Провадження 1кп-932/296/25
Справа 201/1130/25
УХВАЛА

Іменем України

11 березня 2025 року Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська

у складі:

Головуючого-судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

захисника адвоката ОСОБА_4

за участю:

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Дніпра обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000066, відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миколаєва, громадянина України, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 156 КК України, -

ВСТАНОВИВ

До Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська надійшов обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.156 КК України.

4 березня 2025 року по кримінальному провадженню винесена ухвала про призначення підготовчого судового засідання.

Прокурор вважав можливим призначити справу до судового розгляду у закритому судовому засіданні задля запобігання розголошення обставин кримінального провадження, яке стосується статевої свободи та статевої недоторканості потерпілої особи. В задоволенні клопотання сторони захисту про повернення обвинувального акту просив відмовити.

Захисником адвокатом ОСОБА_6 заявлено клопотання про повернення обвинувального акту прокурору з підстав його невідповідності вимогам ст.291 КПК України.

В обґрунтування свого клопотання сторона захисту зазначила наступне. Обвинувальний акт складено з грубими порушеннями ст.291 КПК України, а саме: прокурором допущено суттєві порушення п.5 ч.2 ст.291 КПК України при викладі фактичних обставин кримінального правопорушення та формулюванні обвинувачення. Обвинувальний акт не містить конкретного формулювання обвинувачення у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.156 КК України з належним формулюванням об`єктивної та суб`єктивної сторони зазначеного злочину. З тексту вбачається тільки наявність викладу певних обставин, а не фактичних обставин кримінального провадження, що порушує право обвинуваченого на захист.

Обвинувачений підтримав клопотання захисника.

Вислухавши позиції учасників процесу, щодо заявленого клопотання захисником суд вважає за необхідне в задоволенні клопотання захисту відмовити з наступних підстав.

Відповідно до ст.291 КПК України обвинувальний акт повинен містити такі відомості:

1) найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер;

2) анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство);

3) анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство);

4) прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора;

5) виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення;

6) обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання;

7) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням;

8) розмір витрат на залучення експерта (у разі проведення експертизи під час досудового розслідування);

9) дату та місце його складення та затвердження.

Обвинувальний акт підписується слідчим та прокурором, що його затвердив, або лише прокурором, якщо він склав його самостійно.

Обвинувальний акт за зазначеним провадженням складений у відповідності до вимог ст.291 КПК України, стороною обвинувачення сформульовано обвинувачення щодо обвинуваченого і в ньому викладено фактичні обставини, які прокурор вважає встановленими; та викладені інші відомості передбачені законодавством, тому суд не бачить підстав для його повернення прокуророві.

Таким чином обставини та дані на які сторона захисту посилається, як на підстави повернення обвинувального акту прокуророві не можуть бути таковими, оскільки зазначені обставини та дані є предметом розгляду справи в суді по суті і оцінюються судом при прийнятті остаточного рішення за наслідками розгляду справи.

Таким чином судом було встановлено: що зазначена кримінальна справа підсудна Бабушкінському районному суду м. Дніпропетровська, підстав для закриття чи зупинення провадження по справі не має, обвинувальний акт та додатки до нього складені у відповідності до вимог КПК України, сторони на стадії досудового слідства та у підготовчому судовому засіданні не заключили угоду, кримінальна справа може бути призначена до розгляду по суті суддею одноособово.

У відповідності до ст.27 КПК України кримінальне провадження в судах усіх інстанцій здійснюється відкрито. Суд може прийняти рішення про здійснення кримінального провадження у закритому судовому засіданні впродовж усього судового провадження або окремої частини лише у визначених випадках у тому числі при розгляді справи про кримінальне правопорушення проти статевої свободи та статевої недоторканості особи.

Оскільки проведення закритого судового засідання є закритим тільки для доступу громадськості у тому числі з можливістю аудіо та відео фіксування процесу, а не учасників судового провадження (обвинуваченого, потерпілого, прокурора, захисників, свідків, експертів, спеціалістів, перекладачів) і розгляд справи у закритому судовому засіданні проводиться з додержанням усіх правил кримінального судочинства, то суд вважає, що порушень прав учасників процесу, порядку їх реалізації, а також порушень засад кримінального судочинства у цьому випадку не наступає.

Таким чином, виходячи з вищенаведеного та з врахуванням ст.6 Європейської Конвенції прав людини з міркувань моралі, захисту прав потерпілої особи, а також для створення належних умов для всебічного, повного та об`єктивного дослідження обставин справи суд приходить до висновку про здійснення кримінального провадження у закритому судовому засіданні впродовж усього судового провадження.

Прокурором заявлене клопотання про продовження відносно обвинуваченого обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк шістдесят діб з тих підстав, що ОСОБА_5 обвинувачується у скоєнні тяжкого злочину, за яке передбачено основне покарання у виді позбавлення волі строком від п`яти до восьми років, і з врахуванням обставин скоєння злочину, особистості та статусу потерпілої, особистості обвинуваченого, який зареєстрований у м. Миколаєві, а мешкає у м. Одеса, не має утриманців, працює віддалено, онлайн, існують ризики, що останній може переховуватися від суду, може незаконно впливати на потерпілу, її законного представника, які були членами його сім`ї та свідків у цьому кримінальному провадженні. Застосування більш м`яких запобіжних заходів вважав недоцільним, оскільки інші більш м`які запобіжні заходи не зможуть забезпечити виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків та процесуальних рішень. Також просив не визначати альтернативний запобіжний захід у вигляді застави, оскільки обвинуваченим з огляду на малолітній вік потерпілої вчинено злочин на погляд обвинувачення з застосуванням насильства.

Захисник адвокат ОСОБА_4 заперечував проти задоволення клопотання прокурора та просив змінити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою обвинуваченому на інший більш м`який запобіжний захід з тих підстав, що ризики прокурором не обґрунтовані і їх наявність не доведена, а обвинувачений сприяв розслідуванню кримінального провадження, на кожний виклик до слідчого з`являвся, незважаючи на віддаленість свого місця проживання, пройшов опитування з застосуванням поліграфа, раніше не притягався до кримінальної відповідальності, має міцні соціальні зв`язки, позитивні характеристики з місця проживання та роботи, має постійне місце проживання та місце роботи, має на утриманні неповнолітню дитину. Окрім того, пред`явлена ОСОБА_5 підозра не обґрунтована. Також просив визначити обвинуваченому альтернативний запобіжний захід у вигляді застави, оскільки його не застосування не обґрунтовано в ухвалі при обранні запобіжного заходу .

Обвинувачений підтримав позицію свого захисника і також просив змінити йому запобіжний захід на нічний домашній арешт.

Вислухавши думку учасників процесу, суд вважає необхідним задовольнити клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому до розгляду кримінальної справи по суті на строк шістдесят діб, а у задоволенні клопотання сторони захисту про зміну запобіжного заходу на інший більше м`який, у тому числі нічний домашній арешт, суд вважає необхідним відмовити, виходячи з наступного.

Так, щодо обвинуваченого ухвалою слідчого судді Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 14.01.2025 року обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення застави на строк шістдесят діб, тобто до 12 березня 2025 року включно.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні тяжкого умисного злочину проти статевої недоторканості особи, за який передбачено покарання виключно у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років, потерпілою по справі є його малолітня донька, обвинувачений зареєстрований у м. Миколаїв, а фактично мешкає у м. Одеса, т.б. не має постійного місця проживання у м. Дніпро, і з врахуванням стадії процесу, коли потерпіла та свідки обвинувачення не допитані, а матеріали кримінального провадження у тому числі протоколи допиту зазначених осіб відкриті стороні захисту, реально існують обґрунтовані ризики, що він усвідомлюючи відповідальність, яка йому загрожує у випадку доведеності його вини буде переховуватися від суду з метою уникнення відповідальності та покарання, незаконно впливати на потерпілу та свідків або іншим чином буде перешкоджати кримінальному провадженню.

Твердження сторони захисту, що не існує ризиків того, що обвинувачений буде переховуватися від суду та впливати на потерпілу та свідків, оскільки він має міцні соціальні зв`язки та постійне місце проживання, суд не може розцінювати як підставу зміни запобіжного заходу на більш м`який, так як з урахуванням стадії процесу і тяжкості та обставин злочину, суворості покарання, яке може бути призначене обвинуваченому у разі визнання його у вчиненні інкримінованого йому злочину винним, не свідчать про наявність у обвинуваченого перешкод або інших стримуючих факторів щодо можливості ухилитися від суду та не перешкоджати здійсненню кримінального провадження.

Посилання сторони захисту, як на підставу зміни запобіжного заходу на більше м`який, на те, що прокурором не надано доказів обґрунтування пред`явленої ОСОБА_5 підозри, суд вважає безпідставним виходячи з наступного.

У відповідності до ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені зазначеною статтею. При цьому вирішуючи питання продовження строку подальшого тримання особи під вартою, суд повинен встановити продовження існування ризиків неправомірної процесуальної поведінки такої особи та можливість запобігти цим ризикам шляхом застосування менш суворого запобіжного заходу. З врахуванням стадії процесу, суд не вирішує питання обґрунтованості підозри, так як питання винуватості особи та оцінку досліджених доказів по справі суд вирішує в нарадчій кімнаті за результатами проведеного судового розгляду при постановленні остаточного рішення по справі.

Суд вважає, що ризики, які враховувалися судом при обранні обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на цей час з врахуванням стадії процесу не зменшилися, залишаються реальними та продовжують існувати, враховуючи зміст пред`явленого останньому обвинувачення, а також тяжкість кримінального правопорушення, характер та обставини протиправного діяння, в якому він обвинувачується, його особистості, що виправдовує тримання обвинуваченого під вартою і застосування саме такого запобіжного заходу у цьому випадку буде виправданим з точки зору наявності відповідного суспільного інтересу.

Оцінюючи вищевказані обставини, суд, також приймає до уваги практику ЄСПЛ, зокрема про те, що тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту та суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів. Крім того, ризик втечі має оцінюватися у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню. Також суд враховує, що наразі на території України введений воєнний стан, що суттєво обмежує можливості виконання органами влади своїх повноважень та якісно погіршує криміногенну обстановку.

На підставі викладеного суд, приходить до висновку про задоволення клопотання прокурора і продовження застосування щодо обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, а у задоволенні клопотання захисту про зміну запобіжного заходу на інший більш м`який запобіжний захід у тому числі нічний домашній арешт, суд вважає необхідним відмовити.

У відповідності до ст.183 КПК України суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених КПК України, крім випадків, передбачених ч.4 зазначеної статті КПК України. Згідно ч.4 ст.183 КПК України суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені ст.ст.177,178 КПК України має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування; щодо злочину, який спричинив загибель людини, тощо.

З огляду на положення ст.ст. 182, 183 КПК України, виходячи з пред`явленого ОСОБА_5 обвинувачення, викладеного прокурором в обвинувальному акті, яке не містить в своєму формулюванні посилання на застосування обвинуваченим по відношенню до потерпілої насильства або здійснення погроз його застосування під час вчинення інкримінованого йому злочину, суд не вбачає підстав для незастосування альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави по відношенню до обвинуваченого.

З врахуванням викладених в обвинувальному акті обставин вчинення кримінального правопорушення, матеріального стану обвинуваченого, суд вважає необхідним визначити обвинуваченому заставу у розмірі 90 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 272 520 гривень, з покладенням, у разі внесення застави на обвинуваченого, обов`язків передбачених ч.5 ст. 194 КПК України: прибувати за кожною вимогою суду; не відлучатися з населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу суду; утримуватися від спілкування з потерплою, законним представником потерпілої та свідками у даному кримінальному провадженні; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Керуючись ст.ст. 176-178, 182, 183, 194, 196, 197, 314-315, 372, 376 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ

У задоволенні клопотання захисника адвоката ОСОБА_4 про повернення обвинувального акту відмовити.

Призначити кримінальну справу за обвинуваченням ОСОБА_5 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 156 КК України до розгляду у судовому засіданні на 15.00 год. 18 березня 2025 року.

Розгляд справи проводити у закритому судовому засіданні одноособово суддею, з викликом:

-прокурора Правобережної окружної прокуратури м. Дніпра ОСОБА_3

-захисника адвоката ОСОБА_4

-законного представника потерпілої ОСОБА_7

-малолітньої потерпілої ОСОБА_8

-обвинуваченого ОСОБА_5 .

Клопотання прокурора про продовження застосування щодо обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити.

У задоволенні клопотання сторони захисту про зміну обвинуваченому запобіжного заходу на нічний домашній арешт відмовити.

Продовжити застосування щодо обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк шістдесят діб, тобто до 9 травня 2025 року включно.

Визначити обвинуваченому ОСОБА_5 заставу у розмірі 90 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 272 520 гривень.

Покласти на ОСОБА_5 , у разі внесення застави у визначеному судом розмірі, обов`язки передбачені ч.5 ст. 194 КПК України, а саме: прибувати за кожною вимогою суду; не відлучатися з населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу суду; утримуватися від спілкування з потерплою, законним представником потерпілої та свідками у даному кримінальному провадженні; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну та попередити останнього про наслідки, передбачені ст. 182 КПК України, які можуть бути застосовані у разі порушення ним умов зазначеного запобіжного заходу.

На ухвалу може бути подана апеляція до Дніпровського апеляційного суду до ухвалення судового рішення по суті протягом п`яти днів з дня її оголошення в частині вирішення питань застосування запобіжного заходу.

Суддя

Бабушкінського районного суду

м. Дніпропетровська ОСОБА_1