Справа № 192/2918/24
Провадження № 1-в/192/6/25
Ухвала

Іменем України

14 січня 2025 року

Солонянський районний суд Дніпропетровської області у складі головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у селищі Солоному Солонянського району Дніпропетровської області подання начальника Державної установи «Солонянська виправна колонія (№ 21)» ОСОБА_3 про приведення покарання відповідно до вимог Закону України № 3886-IX «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» стосовно засудженого

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який на даний час відбуває покарання у Державній установі «Солонянська виправна колонія (№ 21)», засудженого

13.11.2019 вироком Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до 3 років 2 місяців позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком на два роки;

19.09.2023 вироком Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч. 4 ст. 185, ч. 4 ст. 186, ч. 1 ст. 70, ст. 71, ч. 4 ст. 81 КК України до 7 років 1 місяця позбавлення волі;

06.12.2023 вироком Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч. 1 ст. 121, ст. 71 КК України до 7 років 3 місяців позбавлення волі;

встановив:

Начальник ДУ «Солонянська виправна колонія (№ 21)» ОСОБА_3 звернувся до суду з поданням, просить привести покарання засудженого ОСОБА_4 у відповідність до Закону України № 3886-IX «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів».

Подання обґрунтовується тим, що у Державній установі «Солонянська виправна колонія (№ 21)» відбуває покарання ОСОБА_4 .

Був засуджений 06.12.2023 Інгулецьким районним судом м. Кривого Рогу за ч. 1 ст. 121 КК України до 6 років 6 місяців позбавлення волі. На підставі ст. 71 КК України шляхом часткового приєднання покарання за вироком Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу від 19.09.2023 остаточно призначено 7 років 3 місяці позбавлення волі. Вирок набрав законної сили 08.01.2024.

Ухвалою Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу від 27.03.2024 уточнено резолютивну частину вироку Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу від 19.09.2023: вважати вірним, що відповідно до ст. 71, ч. 4 ст. 81 КК України до призначеного покарання частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу від 13.11.2019. Ухвала набрала законної сили: 04.04.2024.

Початок строку: 13.10.2023, кінець строку: 13.01.2031.

Представник установи виконання покарань, засуджений та прокурор у судове засідання не з`явилися.

Начальник установи виконання покарань просив розгляд подання здійснювати без участі представника адміністрації установи виконання покарань.

Засуджений подав заяву про розгляд подання без його участі.

Прокурор звернувся з клопотанням, у якому просить на підставі ч. 2 ст. 74 КК України негайно звільнити засудженого ОСОБА_4 від покарання, призначеного Інгулецьким районним судом м. Кривого Рогу від 13.11.2019 за ч. 2 ст. 185 КК України, у зв`язку з усуненням караності діяння.

Прокурор посилається на те, що згідно матеріалів справи встановлено, що ОСОБА_4 відбуває покарання за вироками: Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу від 06.12.2023 за ч. 1 ст. 121 КК України; Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу від 19.09.2023 за ч. 4 ст. 185, ч. 4 ст. 186 КК України; Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу від 13.11.2019 за ч. 2 ст. 185 КК України. Відповідно до вироку Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу від 13.11.2019 за ч. 2 ст. 185 КК України ОСОБА_4 скоїв крадіжку 11.01.2019 на суму 1130 грн, що становить менше ніж 2 НДМГ, тобто дані діяння підпадають під дію положень ч. 2 ст. 74, ст. 5 КК України. Діяння за іншими вироками не підпадають під дію ст. 5, ч. 2 ч. 3 ст. 74 КК України.

Проводити розгляд клопотання прокурор просить без його участі.

Відповідно до ч. 5 ст. 539 КПК України неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання (подання), не перешкоджає проведенню судового розгляду, крім випадків, коли їх участь визнана судом обов`язковою або особа повідомила про поважні причини неприбуття.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що подання потрібно задовольнити з таких підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 КК України кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.

Згідно з ч. 1 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

09.08.2024 набрав чинності Закон України від 18.07.2024 № 3886-ІХ «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», яким, зокрема були внесені зміни до ст. 51 КУпАП.

Статтею 51 КУпАП у редакції Закону від 18.07.2024 № 3886-ІХ встановлена відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Пунктом 5 підрозділу 1 розділу ХХ ПК України передбачено, що якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року.

За змістом п.п. 169.1.1 п.169.1 ст. 169 розділу IV ПК України сума податкової пільги дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року, - для будь-якого платника податку.

13 листопада 2019 року ОСОБА_4 був засуджений Інгулецьким районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 185 КК України до 3 років обмеження волі. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання покарань за цим вироком, вироком Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 23 січня 2019 року, остаточно призначено покарання у виді 3 років 2 місяців обмеження волі. На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку 02 років не вчинить нового злочину. Згідно з вироком ОСОБА_5 11 січня 2019 року вчинив крадіжку майна на загальну суму 1130 грн.

19 вересня 2023 року ОСОБА_4 засуджений Інгулецьким районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч. 4 ст. 185 КК України до 5 років позбавлення волі, за ч. 4 ст. 186 КК України до 7 років позбавлення волі. Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначено покарання у вигляді 7 років позбавлення волі. Відповідно до ст. 71, ч. 4 ст. 81 КК України до призначеного покарання частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 19.08.2020 та остаточно призначено покарання у вигляді 7 років 1 місяць позбавлення волі. Згідно з цим вироком ОСОБА_4 30 грудня 2022 року вчинив крадіжку майна на загальну суму 2666 грн.

27 березня 2024 року ухвалою Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області постановлено уточнити резолютивну частину вироку Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 19.09.2023 (справа № 213/1094/23) та вважати вірним, що відповідно до ст.ст. 71, ч. 4 ст. 81 КК України до призначеного покарання частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 13.11.2019.

06 грудня 2023 року ОСОБА_4 засуджений Інгулецьким районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч. 1 ст. 121 КК України до 6 років 6 місяців позбавлення волі. На підставі ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за вироком Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 19.09.2023, призначено остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 7 років 3 місяці.

Суд зазначає, що відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» з 1 січня 2019 року прожитковий мінімум для працездатної особи в розрахунку на місяць встановлений у розмірі 1921 гривня, отже сума податкової пільги складає 960,50 грн, а 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з огляду на податкову соціальну пільгу 1921 грн (960,50 грн х 2).

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» з 1 січня 2022 року прожитковий мінімум для працездатної особи в розрахунку на місяць встановлений у розмірі 2481 гривня, отже сума податкової пільги складає 1240,50 грн, а 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з огляду на податкову соціальну пільгу 2481 грн (1240,50 грн х 2).

Тобто, вартість викраденого ОСОБА_4 майна 30 грудня 2022 року була більшою 2-х неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Натомість, вартість майна, викраденого ОСОБА_4 11 січня 2019 року була меншою, ніж 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Отже, на засудженого ОСОБА_4 поширюється дія Закону України від 18.07.2024 № 3886-ІХ, яким частково декриміналізовано викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати.

Відповідно до ч. 2, 3 ст. 74 КК України особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання. Призначена засудженому міра покарання, що перевищує санкцію нового закону, знижується до максимальної межі покарання, встановленої санкцією нового закону. У разі якщо така межа передбачає більш м`який вид покарання, відбуте засудженим покарання зараховується з перерахуванням за правилами, встановленими частиною першою статті 72 цього Кодексу.

За таких обставин, враховуючи, що ОСОБА_4 вироком Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 13.11.2019 засуджений за діяння, караність якого законом усунена, а саме за викрадення 11 січня 2019 року майна на загальну суму 1130 грн, тобто суму, яка не перевищує двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, то суд доходить висновку, що подання начальника установи виконання покарань потрібно задовольнити та звільнити засудженого від покарання, призначеного цим вироком за вказане кримінальне правопорушення.

Керуючись ст.ст. 5, 74 КК України, ст. 539 КПК України,

постановив:

Подання начальника Державної установи «Солонянська виправна колонія (№ 21)» ОСОБА_3 задовольнити.

Негайно звільнити ОСОБА_4 від покарання, призначеного вироком Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 13 листопада 2019 року за ч. 2 ст. 185 КК України,у зв`язку з усуненням караності діяння.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Солонянський районний суд Дніпропетровської області протягом семи днів з дня її проголошення, а засудженим з моменту вручення йому її копії.

Суддя ОСОБА_1