Сквирський районний суд Київської області
Справа № 376/3168/24
Провадження № 1-кп/376/318/2024
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"16" грудня 2024 р. м. Сквира

Сквирський районний суд Київської області в складі:

головуючої судді - ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судових засідань - ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Сквира Київської області матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000133 від 10.07.2024 за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Біла Церква, Київської області, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, розлученого, непрацюючого, маючого на утриманні малолітніх дітей, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимого,

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченогоч.1 ст.263 КК України,

В С Т А Н О В И В:

В середині липня 2024 року, близько 16 години, перебуваючи за адресою: Київська область, Білоцерківський район, на місцевому звалищі, що розташоване за координатами: 49.8593514, 29.9077822, в адміністративних межах с. Великополовецьке, точної дати досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_4 , усвідомлюючи суспільну небезпечність свого діяння, що полягає у незаконному поводженні із вибуховими пристроями, не маючи передбаченого законом дозволу, переслідуючи мету незаконного придбання та зберігання бойових припасів, без передбаченого законом дозволу, знайшов, тобто незаконно придбав один корпус ручної осколкової гранати РГД-5, яку, в порушення вимог Постанови Верховної Ради України №2471 XII від 17.06.1992 року «Про право власності на окремі види майна», «Положення про дозвільну систему», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №576 від 12.10.1992 року, Інструкції «Про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів», затвердженої наказом Міністра внутрішніх справ України від 21 серпня 1998 року №622 зі змінами та доповненнями, зберігав у господарському приміщенні, що розташоване на території домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 .

Надалі, 06 серпня 2024 року, в період часу з 07 год. 26 хв. по 08 год. 38 хв., в ході проведення санкціонованого обшуку за місцем проживання ОСОБА_4 , на території домоволодіння, що розташоване по АДРЕСА_2 , у господарському приміщенні виявлено та вилучено: корпус гранати РГД - 5, який є промислово-виготовленим, та який споряджений вибуховою речовиною, яка придатна до вибуху при застосуванні відповідного засобу детонування та який ОСОБА_4 незаконно придбав та незаконно зберігав за місцем свого проживання без передбаченого законом дозволу.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину в інкримінованих йому діяннях визнав повністю при обставинах, визначених в обвинувальному акті, вказавши, що події, а також час та спосіб скоєння ним кримінального правопорушення, зазначеного в обвинувальному акті, викладено вірно та відповідає дійсності, він його в повному обсязі підтверджує, щиро розкаюється у вчиненому, просить суворо не карати, зрозумів всю протиправність своєї поведінки.

Прокурор в судовому засіданні з урахуванням обставин справи, характеру та ступеня суспільної небезпеки злочину, особи обвинуваченого, просила суд визнати ОСОБА_4 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України та призначити йому покарання у виді чотирьох років позбавлення волі, згідно ст.75 КК України звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком та виконанням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України. Міру запобіжного заходу особисте зобов`язання, продовжити до набрання вироком законної сили.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_4 - адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні повідомив, що його підзахисний визнав вину у вчиненні кримінального правопорушення в повному обсязі, щиро кається, характеризується позитивно, неодружений, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, раніше не судимий, а тому просить суд обрати міру покарання у виді трьох років позбавлення волі, згідно ст.75 КК України звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком один рік.

Суд, приймаючи до уваги показання обвинуваченого про обставини вчинення ним кримінального правопорушення, дійшов висновку, що злочинні дії обвинуваченого правильно кваліфіковані органом досудового розслідування за ч. 1 ст. 263 КК України, як незаконне зберігання та незаконне придбання вибухових речовин без передбаченого законом дозволу.

Враховуючи, що обвинувачений свою вину визнав в повному обсязі, суд з урахуванням думки учасників судового розгляду в порядку вимог ч. 3 ст. 349 КПК України вважає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

При цьому судом з`ясовано, чи правильно розуміють учасники процесу зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності і істинності їх позицій, при цьому судом роз`яснено, що вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Суд, обираючи покарання, керуючись нормами ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до вимог ст. 66 КК України обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченому, суд визнає його щире каяття.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченому, відповідно до вимог ст. 67 КК України є вчинення злочину з використанням умов воєнного стану.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує ступінь тяжкості скоєного ним кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 263 КК України, який відповідно до вимог ст. 12 КК України відноситься до тяжкого злочину, характеристику особистості обвинуваченого, який за місцем проживання характеризується позитивно, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, неодружений, те, що він щиро розкаюється, вину визнав повністю, раніше не судимий, у лікаря нарколога та психіатра на обліку не перебуває, а тому суд дійшов переконання, що виправлення та перевиховання ОСОБА_4 можливе без ізоляції від суспільства.

Беручи до уваги викладене, враховуючи обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання, а також враховуючи відсутність судимостей, суд приймає до уваги положення ст. 65 КК України про те, що особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, доходить висновку, що обвинуваченому слід призначити покарання в межах санкцій ч. 1 ст. 263 КК України без ізоляції від суспільства, із застосуванням вимог ст. 75 КК України, встановивши іспитовий строк.

Пленум Верховного Суду України неодноразово звертав увагу на те, якщо виправлення і перевиховання обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства, то судам не слід направляти таких осіб у місця позбавлення волі.

Одночасно суд вважає за необхідне покласти на ОСОБА_4 обов`язки, передбачені п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Визначене таким чином покарання обвинуваченому на переконання суду буде відповідати не тільки тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, обставинам справи, але й особі обвинуваченого, буде обґрунтованим, необхідним та достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень і таке втручання у його права та свободи буде виправданим.

Застосований до обвинуваченого запобіжний захід на підставі ухвали Сквирського районного суду Київської області від 22.10.2024 у справі № 376/3157/24 продовжити до набрання вироком законної сили у виді особистого зобов`язання.

Цивільний позов не заявлено.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Питання щодо речових доказів у кримінальному провадженні підлягають вирішенню відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, непризначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові.

Оскільки у кримінальному провадженні ухвалено судове рішення, а саме вирок, суд на підставі вимог ч. 4 ст. 174 КПК України скасовує арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Сквирського районного суду Київської області від 08.08.2024.

На підставі викладеного та керуючись ст. 100, 124, 368, 369, 370, 371, 373, 374, 392,393,394,395, 532 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Визнати винуватим ОСОБА_4 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України , та призначити йому покарання у виді трьох років шести місяців позбавлення волі.

Застосувати до ОСОБА_4 вимоги ст. 75 КК України і звільнити його від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк один рік.

Відповідно до п. п. 1,2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки:

періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Застосований до ОСОБА_4 запобіжний захід, на підставі ухвали Сквирського районного суду Київської області від 22.10.2024 у справі № 376/3157/24, продовжити до набрання вироком законної сили у виді особистого зобов`язання.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Сквирського районного суду Київської області від 08.08.2024.

Речовий доказ:

Корпус гранати РГД-5, з маркуваннями на корпусі «95-77 Т», який поміщено до спеціального пакету VS 2112341, - знищити.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати за проведення судової вибухо-технічної експертизи в розмірі 3029,12 грн. ( три тисячі двадцять дев`ять гривень 12 копійок).

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Сквирський районний суд Київської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, у разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити учасникам справи.

Суддя ОСОБА_1