Справа № 645/1177/19
Провадження № 1-в/645/3/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2025 року м. Харків

Фрунзенський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові подання начальника Немишлянського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області ОСОБА_3 про звільнення від відбування призначеного покарання у зв`язку із закінченням іспитового строку відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , засудженого 26.06.2019 року Фрунзенським районним судом м. Харкова за ч. 1 ст.309 КК України до 2 років обмеження волі, на підставі ст. 75 Кримінального кодексу України звільненого від відбування покарання з випробуванням строком на 1 рік,-

в с т а н о в и в:

Начальник Немишлянського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області ОСОБА_5 звернулась до Фрунзенського районного суду м.Харкова з поданням про звільнення ОСОБА_4 від призначеного покарання у зв`язку із закінченням іспитового строку.

Подання обґрунтовано тим, що 05.08.2019 року до Немишлянського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області для виконання надійшов вирок Фрунзенського районного суду м.Харкова від 26.06.2019 року відносно засудженого ОСОБА_4 на якого були покладені наступні обов`язки на підставі ст. 76 КК України. Засудженому ОСОБА_4 під особистий підпис було роз`яснено покладені на нього судом обов`язки, а також попереджено про те, що у разі невиконання покладених на нього обов`язків, систематичного вчинення правопорушень, що призводить до адміністративних стягнень і свідчать по небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань проекції вносить до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направляє засудженого для відбування призначеного покарання. За період іспитового строку ОСОБА_4 характеризувався задовільно, виконував покладені на нього судом обов`язки, закордон не виїжджав. 28.10.2019 прокурором Харківської місцевої прокуратури №3 скеровано до суду обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0001940 відносно ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 309, ч. 1 ст. 317 КК України та 16.10.2024 Октябрським районним судом м. Полтави ОСОБА_4 звільнено від кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 309, ч. 1 ст. 317 КК України у зв`язку із закінченням строків притягнення особи до кримінальної відповідальності, а кримінальне провадження №00001940 від 08.08.2019 закрито. Іншої інформації про притягнення засудженого до кримінальної та адміністративної відповідальності в період іспитового строку не надходило. Кінець іспитового строку сплинув 26.06.2020 року. На підставі викладеного орган пробації звертається до суду з вказаним поданням.

Прокурор ОСОБА_6 у судове засідання не з`явилась, через канцелярію суду подала заяву про розгляд справи без її участі, подання про звільнення від відбування покарання по закінченню іспитового строку підтримала, не заперечувала проти його задоволення.

Представник Немишлянського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області у судове засідання не з`явився. У матеріалах справи міститься заява провідного інспектора Немишлянського районного ВФ ДУ «Центр пробації» в Харківській області ОСОБА_7 , у якій вона просила проводити судовий розгляд без її участі, подання підтримала у повному обсязі.

Засуджений ОСОБА_4 у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся, причини неявки суду не повідомив.

Відповідно до абз.2 ч. 5 ст. 539 КПК України неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання (подання), не перешкоджає проведенню судового розгляду, крім випадків, коли їх участь визнана судом обов`язковою або особа повідомила про поважні причини неприбуття.

Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось у зв`язку з відсутністю сторін по справі, що відповідає положенням ст.107 КПК України.

Суд, дослідивши матеріали особової справи засудженого приходить до наступного висновку.

Вироком Фрунзенського районного суду м.Харкова від 26.06.2019 року ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 309 КК України, та призначено йому покарання у вигляді обмеження волі строком на 2 роки. На підставі ст.75 КК України засудженого ОСОБА_4 звільнено від відбування вказаного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю в 1 рік, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки. На підставі ст. 76 КК Украйни покладено на засудженого наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

29.07.2019 року вирок набрав законної сила та 05.08.2019 року надійшов до Немишлянського РВ для виконання.

Ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 16.10.2024 року ОСОБА_4 було звільнено від кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 309, ч. 1 ст. 317 КК України у зв`язку із закінченням строків притягнення особи до кримінальної відповідальності, а кримінальне провадження №00001940 від 08.08.2019 закрито.

У статті 62 Конституції України вказується, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Це ж саме положення закріплено і у ч. 2 ст. 2 КК та у статті 17 КПК України.

Відповідно до ст. 88 КК України особа, засуджена за вчинення злочину, вважається такою, що має судимість, з дня набрання законної сили обвинувальним вироком і до погашення або зняття судимості.

Зазначене кореспондується з позицією Конституційного Суду України, згідно з якою сам факт порушення кримінальної справи щодо конкретної особи, затримання, взяття під варту, пред`явлення їй обвинувачення не можна визнати як кримінальну відповідальність, оскільки особа не несе кримінальної відповідальності, доки її не буде визнано судом винною у вчиненні злочину і вирок суду не набере законної сили (Рішення від 27.10.1999 року у справі № 1-15/99).

Початок обчислення іспитового строку припадає на день проголошення вироку суду (ч. 1 ст. 165 КВК України) і не збігається з початковим моментом, коли особа визнається такою, що має судимість, - днем набрання законної сили обвинувальним вироком (ч. 1 ст. 88 КК України). У випадку засудження за останній злочин із звільненням від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України строк погашення судимості за попередній злочин має обчислюватися з дня набрання законної сили обвинувальним вироком за останній злочин, якщо протягом іспитового строку засуджений не вчинить нового злочину та якщо протягом зазначеного строку рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням не буде скасоване на інших підставах, передбачених законом, або суд не направить засудженого для відбування призначеного покарання відповідно до ч. 2 ст. 78 КК України (постанова Верховного Суду від 26.08.2020 у справі № 431/2787/19 (провадження № 51-2894 км 20)).

Суд приходить до висновку, що іспитовий строк встановлений ОСОБА_4 обчислюється з моменту проголошення останнього вироку суду, тобто, вироку Фрунзенського районного суду м.Харкова від 26.06.2019 року, закінчився 26.06.2020 року.

Відповідно до інформаційної довідки з Управління інформаційно - аналітичної підтримки ГУНП в Харківській області вбачається, що за період іспитового строку ОСОБА_4 до кримінальної відповідальності не притягався.

Положеннями ч. 3 ст. 75 КК України визначено, що у випадках, передбачених частинами першою, другою цієї статті, суд ухвалює звільнити засудженого від відбування призначеного покарання, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки. Тривалість іспитового строку та обов`язки, які покладаються на особу, звільнену від відбування покарання з випробуванням, визначаються судом.

Відповідно до ст. 78 КК України після закінчення іспитового строку засуджений, який виконав покладені на нього обов`язки та не вчинив нового злочину, звільняється судом від призначеного йому покарання.

Суд приходить до висновку, що подання заступника начальника Немишлянського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області про звільнення від відбування покарання з випробуванням підлягає задоволенню, а засуджений ОСОБА_4 звільненню від покарання призначеного за вироком Фрунзенського районного суду м. Харкова від 26.06.2019 у зв`язку з закінченням іспитового строку.

Керуючись ст.78 КК України, ст.ст. 537, 539 КПК України, ст. 165 КВК України, суд,-

п о с т а н о в и в:

Подання начальника Немишлянського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області ОСОБА_3 - задовольнити.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженого вироком Фрунзенського районного суду м.Харкова від 26.06.2019 року за ч. 1 ст.309 КК України до 2 років обмеження волі, на підставі ст. 75 Кримінального кодексу України звільненого від відбування покарання з випробуванням строком на 1 рік звільнити від призначеного покарання у зв`язку з закінченням іспитового строку.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Фрунзенський районний суд м. Харкова протягом семи днів з дня її проголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо вона не скасована, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя ОСОБА_1