У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 лютого 2025 року

м. Київ

справа № 727/1543/25

провадження №51-659впс25

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного кримінального суду (далі- Суд):

головуюча ОСОБА_1 ,

судді: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

секретар судового засідання ОСОБА_4 ,

учасники судового провадження

у режимі відеоконференції:

обвинувачений ОСОБА_5 ,

захисники ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

розглянувши в судовому засіданні клопотання захисника ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_5 про направлення кримінального провадження № 0000208 від 14 вересня 2022 року (справа № 727/1543/25) стосовно ОСОБА_5 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частинами 2, 3, 4 ст. 190, ч. 3 ст. 209 Кримінального кодексу України (далі - КК України), ОСОБА_8 , обвинуваченої у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 190, ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 190, ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 190, ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 209 КК України, ОСОБА_9 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України, з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів,

встановив:

До Верховного Суду в порядку статті 34 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК України) надійшло клопотання захисника ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_5 про направлення кримінального провадження № 0000208 від 14 вересня 2022 року стосовно ОСОБА_5 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 із Шевченківського районного суду м. Чернівців до Залізничного районного суду м. Львова.

Клопотання обґрунтовано тим, що обвинувальний акт стосовно ОСОБА_5 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 надійшов до Шевченківського районного суду м. Чернівців з порушенням правил територіальної підсудності. Захисник стверджує, що з огляду на положення ч. 1 ст. 32 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК України) зазначене кримінальне провадження має розглядати суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено особливо тяжкий злочин, передбачений ч. 3 ст. 209 КК України. На переконання сторони захисту, таким судом є Залізничний районний суд м. Львова, оскільки саме у межах його територіальної юрисдикції знаходяться підприємства ТОВ «МС Імперіал Буд» та ТОВ «МС Імперіал», між якими, згідно з обвинувальним актом, здійснювалися фінансові операції з перерахування грошових коштів з розрахункових рахунків у банківських установах.

Учасникам судового провадження було повідомлено про час та місце розгляду клопотання, проте в судове засідання вони не з`явилися, що не перешкоджає його розгляду. Заперечень і клопотань про відкладення розгляду не надійшло.

Заслухавши доповідь судді, думку захисників та обвинуваченого, перевіривши наведені у клопотанні доводи, колегія суддів дійшла такого висновку.

Згідно з приписами ч. 1 ст. 32 КПК України, кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено кримінальне правопорушення. У разі якщо було вчинено кілька кримінальних правопорушень, кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено більш тяжке правопорушення, а якщо вони були однаковими за тяжкістю, - суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено останнє за часом кримінальне правопорушення. Якщо місце вчинення кримінального правопорушення встановити неможливо, кримінальне провадження здійснюється судом, у межах територіальної юрисдикції якого закінчено досудове розслідування.

Відповідно до положень, передбачених п. 1 ч. 1 ст. 34 КПК України кримінальне провадження передається на розгляд до іншого суду, якщо до початку судового розгляду виявилося, що кримінальне провадження надійшло до суду з порушенням правил територіальної підсудності.

Частиною 3 ст. 34 КПК України передбачено, що питання про направлення кримінального провадження з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів, а також про направлення провадження з одного суду апеляційної інстанції до іншого вирішується колегією суддів Касаційного кримінального суду Верховного Суду за поданням суду апеляційної інстанції або за клопотанням сторін чи потерпілого не пізніше п`яти днів з дня внесення такого подання чи клопотання, про що постановляється вмотивована ухвала.

Згідно з інформацією, наданою Шевченківським районним судом м. Чернівців, до цього суду 04 лютого 2025 року надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000208 від 14 вересня 2022 року стосовно ОСОБА_5 обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частинами 2, 3, 4 ст. 190, ч. 3 ст. 209 КК України, ОСОБА_8 , обвинуваченої у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 190, ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 190, ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 190, ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 209 КК України, ОСОБА_9 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України. Судовий розгляд справи по суті не розпочато.

Як убачається зі змісту обвинувального акту, зокрема, ОСОБА_5 та ОСОБА_8 обвинувачуються у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 209 КК України, а саме у легалізації (відмиванні) майна, одержаного злочинним шляхом, за попередньою змовою групою осіб, в особливо великому розмірі.

Крім того, ОСОБА_5 та ОСОБА_8 обвинувачуються у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України (вчинення шахрайських дій, повторно, за попередньою змовою групою осіб, в особливо великих розмірах).

За приписами ч. 3 ст. 12 КПК України, злочини поділяються на нетяжкі, тяжкі та особливо тяжкі. Згідно з ч. 6 зазначеної статті особливо тяжким злочином є передбачене цим Кодексом діяння, за вчинення якого передбачене основне покарання у виді, зокрема, позбавлення волі на строк понад десять років або довічного позбавлення волі.

Отже, з огляду на наведені положення закону, злочин, передбачений ч. 3 ст. 209 КК України, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі понад десять років, є особливо тяжким.

Водночас, редакція ч. 4 ст. 190 КК України на момент вчинення цього злочину також передбачала покарання у виді позбавлення волі понад десять років (від п`яти до дванадцяти). Отже, з огляду на положення ст. 12 КК України, це кримінальне правопорушення також відносилося до категорії особливо тяжкого.

Проте, на час звернення прокурором до суду з обвинувальним актом про обвинувачення ОСОБА_5 та ОСОБА_8 за ч.4 ст. 190 КК України (04 лютого 2025 року), санкція ч. 4 ст. 190 КК України передбачала покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до восьми років, що, ураховуючи приписи ст. 12 КК України, є тяжким злочином.

Згідно з приписами ч. 1 ст. 32 КПК України, зокрема, у разі якщо було вчинено кілька кримінальних правопорушень, кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено більш тяжке правопорушення.

У цій справі це особливо тяжкий злочин, передбачений ч. 3 ст. 209 КК України, який вважається закінченим з моменту здійснення хоча б однієї фінансової операції з майном, одержаним унаслідок вчинення суспільно небезпечного протиправного діяння, що передувало легалізації доходів.

Як зазначено в обвинувальному акті, обвинувачений ОСОБА_5 за пособництва ОСОБА_8 , на виконання попередньо розробленого злочинного плану, переслідуючи кінцеву мету отримання незаконного особистого прибутку, вчиняв неправомірні дії по легалізації (відмиванню) доходів шляхом розпоряджання грошовими коштами, розміщеними на банківських рахунках ТОВ «МС Імперіал Буд», раніше здобутими протиправним шляхом, використовуючи захищені носії інформації, що містять електронно-цифрові підписи керівника ТОВ «МС Імперіал Буд», а також доступ до електронного особистого кабінету, за допомогою якого здійснюється керування підприємством, формування бухгалтерської та податкової звітності, а також розпоряджання грошовими коштами, здійснив перерахування з розрахункових рахунків ТОВ «МС Імперіал Буд» на розрахункові рахунки ТОВ «МС Імперіал» № НОМЕР_1 , № НОМЕР_2 , відкриті в АТ «Універсал Банк», № НОМЕР_3 , відкритий в АТ «Сенс Банк», № НОМЕР_4 , відкритий в АТ «Укрсиббанк», грошових коштів у загальній сумі 145 146 639,31 грн., з яких, в порушення вимог пп. 14.1.257 Податкового кодексу України, не здійснив повернення грошових коштів ТОВ «МС Імперіал Буд» у розмірі 106 518 656,75 грн.

У клопотанні захисник зазначає про те, що місцем вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 209 КК України, є Залізничний районний суд м. Львова, оскільки саме у межах його територіальної юрисдикції знаходяться підприємства ТОВ «МС Імперіал Буд» та ТОВ «МС Імперіал», між якими згідно з обвинувальним актом, здійснювалися фінансові операції.

Проте, в цьому провадженні місцем вчинення зазначеного злочину, є місце здійснення фінансових операцій з коштами, одержаними внаслідок вчинення суспільно небезпечного протиправного діяння (ст. 190 КК України), що передувало легалізації (відмиванню) доходів. Разом із тим в обвинувальному акті місце здійснення цих операцій не вказано.

Водночас слідчі дії у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_5 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 здійснювалися Головним управлінням Національної поліції у Чернівецький області, а обвинувальний акт затверджено прокурором Чернівецької окружної прокуратури, що відноситься до територіальної юрисдикції Шевченківського районного суду м. Чернівців.

Також, колегія суддів звертає увагу на те, що в кримінальній справі стосовно ОСОБА_5 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 понад 300 потерпілих, більшість з яких проживають на території м. Чернівців та Чернівецької області.

За таких обставин, колегія суддів не вбачає порушень правил територіальної підсудності, визначених ч. 1 ст. 32 КПК України, з боку органів досудового розслідування.

З огляду на викладене, клопотання захисника ОСОБА_6 задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 32, 34 КПК України, Суд

постановив:

Клопотання захисника ОСОБА_6 про направлення кримінального провадження № 0000208 від 14 вересня 2022 року (справа № 727/1543/25)стосовно ОСОБА_5 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 з Шевченківського районного суду м. Чернівців до Залізничного районного суду м. Львовазалишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3