Справа № 357/797/25
У Х В А Л А

17 січня 2025 року Слідчий суддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1 при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 по матеріалам кримінального провадження № 0000095, відомості про яке внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 15 січня 2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, про арешт майна,-

У С Т А Н О В И В:

16.01.2025 до слідчого судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1 надійшло клопотання прокурора Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 по матеріалам кримінального провадження № 0000095, відомості про яке внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 15 січня 2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, про арешт майна.

Клопотання обґрунтоване тим, що 15.01.2025 надійшло повідомлення від працівника поліції Білоцерківського РУП ГУ НП в Київській області ОСОБА_4 про те, що 15.01.2025 близько 10:48 год. за адресою: Київська обл., м. Біла Церква, вул. Томилівська, 50 Б на предмет зберігання заборонених предметів та речовин, зупинено ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який повідомив, що зберігає при собі, протягом року після засудження за ст. 309 КК України, заборонені в обігу речовини.15.01.2025 у порядку п. 2 ч. 1 ст. 208 КПК України затримано гр. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 , під час якого у останнього виявлено та вилучено: мобільний телефон марки «Moto g14», IMEI 1: НОМЕР_1 ,IMEI 2: НОМЕР_2 , який вилучено та поміщено до паперового конверту; зіп-пакет із вмістом порошкоподібної речовини білого кольору, зовні схожу на психотропну речовину, яку вилучено та поміщено до спец. пакету № ICR 0116834; змив із поверхні липкої стрічки зіп-пакету, який вилучено та поміщено до паперового конверту; змив із поверхні липкої стрічки зіп-пакету, який вилучено та поміщено до паперового конверту.

15.01.2025 мобільний телефон марки «Moto g14», IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 постановою слідчого визнано речовими доказами в порядку ч.1 ст. 98 КПК України.

У судове засідання прокурор не прибув, про день, час та місце розгляду клопотання повідомлений належним чином, надав до суду заяву, в якій просить розглянути клопотання у його відсутність, а також в своїй заяві вказав, що клопотання підтримує в повному обсязі та просить його задовольнити.

ОСОБА_5 про розгляд справи повідомлений належним чином, також до суду надав заяву в якій просить розгляд клопотання проводити без його участі, проти накладення арешту не заперечує.

Згідно з нормою ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксація під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалась.

Перевіривши надані матеріали клопотання та дослідивши докази по даних матеріалах, вислухавши доводи прокурора по даному клопотанню, приходжу до висновку, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, в порядку статей 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

Так, в провадженні слідчого відділу Білоцерківського РУП Головного управління Національної поліції в Київській області перебувають матеріали кримінального провадження за № 0000095, відомості про яке внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 15 січня 2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України.

В судовому засіданні слідчим суддею встановлено, що 15.01.2025 мобільний телефон марки «Moto g14», IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 постановою слідчого визнано речовими доказами в порядку ч.1 ст. 98 КПК України.

Крім того в поданому клопотання прокурором доведено, що з метою збереження, дослідження, огляду та проведення необхідних судових експертиз по виявленим та вилученим речовим доказам, а також з метою досягнення дієвості кримінального провадження наявна необхідність у застосуванні до вилученого майна такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна.

Згідно з п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, арешт майна є одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження.

Так, відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно з ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Так, арешт майна - це один із заходів забезпечення кримінального провадження, суть якого полягає у тимчасовому позбавленні підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, можливості відчужувати певне його майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.

Арешт майна носить тимчасовий характер, оскільки остаточне рішення про те, що належить вчинити з майном, яке арештоване, буде вирішено судом при ухваленні вироку (ст. 368 КПК).

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Відповідно до частини 2 статті 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

Згідно зі ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні. підстави вважати, що вони підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби та знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди.

Згідно з ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, повинен врахувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність; можливість спеціальної конфіскації майна; розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Частиною 2 ст. 170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Враховуючи вищевикладене та те, що прокурорм доведено в поданому клопотання, що з метою збереження, дослідження, огляду та проведення необхідних судових експертиз по виявленим та вилученим речовим доказам, а також з метою досягнення дієвості кримінального провадження наявна необхідність у застосуванні до вилученого майна такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, а тому необхідно накласти арешт на вказане майно.

Враховуючи наведене, оцінюючи в сукупності всі обставини, слідчий суддя приходить до висновку про те, що клопотання прокурора про накладення арешту, підлягає задоволенню.

Вказані обставини є достатніми підставами, передбаченими ст. 98, п. 3, п. 1, п 4 ч. 2 ст. 167, 170,175, 309, 371, 372, 395 КПК України, слідчий суддя, для арешту тимчасово вилученого майна,-

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання прокурора Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 по матеріалам кримінального провадження № 0000095, відомості про яке внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 15 січня 2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, про арешт майна - задовольнити.

Накласти арешт на речовий доказ вилучений під час затримання у порядку п. 2 ч. 1 ст. 208 КПК України гр. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 , а саме: мобільний телефон марки «Moto g14», IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 , який вилучено та поміщено до паперового конверту.

Копію направити прокурору Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 для виконання.

Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддяОСОБА_1