Провадження № 1-кп/127/1073/24

В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.02.2025 м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області

в складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

потерпілої ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Вінниці кримінальне провадження № 0000346 по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , уродженця м. Вінниці, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою спеціальною освітою, неодруженого, офіційно непрацевлаштованого, раніше несудимого,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ст. 390-1 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 10.07.2024 у цивільній справі № 127/21042/24 відносно ОСОБА_4 , який проживав за адресою: АДРЕСА_1 , спільно з матір`ю - ОСОБА_5 , винесено обмежувальний припис та встановлено заходи тимчасового обмеження прав. Також на ОСОБА_4 було покладено певні обов`язки, зокрема: заборонено наближатись до місця проживання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме до будинку по АДРЕСА_1 ближче, ніж за 100 м; наближатись до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ближче ніж за 10 м, де б вона не перебувала. Встановлено термін дії обмежувального припису шість місяців. Судове рішення набрало законної сили 10.09.2024.

Копію вищевказаного рішення суду від 10.07.2024 у цивільній справі № 127/21042/24 було спрямовано до сектору протидії домашньому насильству відділу превенції Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області, де 25.07.2024 ОСОБА_4 особисто під розписку був ознайомлений з даним рішенням та покладеними на нього цим рішенням обов`язками.

ОСОБА_4 , знаючи те, що стосовно нього судом видано обмежувальний припис та будучи ознайомленим із його змістом, нехтуючи обов`язковими приписами та обмеженнями суду, реалізовуючи свій умисел, спрямований на умисне невиконання обмежувального припису, всупереч визначеним рішенням суду тимчасовим обмеженням перебувати в місці проживання (перебування) ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 , та контактувати з нею, 31.10.2024 о 18 годині, усвідомлюючи протиправність своїх дій та те, що згідно з вищевказаним рішенням суду йому заборонено перебувати в місці проживання (перебування) ОСОБА_5 , перебував за адресою її проживання, де влаштував із нею сварку, голосно кричав, висловлювався нецензурною лайкою, чим порушив вимоги обмежувального припису.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у інкримінованому йому кримінальному проступку визнав в повному обсязі. Також повідомив, що всі обставини, які викладені в обвинувальному акті, відповідають дійсності. Пояснює цей вчинок тим, що має алкогольну залежність і коли вживає, то не усвідомлює, що коїть. Про вчинене щиро шкодує.

Допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_5 пояснила, що останніх 15 років її син ОСОБА_4 , через постійне вживанням алкогольних напоїв, систематично вчиняє над нею та її чоловіком батьком ОСОБА_4 , психологічне насильство, створює їм нестерпні умови життя. Акцентувала увагу суду на тому, що саме через це змушена була звернутися до суду із заявою про видачу відносно свого сина ОСОБА_4 обмежувального припису. Просила суд застосувати до ОСОБА_4 найсуворіше покарання, передбачене санкцією статті 390-1 КК України.

Вислухавши думку прокурора, а також показання обвинуваченого і потерпілої, суд відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України вважає за недоцільне досліджувати докази щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Також судом з`ясовано чи правильно розуміє обвинувачений ОСОБА_4 зміст цих обставин, чи не має сумнівів у добровільності його позиції. Одночасно обвинуваченому роз`яснено, що в такому випадку він буде позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Аналізуючи та оцінюючи обставини справи, показання обвинуваченого і потерпілої та всі докази в їх сукупності, суд вважає, що винуватість обвинуваченого повністю знайшла своє підтвердження в ході судового розгляду, а тому його дії суд кваліфікує за ст. 390-1 КК України, як умисне невиконання обмежувальних приписів особою, щодо якої такі заходи застосовані судом.

При обранні виду та міри покарання обвинуваченому, у відповідності до ст. 65 КК України, суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого кримінального проступку, а також особу обвинуваченого.

Відповідно до характеризуючих даних, ОСОБА_4 раніше несудимий, за місцем проживання характеризується з негативної сторони, зловживає спиртними напоями, на обліку в лікаря психіатра не перебуває, з 09.09.2014 знаходиться під диспансерним наркологічним спостереженням в КНП «ЦТЗ «Соціотерапія» ВОР» з діагнозом: розлади психіки та поведінки внаслідок вживання алкоголю.

Також суд приймає до уваги наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання обвинуваченого.

Обставиною, що відповідно до ст. 66 КК України пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , є щире каяття.

Зокрема, про щире каяття обвинуваченого свідчать його показання, надані ним в судовому засіданні, відповідно до яких він не лише визнав вину та повідомив про всі обставини вчиненого кримінального проступку, а й висловив щирий жаль з приводу його вчинення, усвідомлення ним протиправності та неприпустимості своїх дій.

Обставинами, що відповідно до ст. 67 КК України, обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , є вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває в стані алкогольного сп`яніння та вчинення кримінального правопорушення щодо особи, з якою винний перебуває (перебував) у сімейних відносинах.

За приписами ст. 50 КК України покарання є заходом примусу, полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого і має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженим, так і іншими особами.

При призначенні покарання суд враховує конкретні обставини кримінального провадження, за яких вчинено діяння, а також дані про особу ОСОБА_4 , визнання ним своєї вини в повному обсязі. Також судом враховано наявність обставини, яка пом`якшує покарання обвинуваченого та двох обставин, які обтяжують покарання. Відтак, суд дійшов висновку, що необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_4 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень буде покарання у виді пробаційного нагляду на певний строк у межах санкції статті. Крім того, у зв`язку з застосуванням даного виду покарання суд вважає необхідним покласти на обвинуваченого обов`язки, визначені п.п. 1, 2, 3 ч. 2 та п. 4 ч. 3 ст. 59-1 КК України.

Також, в інтересах потерпілої ОСОБА_5 , у відповідності до положень ст. 91-1 КК України, суд вважає необхідним одночасно з призначеним покаранням, яке не пов`язане з позбавленням волі, застосувати до ОСОБА_4 обмежувальний захід, передбачений п. 5 ч. 1 цієї статті, - у виді направлення для проходження програми для кривдників, строком дії на два місяці.

Відповідно до п. 5 Типової програми для кривдників, затвердженої наказом Міністерства соціальної політики України 01.10.2018 № 1434 (у редакції наказу Міністерства соціальної політики України від 13.10.2021 № 588), зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 29.10.2018 за № 1222/32674, організацію та виконання цієї Типової програми, її проходження кривдниками забезпечують місцеві державні адміністрації та органи місцевого самоврядування відповідно до вимог статті 28 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

Саме таке покарання, на думку суду, перебуває у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного, є гуманним, справедливим, необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого, а також для попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень у майбутньому, досягнення мети покарання, передбаченої ст. 50 КК України, та випливає з дотримання судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основних свобод 1950 року. При цьому, визначене покарання не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягується до кримінальної відповідальності.

Початок відбування призначеного покарання у виді пробаційного нагляду необхідно рахувати з дня постановки засудженого на облік уповноваженим органом з питань пробації.

До обвинуваченого ОСОБА_4 під час досудового розслідування ухвалою слідчого судді від 21.11.2024 по справі № 127/38311/24 було застосовано запобіжний захід у виді особистого зобов`язання строком на 60 діб, строк дії якої наразі закінчився. Клопотання про обрання нового запобіжного заходу прокурором заявлено не було.

Процесуальні витрати та речові докази в даному кримінальному провадженні відсутні, арешти не накладались.

На підставі викладеного, керуючись ст. 50, 59-1, 65-67, 91-1, 390-1 КК України, ст. 349, 371, 373, 374 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Визнати винуватим ОСОБА_4 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ст. 390-1 КК України, та призначити йому покарання у виді пробаційного нагляду на строк 2 роки.

Відповідно до п.п. 1, 2, 3 ч. 2 та п. 4 ч. 3 ст. 59-1 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання або роботи;

3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;

4) виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

На підставі п. 5 ч. 1 ст. 91-1 КК України направити ОСОБА_4 для проходження програми для кривдників на строк 2 місяці.

Організацію та виконання проходження ОСОБА_4 програми для кривдників доручити Вінницькій міській раді як органу місцевого самоврядування, що представляє Вінницьку міську територіальну громаду.

Роз`яснити ОСОБА_4 , що умисне ухилення від проходження програми для кривдників особою, щодо якої такі заходи застосовані судом, є підставою для притягнення засудженого до кримінальної відповідальності за ст. 390-1 КК України, а за ухилення засудженого від відбування покарання у виді пробаційного нагляду передбачена кримінальна відповідальність за ч. 3 ст. 389 КК України.

Початок відбування призначеного покарання у виді пробаційного нагляду, відповідно до ч. 1 ст. 49-2 КВК України, обчислювати з дня постановки ОСОБА_4 на облік уповноваженим органом з питань пробації.

Вирок суду може бути оскаржений до Вінницького апеляційного суду через суд першої інстанції протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Не пізніше наступного дня після ухвалення, копію вироку направити учасникам судового провадження, які не були присутні у судовому засіданні.

Відповідно до частини 2 статті 394 КПК України, вирок не може бути оскаржено в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювались під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини 3 статті 349 КПК України.

Суддя: