Збройних Сил України.

У цей час, ОСОБА_5 , усвідомлюючи можливі наслідки підриву транспортного засобу, відповідно до завдання представника іноземної держави країни-агресора рф, здійснював спостереження за місцевістю, задля забезпечення безперешкодного встановлення вибухового пристрою та унеможливлення їх викриття під час вчинення злочинних дій.

Наступного дня, 21.06.2024, більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено, внаслідок приведення в дію вказаного вибухового пристрою, транспортний засіб було підірвано та знищено.

Крім того, 02.09.2024, більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_5 , діючи умисно, на виконання завдання представника іноземної держави країни-агресора рф щодо збору інформації про розташування військовослужбовців Збройних Сил України, військової техніки та транспортних засобів, надіслав у месенджері Телеграм представнику іноземної держави країни-агресора рф відеозапис із місцезнаходженням раніше підшуканого ОСОБА_5 транспортного засобу, яким користуються військовослужбовці Збройних Сил України, а також надіслав фотозображення «карти Google maps», на якому позначено місцезнаходження вказаного військового автомобіля.

Наступного дня, 03.09.2024, більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_5 на виконання завдання представника іноземної держави країни-агресора рф, здійснив більш детальний відеозапис із місцезнаходженням раніше підшуканого транспортного засобу, яким користуються військовослужбовці Збройних Сил України.

04.09.2024, ОСОБА_5 було затримано в порядку ст.ст. 208 КПК України та повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України.

Відповідно до Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, ОСОБА_5 , має у приватній власності будинок за адресою: АДРЕСА_1 (реєстр.номер майна: 2506787).

Орган досудового розслідування посилаючись на вимоги ч.ч. 1, 2 ст. 170 КПК України, зазначає, що необхідність накладення арешту на нерухоме майно підозрюваного ОСОБА_8 обґрунтовується необхідністю забезпечення конфіскації майна як виду покарання, яке передбачено ч. 2 ст. 111 Кримінального кодексу України.

В судове засідання прокурор та слідчий не з`явилися, викликалися належним чином. 31.01.2025 старший слідчий в ОВС слідчого відділу Управління СБ України в Харківській області майор юстиції ОСОБА_3 через канцелярію суду подав заяву про розгляд клопотання без його участі, клопотання підтримав (а.с. 87).

Оскільки сторона кримінального провадження, яка звернулась з клопотанням, довела наявність достатніх підстав вважати, що майно, яке не було тимчасово вилучене, власником може бути відчужене, з метою забезпечення арешту майна, відповідно до ч. 2 ст. 172 КПК України, дане клопотання розглядається слідчим суддею без повідомлення власника майна та його представника.

Слідчий суддя, дослідивши надані докази, встановив, що СВ УСБ України в Харківській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному 10.04.2024 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000356, за підозрою ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 111, ч.1 ст.263 КК України, за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.111 КК України, за підозрою ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.28, ч.2 ст.111 КК України, за підозрою ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.28, ч.2 ст.111 КК України та за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.114-2 та ч.2 ст.436-2 КК України (а.с. 5-8).

Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно вимог п. 3 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи.

За змістом ч. 5 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 3 ч. 2 цього Кодексу, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна.

Відповідно ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Згідно ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу (ч. 1 ст. 173 КПК України).

04.09.2024, ОСОБА_5 було затримано в порядку ст.ст. 208 КПК України та повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України (а.с. 42-47).

Покарання, що загрожує ОСОБА_5 в разі визнання його винуватим за ч. 2 ст. 111 КК України, передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк п`ятнадцять років або довічним позбавленням волі, з конфіскацією майна.

Згідно Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта від 21.01.2025 за № 408876798, ОСОБА_5 на праві приватної власності належить: будинок за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер майна: 2506787 (а.с. 84-85).

Враховуючи викладене, слідчий суддя приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення клопотання, оскільки слідчий довів наявність підстав вважати, що вчинено кримінальне правопорушення, накладання арешту на вказане у клопотанні майно підозрюваного забезпечить можливу конфіскацію майна у даному кримінальному провадженні, враховуючи санкцію ч. 2 ст. 111 КК України.

Разом з тим, відповідно до ч. 4 ст. 173 КПК України, слідчий суддя при задоволенні клопотання про арешт майна, зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаться на інтересах інших осіб.

Враховуючи вказану вимогу КПК України, слідчий суддя вважає за необхідне заборонити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 відчуження та розпорядження будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер майна: 2506787, -до скасування арешту майна у встановленому КПК України порядку.

З огляду на неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснювалося, що відповідає положенням ч. 4 ст. 107 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 7, 107, 132, 98, 167, 170-173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:

Клопотання старшого слідчого в ОВС слідчого відділу Управління СБ України в Харківській області майора юстиції ОСОБА_3 про арешт майна по кримінальному провадженню за № 0000356 від 10.04.2024 задовольнити.

Накласти арешт на майно, що належить на праві приватної власності підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме: будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер майна: 2506787, шляхом заборони права на відчуження та розпорядження зазначеним майном, до скасування арешту майна у встановленому нормами КПК України порядку.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1