Номер провадження: 11-п/813/138/25
Головуючий у першій інстанції
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

17.04.2025 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні питання щодо направлення до іншого суду клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності ОСОБА_5 , у к/п №0001124 від 14.09.2023 за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України

установив:

До Одеського апеляційного суду із Київського районного суду м. Одеси надійшло клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності ОСОБА_5 , у к/п №0001124 від 14.09.2023 за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України для вирішення питання щодо його направлення до Суворовського районного суду м. Одеси.

Оскільки учасники судового розгляду в судове засідання не з`явилися, відповідно до положень ч. 4 ст. 34 та ч. 4 ст. 107 КПК України розгляд проведено за відсутності учасників кримінального провадження та без фіксації за допомогою технічних засобів.

Заслухавши доповідь судді, дослідивши матеріали судового провадження, колегія суддів приходить до наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 32 КПК України кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено кримінальне правопорушення.

Водночас ч. 2 ст. 34 КПК України передбачено, що питання про направлення кримінального провадження з одного суду до іншого в межах одного суду апеляційної інстанції вирішується колегією суддів відповідного суду апеляційної інстанції за поданням місцевого суду або за клопотанням сторін чи потерпілого не пізніше п`яти днів з дня внесення такого подання чи клопотання, про що постановляється вмотивована ухвала.

У постанові Першої судової палати ККС у складі ВС по справі № 607/16332/20 визначено, що встановлення правил підсудності має важливе значення для правильного функціонування судової системи, а також для виконання судами покладених на них завдань і визначення суду, компетентного здійснювати кримінальне провадження щодо конкретного кримінального правопорушення.

Як вбачається із матеріалів, які надані апеляційному суду, у підготовчому судовому засіданні прокурор ОСОБА_6 повідомив, що обвинувачений ОСОБА_5 зараз проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_1 .

При цьому, судом 1-ої інстанції було зазначено, що прокурор ОСОБА_6 повідомив, що досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні здійснює 2 СВ ТУ ДБР у м. Миколаєві, який територіально розташований у Суворовському районі м. Одеси, а клопотання подано до Київського районного суду м. Одеси, оскільки ОСОБА_5 після залишення військової частини, прийшов до ОРУП №1 ГУНП в Одеській обл., звідки його вже й забрали представники ДБР, але офіційного підтвердження цьому немає.

У постанові від 13.12.2021 (справа №161/10545/19, провадження №51-4097км21), ККС у складі ВС зробив висновок про те, що при триваючому злочині особа вчиняє один раз певну дію і впродовж тривалого часу перебуває безперервно в злочинному стані. Для цього виду злочинів характерним є не збіг моменту закінчення складу злочину і моменту фактичного завершення протиправних дій. Завершення триваючого злочину (тобто момент фактичного завершення протиправних дій) може бути зумовлений різними обставинами: як об`єктивними, так і суб`єктивними. Об`єктивні обставини це такі події, що не залежать від волі винної особи, і до їх числа можна віднести викриття особи у вчиненні злочину. У поняття «час вчинення триваючого злочину» має включатися увесь проміжок часу, протягом якого особа безперервно вчиняла триваюче діяння на стадії закінченого злочину.

Встановлення того, що злочин є триваючим, забезпечує його правильну кваліфікацію, обумовлює можливість чи неможливість застосувати до особи амністію, інститут давності притягнення до кримінальної відповідальності, а також вирішити питання про призначення покарання за сукупністю злочинів чи вироків.

Кримінальне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 407 КК України, є триваючим та характеризується безперервним здійсненням протягом визначеного часу злочинного діяння, об`єктивна сторона якого розтягнута в часі, а закінченим вважається у момент його виявлення або примусового чи добровільного припинення.

Враховуючи викладену позицію суду касаційної інстанції, апеляційний суд приходить до висновку, що кримінальне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 407 КК України, яке інкримінується ОСОБА_5 є триваючим, і було закінчено в момент прибуття підозрюваного до ОРУП №1 ГУНП в Одеській області, розташованого за адресою: вул. Ак. Філатова, 15 А, м. Одеса, що є територією Київського району м. Одеси.

Водночас, згідно інформації, яку надав прокурор ОСОБА_7 на запит апеляційному суду, та копії постанови 1-ого заступника керівника спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_8 від 13.05.2024, вбачається, що здійснення досудового розслідування кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, у к/п №0001124 від 14.09.2023 доручено ВП №1 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області.

Враховуючи викладені обставини, апеляційний суд вважає, що клопотання про звільнення ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності за ч. 5 ст. 407 КК України необхідно повернути для подальшого розгляду до Київського районного суду м. Одеси.

Керуючись ст.ст. 32, 34, 370, 405, 419, 532 КПК України, апеляційний суд

ухвалив:

Матеріали провадження за клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності ОСОБА_5 , у к/п №0001124 від 14.09.2023 за підозрою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України повернути для подальшого розгляду до Київського районного суду м. Одеси.

Ухвала набирає законної сили з моменту оголошення та оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3