Справа № 712/3855/25
Провадження № 1кс/712/1547/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 березня 2025 року Слідчий суддя Соснівського районного суду м. Черкаси ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , слідчої ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси внесене у кримінальному провадженні № 0000271 від 12.03.2025 старшого слідчого СВ Черкаського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області старший лейтенанта поліції ОСОБА_4 , погоджене прокурором Черкаського відділу Черкаської окружної прокуратури ОСОБА_3 клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Черкаси, громадянина України, українця, неодруженого, малолітніх і неповнолітніх дітей на утриманні не має, інвалідом, депутатом, учасником бойових дій не є, не працює, з середньою освітою, зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий: 18.10.2024 вироком Соснівського районного суду міста Черкаси до покарання у вигляді обмеження волі строком на 1 рік, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік., підозрюваної у вчинені кримінального правопорушення, передбаченогоч. 2 ст. 309 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Старший слідчий СВ Черкаського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області старший лейтенант поліції ОСОБА_4 , за погодженням прокурораЧеркаського відділу Черкаської окружної прокуратури ОСОБА_3 звернулася до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваної ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , посилаючись на те, що досудовим розслідуванням встановлено, що досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 , в невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 14:46 год. 12.03.2025 та в невстановленому досудовим розслідуванням місці, діючи умисно, усвідомлюючи суспільну небезпеку свого діяння і бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, незаконно придбав, без мети збуту речовину, яку поклав до внутрішньої кишені своєї куртки та зберігав, без мети збуту для особистого вживання до 14:46 год. 12.03.2025, коли на вулиці за адресою: м. Черкаси, вул. Митницька, 7 його було затримано працівниками поліції в порядку ст. 298-2 КПК України і проведено особистий обшук ОСОБА_5 , в ході якого із внутрішньої кишені своєї куртки він добровільно видав один полімерний пакет з кристалічною речовиною, яка відповідно до висновку експерта №СЕ-19/124-25/3936-НЗПРАП від 18.03.2025, містить у своєму складі психотропну речовину, обіг якої заборонено - PVP, маса PVP в наданій на експертизу речовині становить 1,001 г., яку останній зберігав без мети збуту для особистого вживання.

Таким чином, ОСОБА_5 підозрюється у незаконному придбанні та зберіганні психотропної речовини без мети збуту, вчиненому протягом року після засудження за ст. 309 КК України, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України.

27.03.2025 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України.

Причетність ОСОБА_5 до вчинення інкримінованого їй кримінального правопорушення повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами: протоколом затримання особи, яка вчинила кримінальний проступок; протоколами допиту свідків; висновком експерта; іншими матеріалами кримінального провадження.

Під час досудового слідства у даному кримінальному провадженні було встановлено наявність ризиків, передбачених у ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: 1) можливе переховування від органів досудового розслідування та/або суду; 2) можливий незаконний вплив на свідків, експерта у цьому ж кримінальному провадженні; 3) можливе перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином; 4) можливе вчинення іншого кримінального правопорушення.

Також слід брати до уваги те, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, санкція якого передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк до трьох років.

Разом із цим, підозрюваний ОСОБА_5 раніше притягувався до кримінальної відповідальності та вчинив нове кримінальне правопорушення протягом року після засудження за ст. 309 КК України, має не зняту та не погашену судимість за вчинення аналогічного злочину, та вчинив новий умисний злочин, перебуваючи на іспитовому терміні.

Крім того, підозрюваний ОСОБА_5 , розуміючи, що йому оголошено підозру у вчиненні нового злочину, вчиненого на іспитовому терміні, матиме реальну можливість змінити місце проживання і переховуватись від органів досудового розслідування та суду, що перешкоджатиме досягненню завдання кримінального провадження та досягненню цілей покарання (п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України), даний ризик обґрунтовується тим, що у ОСОБА_5 відсутнє місце роботи, сталі соціальні зв`язки, він неодружений, дітей на утриманні не має, у зв`язку із чим матиме реальну можливість змінити місце свого проживання та переховуватися від органу досудового розслідування і суду.

Ризик можливого вчинення іншого кримінального правопорушення підозрюваним обґрунтовується тим, що ОСОБА_5 не має джерела доходів, а також раніше притягувався до кримінальної відповідальності та знову вчинив новий аналогічний злочин, перебуваючи на іспитовому терміні.

З викладеного вище вбачається, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування, усвідомлюючи про неминучість покарання у вигляді позбавлення волі за вчинення злочину, крім цього може вчинити нове кримінальне правопорушення.

Натомість органом досудового розслідування встановлено неможливість застосування до підозрюваного більш м`яких запобіжних заходів, які б забезпечили запобіганню зазначених в клопотанні ризиків та належної процесуальної поведінки підозрюваною, таких як: 1) особисте зобов`язання - оскільки він є найбільш м`яким запобіжним заходом та не передбачає будь-яких обмежень, у зв`язку з чим взагалі не забезпечить запобіганню вказаних у клопотанні ризиків; 2) особиста порука - оскільки він також не забезпечить запобіганню вказаних вище ризиків та стосовно підозрюваного не надходило від осіб, які заслуговують на довіру, письмового зобов`язання про те, що вони поручаються за виконання підозрюваною покладених на неї обов`язків; 3) застава - оскільки він також не забезпечить запобіганню вказаних вище ризиків, а також відсутні відомості про те, майновий та сімейний стан підозрюваної дає їй можливість внести за себе заставу; 4) домашній арешт - оскільки підозрюваний, будучи раніше судимим, маючи не зняту і не погашену судимість знову вчинив новий злочин на іспитовому терміні, що свідчить про можливість вчинення нових злочинів, у випадку обрання йому запобіжного заходу не пов`язаного із позбавленням волі.

Слідча в клопотанні вказує, що беручи до уваги, вищевказане, а також зважаючи на те, що досудовим розслідуванням не встановлено даних, за допомогою яких би обґрунтовувалася неможливість запобігання зазначеним у клопотанні ризикам будь-яким іншим із передбачених у КПК України більш м`яких запобіжних заходів, не пов`язаних із позбавленням волі, тому існує достатньо реальних підстав для застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб з можливосттю внесення застави.

В судовому засіданні слідчий та прокурор клопотання підтримали та просили його задовольнити.

Підозрюваний та її захисник в судовому засіданні просили не застосувати до підозрюваного запобіжний захід пов`язаний з позбавленням волі, а саме просили застосувати домашній арешт в нічний час доби.

Слідчий суддя, заслухавши учасників судового процесу, дослідивши матеріали клопотання приходить до наступного.

У провадженні слідчого відділення Черкаського районного відділення поліції Черкаського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області перебувають матеріали кримінального провадження № 0000271 від 12.03.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

27.03.2025 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України.

Із наданих слідчому судді матеріалів кримінального провадження випливає, що обґрунтованість підозри ОСОБА_5 , у вчиненні інкримінованого йому злочину підтверджується наданими суду доказами.

Згідно з ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч.1 цієї статті.

Відповідно до ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Слідчий в своєму клопотанні зазначає, що метою застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 є запобігання спробам переховуватись від органів досудового розслідування та суду, ризик незаконного впливу на свідків, вчинення іншого кримінального правопорушення.

Згідно ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні, та згідно з положеннями ст. 178 КПК України, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 цього Кодексу, оцінити дані, що характеризуються особу підозрюваного та визначені у п. 1- п. 11 частини 1 вказаної статті.

Слідчий суддя враховує, що поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві та, виходячи з положень ч. 5 ст. 9 КПК України, бере до уваги позицію Європейського суду з прав людини, відображену у п. 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, N 182), те що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року).

Слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання, долучені до нього документи, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження, керуючись законом, оцінюючи сукупність зібраних доказів, лише щодо пред`явленої підозри, - з точки зору достатності та взаємозв`язку, не вирішуючи питання щодо правильності кваліфікації дій підозрюваної, вважає, що наявні у провадженні докази свідчать про обґрунтованість підозри підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, оскільки об`єктивно зв`язують її з ним, тобто підтверджують існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрювана могла вчинити дане правопорушення.

Частиною 1 ст. 177 КПК України передбачено забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Як вбачається з ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних засобів не може запобігти ризикам, передбаченим ст.177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Слідчий суддя, з`ясовуючи наявність зазначених слідчим ризиків, виходить з наступного.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини рішення «Бекчиєв проти Молдови», § 58, ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню.

Аналізуючи ризик переховування від органів досудового розслідування та суду в контексті практики Європейського суду з захисту прав людини, слід зазначити, що ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (Panchenko v. Russia (Панченко проти Росії)).

Оцінюючи ризик переховування ОСОБА_5 від слідства та суду з позиції практики Європейського суду з захисту прав людини, слід зазначити, що вивченням даних про особистість підозрюваного встановлено, що підозрюваний раніше судимий, перебуваючи на іспитовому терміні вчинив кримінальне правопорушення, що свідчить про його схильність до вчинення інших кримінальних правопорушень, проте, з моменту затримання, 12.03.2025 року, не вчинив будь-яких дій, які б вказували на його можливе переховування від органів слідства.

Враховуючи те, що підозрюваний має постійне місце реєстрації та проживання, має на утриманні малолітню дитину, має місце роботи, його щире каяття, вагомість доказів на підтвердження обґрунтованості підозри та правильності правової кваліфікації злочинного діяння, вважаю що до ОСОБА_5 можливо застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічний час доби, оскільки у такий спосіб буде забезпечено пропорційність дотримання балансу між гарантіями виконання підозрюваним своїх процесуальних обов`язків, дотриманням належної поведінки, усуненням негативних ризиків для кримінального провадження та необхідністю недопущення зайвого втручання у приватне життя.

Крім того, вважаю за необхідне покласти на ОСОБА_5 ряд процесуальних обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України.

Керуючись ст.ст. 32, 110, 131, 132, 176-178, 181, 193-196, КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В:

Клопотання задовольнити частково.

Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічний час доби з 21.00 год вечора до 06 години ранку за адресою АДРЕСА_1 .

На час дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у визначений судом строк покласти на підозрюваного такі обов`язки:

1) прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора і суду;

2) повідомляти слідчого, прокурора чи суд, залежно від стадії кримінального провадження про зміну свого місця проживання та зміну контактного номеру телефону;

3) заборонити залишати місце постійного проживання за вищевказаною адресою у визначений судом строк з 21.00 год вечора до 06.00 год ранку без дозволу слідчого, прокурора, або суду;

4) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт(паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України та в`їзд.

5) заборонити спілкування із свідками та потерпілим у кримінальному провадженні; Роз`яснити ОСОБА_5 , що невиконання покладених на нього слідчим суддею обов`язків може бути підставою для зміни запобіжного заходу на більш суворий.

Копію ухвали суду вручити підозрюваному ОСОБА_5 , негайно після її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Черкаського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її проголошення.

Повний текст ухвали складено 27.03.2025.

Слідчий суддя ОСОБА_1