Справа №760/6408/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2025 року м. Київ

Слідчий суддя Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_1 за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , підозрюваної ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Солом`янського районного суду м. Києва клопотання слідчого слідчого відділу Солом`янського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_7 , погоджене прокурором Солом`янської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та додані до клопотання матеріали кримінального провадження, відомості про яке внесені 04.07.2024 до Єдиного реєстру досудового розслідування за №0002064 у відношенні:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Києва, громадянки України, з середньою освітою, не працюючої, не одруженої, не маючої на утриманні неповнолітніх дітей, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимої, -

підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

До слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва надійшло зазначене клопотання, в обґрунтування якого зазначено, що Солом`янським управлінням поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві в ході проведення досудового розслідування, в рамках кримінального провадження, відомості щодо якого 04 липня 2024 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002064 та від 18.01.2025 повідомлено про підозру та 20.01.2025 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку м. Києва, громадянку України, зареєстровану за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючу за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судиму, про те, що вона підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_6 , посягаючи на встановлені законодавством України суспільні відносини у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів, суспільні відносини, що охороняють здоров`я населення України, в порушення вимог ст. ст. 7, 12, 17, 25 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» від 15.02.1995 № 60-95-ВР (в редакції Закону № 530-V від 22.12.2006), Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, а також зловживання ними» від 15.02.1995, наказу Міністерства охорони здоров`я України № 481 від 20.08.2008 та наказу Міністерства охорони здоров`я України № 634 від 29.07.2010, з наступними змінами та доповненнями до наведених нормативних актів, маючи умисел, спрямований на незаконне придбання, зберігання з метою збуту та збут особливо небезпечної психотропної речовини, обіг якої заборонено, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, вчинила кримінальне правопорушення у сфері незаконного обігу психотропних речовин та наркотичних засобів за наступних обставин.

Так, у невстановлений досудовим розслідуванням час, дату, але не пізніше 13:43 год. 18.01.2025 ОСОБА_6 , придбала у невстановлений спосіб особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - PVP.

Після чого стала незаконно її зберігати за адресою: АДРЕСА_2 , з метою подальшого збуту.

18.01.2025, в ході проведення санкціонованого обшуку за адресою: АДРЕСА_2 , працівниками поліції було проведено особистий обшук ОСОБА_6 , в ході якого виявлено та вилучено: кристалічну речовину білого кольору, яка містить у своєму складі особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - PVP масою не менше 44,822 г.

Відповідно до висновку експерта КНДЕКЦ №СЕ-19/111-25/4000-НЗПРАП від 20.01.2025 року маса PVP в речовині становить 44,822 г.

PVP, згідно Постанови Кабінету Міністрів України від 6 травня 2000 року №770 «Про затвердження переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів»(зі змінами, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України № 712 від 26.12.2014 року) «Список №2 Психотропні речовини, обіг яких обмежено» в «Таблиці 1», є особливо небезпечною психотропною речовиною, обіг якого заборонено.

Таким чином, ОСОБА_6 підозрюється у незаконному придбанні та зберіганні з метою збуту особливо небезпечної психотропної речовини у особливо великих розмірах, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України.

18.01.2025 о 17:44 годині в порядку ст. 208 КПК України ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 затримано за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого, ч. 2 ст. 307, КК України (фактичний час затримання 18.01.2025 о 16:12 годині).

Підставами підозрювати ОСОБА_6 , у вчиненні кримінальних правопорушень є зібрані в кримінальному провадженні докази

21.01.2025 ОСОБА_6 на підставі ухвали слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_8 №760/1807/25 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 16.03.2025.

Враховуючи те, що строк застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою закінчується о 24:00 години 16.03.2025 року, досудове розслідування на цей час не завершено, оскільки необхідно провести ряд слідчих дій необхідних для беззаперечного доведення вини підозрюваної у інкримінованому ОСОБА_6 кримінального правопорушення та виконати наступні слідчі дії.

10.03.2025 керівником Солом`янської окружної прокуратури м. Києва продовжено строк досудового розслідування до 3-х місяців, тобто до 18.04.2025.

Таким чином, прокурор вбачає необхідність у застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під ватою в межах строку досудового розслідування, тобто до 18.04.2025 включно, у зв`язку із наявністю ризиків передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

Виклад обставин, на підставі яких слідчий і прокурор дійшли висновку про наявність ризиків.

На той факт, що підозрюваний ОСОБА_6 буде переховуватись від органу досудового розслідування та суду вказує те, що, усвідомлюючи невідворотність реального покарання за вчинений злочин, підозрювана ОСОБА_6 намагатиметься уникнути кримінальної відповідальності шляхом зміни місця проживання, неявки на виклики слідчого, прокурора та суду. Санкція статті, що інкримінуються підозрюваному, передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від дев`яти до дванадцяти років з конфіскацією майна. Так, на підтвердження даного ризику слід врахувати такі обставини, що підозрювана в разі перебування на волі використає ситуацію, яка склалась у країні на власну користь, а саме користуючись тим фактом, що всі служби поліції перебувають на даний час в посиленому режимі несення служби, орган досудового розслідування позбавлений можливості здійснювати контроль підозрюваної у місці її проживання, виконання нею покладених на останню її процесуальних обов`язків, у разі не продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обрання більш м`якого запобіжного заходу, непов`язаного із позбавленням волі.

Аналізуючи вказаний ризик, слід звернути увагу на те, що підозрювана ОСОБА_6 незаміжня, не має на утриманні осіб, тобто відсутні стримуючі фактори, які б запобігли ризику переховування. Усвідомлення вказаної обставини, може призвести до переховування підозрюваної від органу досудового розслідування та суду.

На той факт, що підозрювана може впливати на свідків, експерта, інших підозрюваних з метою зміни останніми показів в частині фактичних обставин вказує те, що ОСОБА_6 після повідомлення їй про підозру у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушеннях, розуміючи що її дії викриті, може вчинити незаконний вплив у виді погроз фізичної розправи, психологічного маніпулювання, шантажу, підкупу, прохань, умовлянь стосовно свідків та інших підозрюваних у даному кримінальному провадженні.

Тобто, вищевказаний фактор свідчить про те, що перебуваючи на волі або в умовах домашнього арешту, у тому числі цілодобовому, та, відповідно, маючи доступ до засобів зв`язку, мережі Інтернет, буде мати можливість незаконно впливати на осіб-фігурантів з метою ненадання показань та знищення інформації, що має доказове значення (якою у тому числі володіють такі особи), які мають важливе значення для викриття всіх кримінальних правопорушень, вчинених підозрюваною, повною відмовою від прийняття участі у процесуальних діях, які є необхідними при розслідуванні даної категорії кримінальних правопорушень, або викривлення інформації на користь підозрюваного, яку необхідно отримати під час проведення слідчих дій за участю таких осіб.

На той факт, що підозрюваний може вчинити інші кримінальні правопорушення вказує те, що підозрювана ОСОБА_6 ніде не навчається, не працююча, суспільно-корисною працею не займається, а тому з метою наживи та єдиного заробітку може продовжити свою протиправну діяльність та вчиняти нові злочини у сфері незаконного обігу наркотичних засобів та психотропних речовин, оскільки дана протиправна діяльність була єдиним способом її систематичного заробітку.

Враховуючи вказані обставини, характер інкримінованого злочину, є всі підстави вважати, що остання може продовжити злочинну діяльність.

Таким чином, орган досудового розслідування має всі підстави вважати, що перебування на волі підозрюваного ОСОБА_6 надасть можливість останньому продовжувати вчиняти аналогічні злочини.

Є актуальним ризик знищення, переховування або спотворення будь-яких із речей чи документів, які мають значення для встановлення обставин кримінальних правопорушень шляхом вжиття заходів, спрямованих на знищення доказів та недопущення розкриття інших епізодів злочинних дій.

Слід зазначити, що у даному кримінальному провадженні велика частина доказів являється електронними, тобто інформація, яка зберігається в хмарних сховищах, різноманітних веб-сервісах, мобільних додатках та месенджерах. Така інформація відображає зв`язок із злочином та підтверджує його наявність як на стадії інкримінування так й на стадії висунення обвинувачення та вручення обвинувального акта та доведення на підставі зібраних доказів вини особи у вчиненні кримінальних правопорушень під час судового розгляду.

А відтак, будь-яке несанкціоноване втручання у таку інформацію зашкодить стороні обвинувачення як на стадії досудового розслідування, так й на стадії судового розгляду довести вину обвинуваченого та, як результат, постановити суду об`єктивне рішення відносно останнього.

Перебування на волі наддасть можливість підозрюваній вчинити дії, спрямованні на унеможливлення фіксації злочинів, а саме знищення електронної інформації, електронних засобів за допомогою яких можливе зібрання доказів та встановлення інших епізодів кримінальних правопорушень.

Також, підозрювана може знищити інші речові докази по кримінальному провадженню, зокрема, речі та предмети, які можуть містити на собі сліди вчинення злочинів у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин та прекурсорів.

Слід врахувати той факт, що перебуваючи на волі, підозрювана ОСОБА_6 маючи доступ до інтернет-мережі, зможе користуватись, шляхом несанкціонованого втручання, «хмарним сховищем» та вчинити дії, спрямованні на тотальне знищення всієї інформації, що є доказами по кримінальному провадженню.

Перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, оскільки ОСОБА_6 може зникнути та перебувати тривалий час у розшуку на зазначене вказує те, що вона офіційно не працююча, не заміжня, дітей чи інших непрацездатних осіб на утриманні не має, тобто не має міцних соціальних зв`язкiв, що не перешкоджатиме останньому покинути місто Київ, з метою уникнення від кримінальної відповідальності.

Вказаним ризикам може запобігти тільки запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Вище перелічені ризики повністю підтверджуються матеріалами кримінального провадження і саме запобіжний захід у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваної ОСОБА_6 на даний час забезпечить виконання останнім покладених на нього процесуальних обов`язків і надасть можливість досягти органу досудового розслідування завдань, передбачених ст. 2 КПК України, а саме: захист особи від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування з тим, щоб кожний хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини.

Більш м`які запобіжні заходи застосовані до підозрюваного ОСОБА_6 призведуть до продовження злочинної діяльності, нададуть змогу переховуватись від органів досудового розслідування та впливати на розслідування кримінального провадження.

Вищевикладене свідчить про неможливість запобігання наявним ризикам, які передбачені ст. 177 КПК України, забезпечення належного виконання підозрюваним процесуальних обов`язків та його належну поведінку, шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою.

Враховуючи всі наведені обставини та підстави, вважаю наявність ризиків обґрунтованими, а застосування більш м`яких запобіжних заходів неможливим, оскільки більш м`які запобіжні заходи не наддадуть можливості забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Міра запобіжного заходу має на меті попереджати спроби особи вчиняти дії щодо перешкоджання здійсненню правосуддя, а не бути лише наслідком такого перешкоджання.

Враховуючи, що інкриміновані ОСОБА_6 кримінальне правопорушення відноситься до категорії особливо тяжкого, беручи до уваги положення ч. 2 ст. 183 КПК України, є необхідним та достатнім обрання запобіжного заходу - у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.

На підставі викладеного слідчий за погодженням з прокурором звернувся до суду з відповідним клопотанням.

У судовому засіданні прокурор підтримала клопотання та доводи викладені в ньому та пояснила, що підозра пред`явлена ОСОБА_6 обґрунтована і підтверджується належними доказами. З метою запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, просив продовжити підозрюваній запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з визначенням розміру застави, оскільки необхідно виконати ряд слідчих (розшукових) та прийняти ряд процесуальних рішень, і, вказані дії не могли бути здійснені чи завершені раніше з об`єктивних причин.

Підозрювана ОСОБА_6 та її захисник заперечували проти задоволення даного клопотання та просили суд застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, враховуючи відомості про особу обвинуваченої яка має тяжке онкологічне захворювання ІІІ стадії та потребує лікування.

Заслухавши пояснення прокурора, підозрюваної та її захисника, дослідивши матеріали досудового розслідування та копії матеріалів, якими слідчий та прокурор обґрунтовують доводи клопотання, слідчий суддя вважає його таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 176 КПК України запобіжними заходами є: 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт; 5) тримання під вартою.

Вимогами ч.1 ст.183 КПК України визначено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та восьмою статті 176 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 цього Кодексу, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, передбачені даною статтею.

При вирішенні питання про продовження строку тримання під вартою, слідчий суддя відповідно до вимог ст. 199 КПК зобов`язаний впевнитися в тому, що заявлені ризики не зменшилися або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою, а також встановити обставини, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення строку дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Подане слідчим клопотання відповідає вимогам ст. ст. 183, 184, 199 КПК України, а вручення копії клопотання і матеріалів, якими обґрунтовується необхідність продовження запобіжного заходу здійснено з дотриманням строків, передбачених ч. 2 ст. 184, ч. 1 ст.199 КПК України.

В судовому засіданні встановлено, що у провадженні Головного управління СБ України у м. Києві та Київській області перебувають матеріали досудового розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені 04.07.2024 до Єдиного реєстру досудового розслідування за №0002064 за підозрою ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України.

Відповідно до п. 1 ч.1 ст. 178 КПК України слідчий суддя перевіряє вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення.

18.01.2025 ОСОБА_10 затримано в порядку вимог ст.ст.208-211 КПК України.

18.01.2024, відповідно до вимог ст. ст. 111, 276-278 КПК України, ОСОБА_10 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

20.01.2024, відповідно до вимог ст. ст. 111, 276-278 КПК України, ОСОБА_10 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України.

Наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_9 у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: , а саме:

-протоколом допиту свідка ОСОБА_11 від 10.03.1998 від 11.01.2025;

-протоколом за результатами проведення аудіо, відео контролю особи від 22.11.2024;

-протоколом проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_2 від 18.01.2025;

-протоколом допиту свідка ОСОБА_12 ІНФОРМАЦІЯ_2 від 18.01.2025;

-протоколом допиту свідка ОСОБА_13 ІНФОРМАЦІЯ_3 від 18.01.2025;

-протоколом допиту свідка ОСОБА_14 ІНФОРМАЦІЯ_4 від 18.01.2025;

-протоколом допиту свідка ОСОБА_15 ІНФОРМАЦІЯ_5 від 18.01.2025;

-відомостями встановленими за результатами проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_2 від 18.01.2025;

-показаннями свідка ОСОБА_15 від 18.01.2025;

-висновком експерта № СЕ-19/11-25/4000-НЗПРАП від 20.01.2025;

-висновком експерта № СЕ-19/11-25/4020-НЗПРАП від 24.01.2025;

-висновком експерта № СЕ-19/11-25/4003-НЗПРАП від 23.01.2025;

-висновком експерта № СЕ-19/11-25/4005-НЗПРАП від 24.01.2025;

-висновком експерта № СЕ-19/11-25/4016-НЗПРАП від 23.01.2025;

-висновком експерта № СЕ-19/11-25/4011-НЗПРАП від 23.01.2025;

-висновком експерта № СЕ-19/11-25/4004-НЗПРАП від 27.01.2025;

-висновком експерта № СЕ-19/11-25/4015-НЗПРАП від 27.01.2025;

-висновком експерта № СЕ-19/11-25/4021-НЗПРАП від 28.01.2025;

-іншими матеріалами досудового розслідування в сукупності.

Слідчий суддя вважає, що за обставин, викладених у клопотанні про застосування запобіжного заходу, слідчим та прокурором доведено наявність обґрунтованої підозри щодо вчинення ОСОБА_16 інкримінованого їй органом досудового розслідування кримінального правопорушення та існування фактів, які в контексті практики Європейського суду з прав людини можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрюваний міг вчинити даний злочин.

При цьому слідчий суддя враховує, що на даній стадії кримінального провадження та слідчим суддею не вирішуються питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті. Судом лише вирішується питання про обґрунтованість підозри та наявність ризиків для обрання відповідного запобіжного заходу, з огляду на викладене слідчий суддя не оцінює докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення, а тому докази, які є достатніми для висновку про наявність обґрунтованої підозри, не обов`язково мають бути настільки ж переконливими та повними, як докази на стадії висунення особі обвинувачення у вчиненні злочину або на стадії судового розгляду такого обвинувачення.

Таким чином, слідчий суддя вважає, що в судовому засіданні слідчим надано достатньо доказів щодо обґрунтованості підозри у вчиненні ОСОБА_16 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України, тобто, у незаконному придбанні та зберіганні з метою збуту особливо небезпечної психотропної речовини у особливо великих розмірах.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 178 КПК України слідчий суддя пересвідчився у тяжкості покарання, що загрожує ОСОБА_16 у разі визнання її винуватою у кримінальному правопорушенні, у вчиненні яких вона підозрюється, оскільки санкція ч. 3 ст. 307 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від дев`яти до дванадцяти років з конфіскацією майна.

Відповідно до вимог п. 3 ч.1 ст.178 КПК України слідчий суддя зауважує, що підозрювана має молодий вік, має тяжке онкологічне захворювання ІІІ стадії та потребує лікування, що підтверджено наданими суду матеріалами.

Відповідно до вимог п. 4 ч.1 ст.178 КПК України слідчий суддя встановив, що підозрювана не має міцних соціальних зв`язків, а саме має постійне місце проживання, не заміжня, не має на утриманні неповнолітніх дітей чи осіб похилого віку.

Встановлюючи обставини, передбачені п. 5 ч. 1 ст. 178 КПК України слідчий суддя визначив, що підозрювана має середню освіту, офіційно не працевлаштована та не навчається.

Щодо репутації підозрюваного, відповідно до вимог п. 6 ч.1 ст.178 КПК України слідчий суддя зазначає, що даних про негативну репутацію підозрюваної в ході судового розгляду клопотання слідчому судді не надано.

Щодо майнового стану підозрюваної, в дотримання вимог п. 7 ч. 1 ст. 178 КПК України, слідчий суддя відзначає, що ані стороною захисту, ані стороною обвинувачення не надано відомостей щодо майнового стану підозрюваної.

На виконання вимог п. 8, 9, 10 ч.1 ст. 178 КПК України в ході розгляду клопотання відомостей про наявність у підозрюваної судимостей не встановлено. Даних про застосування до підозрюваної інших запобіжних заходів не надано, як і відомостей про повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення.

На виконання вимог п. 11 ч. 1 ст.178 КПК України слідчий суддя зазначає, що, відповідно до наданих суду матеріалів, розміру майнової шкоди у даному кримінальному провадженні не встановлено.

На виконання вимог п. 12 ч. 1 ст. 178 КПК України, слідчий суддя зазначає, що відсутні ризики продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризику летальності, що створює підозрювана, у зв`язку з її доступом до зброї.

Стороною обвинувачення доведено існування ризиків, передбачених п.п. 1, 2, 3 ч.1 ст. 177 КПК України.

Так, про наявність ризику переховуватись від органів досудового розслідування, визначеного до п. 1 ч. 1 ст.177 КПК України, свідчить тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України, яке, відповідно до ст. 12 КК України, відносяться до категорії особливо тяжких злочинів. Суд враховує характер та зухвалість інкримінованого злочину, який вчинено в умовах воєнного стану. Не можна залишити поза увагою відомості про особу підозрюваної, яка не має міцних соціальних зв`язків, а саме має постійне місце мешкання, проте не заміжня, не має на утриманні неповнолітніх дітей чи осіб похилого віку, не має місця роботи чи навчання та має право виїзду за межі державного кордону України в умовах воєнного стану.

Про наявність ризику, передбаченого п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України, свідчить той факт, що велика частина доказів у даному кримінальному провадженні є електронними, тобто інформація, яка зберігається в хмарних сховищах, різноманітних веб-сервісах, мобільних додатках та месенджерах. Отже, перебуваючи на волі та маючи доступ до Інтернет-мережі, підозрювана може користуватись «хмарним сховищем» та вчинити дії, спрямованні на знищення доказової інформації у кримінальному провадженні.

З огляду на викладене в судовому засіданні встановлено, що вказані ризики не зменшились і продовжують існувати.

Разом з тим, слідчий суддя вважає, що стороною обвинувачення не доведеним існування ризику, передбаченого п. 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме вчинити інше кримінальне правопорушення, впливати на свідків, експерта, інших підозрюваних у даному кримінальному провадженні та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, оскільки вказані ризики належним чином не обґрунтовані у клопотанні, не віднайшли об`єктивного підтвердження у судовому засіданні та ґрунтуються на припущеннях слідчого, прокурора.

Крім того вимогами ст. 197 КПК України передбачено, що строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом.

21.01.2025, ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва, відносно підозрюваної ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою із визначенням розміру застави 50 (п`ятдесят) прожиткових мінімумів для працездатних осіб строком до 16березня 2025 року включно.

10.03.2025, постановою керівника Солом`янскої окружної прокуратури м.Києва, строк досудового розслідування у даному кримінальному провадженні продовжено до трьох місяців, тобто до 18 квітня 2025 включно.

Досудове розслідування до цього часу не закінчено у зв`язку з тим, що слід провести слідчі, процесуальні дії, що потребують додаткового часу, зокрема:

- отримати ухвали про тимчасовий доступ до речей та документів до банківських установ АТ КБ «Приват Банк», АТ «Сенс Банк», АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК», АТ «АКЦЕНТ-БАНК», АТ «ОЩАДБАНК»; ПрАТ "ВФ Україна", ПрАТ "Київстар", ТОВ "Лайфселл", до матеріалів кримінального провадження № 0001347 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 14, п.12 ч. 2 ст. 115 КК України перебувають у володінні посадових осіб слідчого управління ГУНП в м. Києві;

- надати доручення до ОУТЗ у м. Києві для проведення аналізу інформації отриманої під час проведення виїмки у оператора мобільного зв`язку ПрАТ "ВФ Україна", ПрАТ "Київстар", ТОВ "Лайфселл";

- провести огляд вилучених речей та документів під час тимчасового доступу до речей та документів;

- отримати висновки експерта судової комп`ютерно - технічної експертизи;

- повідомити ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_6 про зміну раніше повідомленої підозри;

- за результатами проведених слідчих та процесуальних дій у кримінальному провадженні вирішити питання щодо остаточної кваліфікації дій підозрюваних, виконати вимоги ст. 290 КПК України, а саме: повідомити підозрюваних та їх захисників про завершення досудового розслідування, повідомити підозрюваного та його захисника про надання доступу до матеріалів досудового розслідування, ознайомити підозрюваних та їх захисників із матеріалами досудового розслідування, скласти обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування.

Дані твердження не оспорюються сторонами по справі.

Слідчий суддя погоджується з доводами сторони обвинувачення, що в термін дії попередньої ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваної ОСОБА_16 завершити досудове розслідування неможливо, оскільки не виконано ряд необхідних слідчих процесуальних дій і вказані дії не могли бути здійснені чи завершені раніше з об`єктивних причин, але при цьому наявність обґрунтованої підозри щодо неї залишається.

Разом із тим, при вирішенні питання щодо заявленого клопотання, слідчий суддя приймає до уваги практику Європейського суду з прав людини, а саме справу «Мамедова проти Росії», ЄСПЛ зазначив, що посилання на тяжкість обвинувачення як на головний чинник при оцінці ймовірності того, що особа буде переховуватиметься від правосуддя, перешкоджатиме ходові розслідування або вчинятиме нові злочини є недостатнім, хоча суворість покарання і є визначальним елементом при оцінці ризику переховування від правосуддя чи вчинення нових злочинів, і що потребу позбавлення волі не можна оцінювати з винятково абстрактного погляду, беручи до уваги тільки тяжкість злочину.

При цьому ЄСПЛ зазначає, що існує презумпція на користь звільнення з-під варти. Доводи «за» і «проти» такого звільнення не повинні бути «загальними й абстрактними» (рішення ЄСПЛ у справі «Смирнова проти росії» ).

У всіх випадках, коли ризик ухилення обвинуваченого від слідства (суду) можна запобігти за допомогою застави чи інших запобіжних заходів, обвинуваченого має бути звільнено, і в таких випадках національні органи завжди мають належним чином досліджувати можливість застосування таких альтернативних заходів (рішення ЄСПЛ від 23 вересня 2008 року у справі «Вренчев проти Сербії»).

Водночас, відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Згідно із ч. 4 ст. 194 КПК України якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Враховуючи встановлені у судовому засіданні обставини та відомості про особу підозрюваної, її майновий стан та міцність її соціальних зв`язків, слідчий суддя вважає, що прокурором не доведено обставин, передбачених п. 3 ч. 1 ст. 194 КПК України, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України, у зв`язку із чим клопотання підлягає частковому задоволенню.

Запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, у розумінні вимог ч.1 ст.176 КПК України є більш м`яким запобіжний заходом ніж тримання під вартою, однак більш суворим ніж запобіжний захід у вигляді застави.

З огляду на викладене, слідчий суддя приходить до обґрунтованого висновку про те, що за встановлених фактичних обставин, з урахуванням даних в їх сукупності про особу ОСОБА_21 , яка має незадовільний стан здоров`я та встановлене у неї тяжке онкологічне захворювання ІІІ стадії, має постійне місце мешкання та відсутність джерела прибутку, доцільним, дієвим та таким, що досягне мети, визначеної ч.1 ст.177 КПК України є запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, який полягає в забороні залишати у період часу з 22 години 00 хвилин до 06 години 00 хвилин житло за місцем мешкання за адресою: АДРЕСА_2 , окрім випадків необхідної евакуації з метою збереження життя та здоров`я або у випадку перебування на амбулаторному чи стаціонарному лікуванні у медичних закладах та пов`язаних із вказаним лікуванням пересувань, в межах строку досудового розслідування строком на один місяць та п`ять днів, тобто по 18 квітня 2025 року включно, із покладенням обов`язків, передбачених ч.5 ст. 194 КПК України.

Керуючись ст. ст. 110, 131, 132, 176-178, 182, 183, 186, 193, 194, 196, 197, 369-372 КПК України, слідчий суддя -

УХВАЛИВ:

Клопотання задовольнити частково.

Застосувати до підозрюваної ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, який полягає в забороні залишати у період часу з 22 години 00 хвилин до 06 години 00 хвилин житло за місцем мешкання за адресою: АДРЕСА_2 , окрім випадків необхідної евакуації з метою збереження життя та здоров`я або у випадку перебування на амбулаторному чи стаціонарному лікуванні у медичних закладах та пов`язаних із вказаним лікуванням пересувань, в межах строку досудового розслідування строком на один місяць та п`ять днів тобто по 18 квітня 2025 року включно.

Відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України зобов`язати підозрювану ОСОБА_6 :

-прибувати за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду на їх першу вимогу, а в разі неможливості прибути за викликом у призначений строк - заздалегідь повідомити про це зазначених осіб;

-не відлучатися із населеного пункту, де остання фактично проживає, а саме з міста Києва та Київської області, без дозволу слідчого, прокурора, суду;

-повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

-заборонити спілкуватись зі свідками та підозрюваними у даному кримінальному провадженні;

-здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Підозрювану ОСОБА_6 звільнити з під-варти негайно в залі суду.

Ухвала слідчого судді діє по 18 квітня 2025 року включно та підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Копію ухвали вручити підозрюваній та направити до органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваної для забезпечення контролю за її поведінкою під час дії відносно неї запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

На ухвалу може бути подана апеляція безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 (п`яти) днів з дня її оголошення.

Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1