Справа № 127/5566/25
Провадження № 1-кп/127/190/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 березня 2025 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області

в складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинувачених: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_7 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_8 ,

представника потерпілої ОСОБА_9 адвоката ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Вінниці, в режимі відеоконференції із захисниками ОСОБА_8 та ОСОБА_7 та з обвинуваченим ОСОБА_4 , клопотання адвоката ОСОБА_7 про зміну його підзахисному запобіжного заходу на більш м`який у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 2 ст. 361, ч. 2 ст. 209 КК України, відомості про які внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000027 від 14.01.2024,-

ВСТАНОВИВ:

На розгляді Вінницького міського суду Вінницької області перебуває вищевказане кримінальне провадження.

В судовому засіданні захисник обвинуваченого ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_7 просив суд змінити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт за адресою: АДРЕСА_1 , з покладенням на нього обов`язків, визначених ч. 5 ст. 194 КПК України. У разі, якщо суд дійде висновку про неможливість застосування до ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, захисник просив суд зменшити розмір застави зі 160 прожиткових мінімумів для працездатних осіб до 20, що складає 60560 (шістдесят тисяч п`ятсот шістдесят) грн, та покладенням на нього обов`язків, визначених в ч. 5 ст. 194 КПК України.

Обвинувачений ОСОБА_5 підтримав клопотання свого захисника.

Прокурор та представник потерпілої заперечували проти задоволення клопотання заявленого адвокатом ОСОБА_7 .

Адвокат ОСОБА_8 та обвинувачені ОСОБА_4 і ОСОБА_6 підтримали клопотання адвоката ОСОБА_7 .

Вирішуючи заявлене захисником клопотання, вислухавши думки учасників судового провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд дійшов наступного висновку.

Згідно з ч. 1 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Відповідно до вимог ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно з ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні обвинуваченим кримінального правопорушення, наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує прокурор, недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання таким ризикам.

Відповідно до ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього кодексу.

Суд також враховує вимоги п.3 і п.4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканність можливе лише у передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

У розумінні практики ЄСПЛ, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту.

Відтак, тяжкість обвинувачення може бути достатньою причиною разом з іншими причинами в сукупності для обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою (рішення ЄСПЛ від 12.03.2013 у справі «Волосюк проти України»).

У справі «Ілійков проти Болгарії» від 26.07.2001 ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

ОСОБА_5 обвинувачується, крім нетяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 361 КК України, також у вчиненні тяжких кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 2 ст. 209 КК України, за які передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 8 років. Обвинувачений не має стійких соціальних зв`язків, а тому може в будь-який момент, без зайвих труднощів, покинути місце свого проживання, або переховуватися від суду, тобто наявний ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Крім того, характер вчинених правопорушень дає підстави вважати, що вчинення злочинів майнового характеру є одним із джерел доходу ОСОБА_5 , тобто перебуваючи на волі без застосування дієвого запобіжного заходу останній зможе продовжити свою злочинну діяльність та вчинити інші злочини, що є ризиком, передбаченим п. 5 ч. 1 ст. 177 КК України.

Застосування до обвинуваченого іншого більш м`якого запобіжного заходу буде недостатньо суворим запобіжним заходом, з огляду на вищезазначені обставини. Домашній арешт є малоефективним запобіжним заходом для переконання, що обвинувачений не буде переховуватися від суду, усвідомлюючи можливість відбування покарання в місцях позбавлення волі. Жодного переконливого аргументу на спростування цих обставин стороною захисту у своєму клопотанні не наведено.

Окрім того, до ОСОБА_5 було застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою з альтернативою внесення застави.

Застава у кримінальному провадженні вважається процесуальним примусом, який застосовується до обвинуваченого та накладає відповідні зобов`язання не тільки на обвинуваченого, а також на іншу особу, яка погодилась внести заставу за обвинуваченого, а саме на заставодавця. Застава забезпечує виконання обвинуваченим обов`язків, покладених на нього як процесуальним законом, так і обов`язків, покладених судом, що передбачені пунктами 1-9 частини 5 статті 194 КПК, під умовою звернення внесених коштів у доход держави в разі невиконання цих обов`язків.

За змістом ч. 4 ст. 182 КПК України, розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Згідно з ч. 5 ст. 182 КК України розмір застави визначається у таких межах: 1) щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні злочину невеликої або середньої тяжкості, - від одного до двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 2) щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 3) щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину, - від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до абз. 4 ч. 5 ст. 182 КК України у виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

Ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 30.12.2024 по справі № 127/42337/24 відносно ОСОБА_5 було застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою з можливістю внесення застави в розмірі 160 (сто шістдесят) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 484480 (чотириста вісімдесят чотири тисячі чотириста вісімдесят) грн з покладенням на обвинуваченого у випадку внесення застави відповідних процесуальних обов`язків.

Разом з тим, враховуючи обґрунтування заявленого захисником клопотання в частині зменшення розміру застави, особу обвинуваченого, зокрема його позитивну характеристику за місцем проживання, відсутність попередніх судимостей, часткове відшкодування потерпілій завданої шкоди, загальний розмір завданої кримінальними правопорушеннями шкоди у їх взаємозв`язку з можливими ризиками по справі, суд дійшов переконання про можливість часткового задоволення клопотання захисника та зменшення розміру застави з 160 (сто шістдесят) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 484480 (чотириста вісімдесят чотири тисячі чотириста вісімдесят) грн до 80 (вісімдесят) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 242240 (двісті сорок дві тисячі двісті сорок) грн, які необхідно внести на депозитний рахунок ТУ ДСА у Вінницькій області. У разі внесення застави обвинувачений зобов`язаний буде виконувати покладені на нього ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 30.12.2024 по справі № 127/42337/24 обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у виді застави, термін дії яких при внесенні застави обвинуваченим ОСОБА_5 слід визначити на час дії ухвали Вінницького міського суду Вінницької області в даному кримінальному провадженні від 25.02.2025, тобто до 25.04.2025 включно.

Враховуючи наведене та керуючись ст. 110, 131, 132, 176-178, 182, 183, 194, 331, 372 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_7 про зміну його підзахисному запобіжного заходу на більш м`який у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 2 ст. 361, ч. 2 ст. 209 КК України, відомості про які внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000027 від 14.01.2024 задовольнити частково.

Зменшити розмір застави, визначеної ОСОБА_5 ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 30.12.2024 по справі № 127/42337/24 з 160 (сто шістдесят) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 484480 (чотириста вісімдесят чотири тисячі чотириста вісімдесят) грн до 80 (вісімдесят) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 242240 (двісті сорок дві тисячі двісті сорок) грн, які необхідно внести на депозитний рахунок ТУ ДСА у Вінницькій області.

У разі внесення застави та з моменту звільнення ОСОБА_5 з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної в даній ухвалі, обвинувачений зобов`язаний виконувати покладені на нього ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 30.12.2024 по справі № 127/42337/24 обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у виді застави.

У разі невиконання ОСОБА_5 покладених на нього обов`язків, застава буде звернена в дохід держави.

Термін дії обов`язків покладених судом при внесенні застави обвинуваченим ОСОБА_5 визначити на час дії ухвали Вінницького міського суду Вінницької області в даному кримінальному провадженні від 25.02.2025, тобто до 25.04.2025 включно.

Копію ухвали направити начальнику Державної установи «Вінницька установа виконання покарань (№1)» та прокурору Вінницької окружної прокуратури для відома.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга до Вінницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу суду не зупиняє її виконання.

Суддя: