Номер провадження 1-кп/599/12/2025
ВИРОК

іменем України

"15" січня 2025 р. Зборівський районний суд Тернопільської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Зборові в залі судових засідань Зборівського районного суду обвинувальний акт в кримінальному провадженні №0000153 відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 10.05.2024 року за обвинуваченням ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Малашівці, Тернопільського району Тернопільської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, із середньою освітою, одруженого, особу, що перебуває на соціальному забезпеченні, не депутата, на утриманні неповнолітніх дітей не має, згідно ст. 89 КК України не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст.263КК України,

встановив:

ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення проти громадської безпеки.

Так, ОСОБА_4 знайшов фрагмент вибухової речовини тротил (тринітротолуол), яку в подальшому переніс та зберігав по місцю проживання за адресою: АДРЕСА_1 .

18 червня 2024 року в ході проведення обшуку по місцю проживання ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 було виявлено та вилучено фрагменти вибухової речовини тротил (тринітротолуол) вагою 225г.

Відповідно до ч. 2 ст. 178 Цивільного Кодексу України, види об`єктів цивільних прав, які можуть належати лише певним учасникам обороту або перебування яких в цивільному обороті допускається за спеціальним дозволом, встановлюються законом. Частина 1 статті 263 Кримінального кодексу України встановлює кримінальну відповідальність за носіння, зберігання, придбання, передачу чи збут вогнепальної зброї (крім гладкоствольної), бойових припасів, вибухових речовин або вибухових пристроїв без передбаченого законом дозволу. Враховуючи те, що спеціального закону, який регулює порядок придбання, зберігання та носіння зброї, вибухових припасів та вибухових речовин немає, дозвіл на володіння об`єктами, які обмежені в цивільному обороті, на законних підставах, фізичним особам - загального статусу, виданий бути не може.

В результаті своїх умисних дій ОСОБА_5 , не маючи будь - якого дозволу на такі дії, придбав, зберігав та носив вибухові речовини, чим порушив вимоги Постанови Верховної Ради України №2471 XII від 17.06.1992 року «Про право власності на окремі види майна», «Положення про дозвільну систему», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №576 від 12.10.1992 року, «Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і холощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів», затвердженої наказом Міністра внутрішніх справ України від 21 серпня 1998 року № 622 з наступними змінами та доповненнями, оскільки виявлені у нього під час обшуку вибухові речовини раніше добровільно не здав, продовжував їх зберігати і при цьому відповідного дозволу на володіння зброєю чи бойовими припасами не мав.

ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення передбачене ч.1 ст. 263 КК України, тобто незаконне поводження із бойовими припасами та вибуховими речовинами, без передбачуваного законом дозволу, зокрема, їх незаконне придбання та зберігання, без передбачуваного законом дозволу.

В суді обвинувачений ОСОБА_4 визнав свою вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні і пояснив, що знайшов вибухову речовину- тротил, яку переніс та зберігав по місцю проживання за адресою: АДРЕСА_1 . У вчиненому щиро розкаюється та просить суворо його не карати.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованому йому органом досудового розслідування кримінальному правопорушенні при обставинах, викладених у обвинувальному акті та вироку суду, та беручи до уваги, що прокурор та потерпілий також не оспорювали фактичні обставини провадження, і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, роз`яснивши їм положення ч.3 ст.349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження в апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч.3 ст.349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 покарання, суд відповідно до вимог ст. 65 КК України враховує: ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно приписів ст. 12 КК України є нетяжким злочином; особу винного, який на обліку у лікаря-психіатра та нарколога не перебуває, має постійне місце реєстрації та проживання, раніше не судимий, за місцем проживання та реєстрації характеризується задовільно; обставини, що пом`якшують покарання: щире каяття. Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 67 КК України не встановлено.

Підстав для застосування положень ст. 69 КК України суд не знаходить.

Крім того, при призначенні покарання, суд також враховує особливості й обставини вчинення злочину: форму вини, мотив і мету, спосіб, стадію вчинення, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали; поведінку обвинуваченого ОСОБА_4 під час та після вчинення злочинних дій.

На підставі викладеного, з урахуванням особи обвинуваченого та обставин справи, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч. 1 ст. 263 КК України, а саме: у виді трьох років позбавлення волі. Та вважає недоцільним реальне відбуття покарання обвинуваченим у виді позбавлення волі, оскільки його виправлення та перевиховання можливе без ізоляції від суспільства, а тому його слід звільнити від відбуття призначеного покарання з випробовуванням у відповідності до ст.75 КК України з покладенням обов`язків передбачених ст. 76 КК України

Саме таке покарання, на думку суду, є справедливим, а також необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Питання речових доказів слід вирішити відповідно до вимог ст.100 КПК України.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст.94 369-371, 373-374 КПК України, суд,

ухвалив:

визнати винуватим ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 263 КК України і призначити покарання за ч.1 ст. 263 КК України у виді позбавлення волі строком на три роки.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбуття основного покарання з іспитовим строком один рік з покладенням на нього обов`язків, передбачених п.п. 1,2 ч.1 ст. 76 КК України, зокрема, періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Стягнути з ОСОБА_4 в користь держави затрати щодо залучення експерта у кримінальному провадженні: 2271,84 грн за проведення судової вибухо-технічної експертизи.

Речові докази: зразок сухої (твердої) речовини повернутий після проведення судової вибухо-технічної експертизи, № СЕ-19/120-22/7783-ФХВР від 25.08.2022 року, який упакований у сейф-пакет № 5610880, що зберігається у Відділенні поліції №2 (м.Зборів) Тернопільського районного управління поліції Головного Управління Національної Поліції в Тернопільській області, згідно квитанції №5 від 01 липня 2024 року - знищити.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, а у разі її подання, якщо вирок не скасовано, після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Вирок може бути оскаржено до Тернопільського апеляційного суду на протязі 30 діб з дня його проголошення. Копії вироку після проголошення вручити обвинуваченому, прокурору.

Суддя Зборівського

районного суду ОСОБА_1