Справа № 541/603/25
Провадження № 1-кс/541/244/2025
У Х В А Л А

Іменем України

18 березня 2025 рокум.Миргород

Слідчий суддя Миргородського міськрайонного суду Полтавської області ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

захисника підозрюваного ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції клопотання старшого слідчого СВ Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту щодо підозрюваного:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Першотравневе Зіньківського району Полтавської області, громадянина України, із середньою освітою, холостого, непрацюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , відповідно до ст. 89 КК України не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України,

встановив:

14.03.2025 року до Миргородського міськрайонного суду Полтавської області надійшло клопотання старшого слідчого СВ Миргородського РВП ГУНП в Полтавської області ОСОБА_6 , погоджене прокурором Миргородської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту щодо підозрюваного ОСОБА_4 .

З клопотання та наданих матеріалів кримінального провадження вбачається наступне.

07 лютого 2025 року близько 12 год. 00 хв. ОСОБА_4 , правомірно перебуваючи у середині приміщення магазину «Маркетопт» належному ПП «Фудзмарт» ОСОБА_7 , який знаходиться за адресою: вул. Гоголя, 153 в м. Миргород, Полтавської області, де під дією раптово виниклого умислу направленого на таємне викрадення чужого майна, достовірно знаючи, що на території України запроваджено воєнний стан, скориставшись тим, що власник майна, продавці та інші сторонні особи за його діями не спостерігають, тобто діючи таємно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, тобто діючи з прямим умислом, з корисливих мотивів, переслідуючи мету незаконного особистого збагачення, діючи в умовах воєнного стану, що введений у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України Указом Президента України від 24.02.2022 року №64/2022 та продовжено по теперішній час, шляхом вільного доступ, викрав алкогольний напій віскі марки «Jack Daniels» об`ємом 0,5 л., вартість якого відповідно до висновку експерта №СЕ-19/117-25/3381-ТВ від 12.02.2025 становить 652 грн. 30 коп., алкогольний напій лікер марки «Jack Daniels Tennessee Honey» об`ємом 0,5 л., вартість якого відповідно до висновку експерта №СЕ-19/117-25/3378-ТВ від 12.02.2025 становить 632 грн. 17 коп., шкарпетки сірого кольору марки «Premier socks» 44-45 розміру, вартість яких відповідно до висновку експерта №СЕ-19/117-25/3374-ТВ від 12.02.2025 становить 113 грн. 33 коп., шкарпетки чорного кольору марки «Легка хода» 41-42 розміру, вартість яких відповідно до висновку експерта №СЕ-19/117-25/3375-ТВ від 12.02.2025 становить 59 грн. 87 коп., шкарпетки білого кольору марки «Легка хода» 42-43 розміру, вартість яких відповідно до акту - інвентаризації становить 35 грн. 70 коп., корм для котів марки «Sheba Select Slices з лососем у соусі» вагою 85г., вартість якого відповідно до висновку експерта №СЕ-19/117-25/3371-ТВ від 12.02.2025 становить 28 грн. 60 коп., які ховав під свій верхній одяг, з метою непомітно вийти з приміщення магазину, після чого, з вказаним майном пройшов повз касовий контроль та направився до виходу з приміщення магазину.

Після цього, у середині приміщення магазину «Маркетопт» його кримінально-противні дії було викриті охоронцем магазину ОСОБА_8 , який розуміючи протиправність дій ОСОБА_4 звернувся до останнього з вимогою повернути викрадене майно працівникам магазину, в свою чергу ОСОБА_4 усвідомлюючи, що його дії щодо таємного викрадення чужого майна переросли у відкрите викрадення чужого майна, оскільки вони були викриті ОСОБА_8 , не реагуючи на вимогу останнього зупинитися, не відмовляючись від вчинення протиправних дій, діючи під раптово виниклим умислом, направленими на відкрите викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, тобто діючи із прямим умислом, почав тікати з приміщення магазину «Маркетопт», тримаючи у себе викрадений ним товар.

Після цього, реалізовуючи свої протиправні дії ОСОБА_4 з викраденим майном вибіг з приміщення магазину «Маркетопт» на вулицю та не зважаючи на оклики та зауваження ОСОБА_8 з місця вчинення кримінального правопорушення зник, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим довів свій кримінально-протиправний умисел направлений на відкрите викрадення чужого майна до кінця, завдавши потерпілій ПП «Фудзмарт» ОСОБА_7 матеріальних збитків на загальну суму 1521 гривень 97 копійок.

Таким чином, своїми умисними та протиправними діями, які виразилися у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), вчиненому повторно, в умовах воєнного стану, ОСОБА_4 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

За вказаним фактом розпочато досудове розслідування, відомості про які внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000132 від 07.02.2025 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

18 лютого 2025 року слідчим СВ Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_9 за погодженням з прокурором Миргородської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_3 , ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

Підставою застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_4 згідно ст. 177 КПК України є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, який є тяжким злочином, за який передбачено покарання на строк до десяти років позбавлення волі, а також наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме ризики переховування від органів досудового розслідування та/або суду, незаконного впливу на свідків у цьому кримінальному провадженні, вчинення іншого кримінального правопорушення.

ОСОБА_4 , усвідомлюючи тяжкість покарання, яке йому загрожує, з метою його уникнення, може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, оскільки останній вчинив злочин проти власності, за який передбачено покарання від семи до десять років, що свідчить про наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Ризик впливу на свідка, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, підтверджується тим, що свідок є його знайомою і проживає в одному населеному пункті, а тому має змогу впливати на неї, зокрема шляхом умовлянь або погроз, схиляти до спотворення показань на свою користь.

ОСОБА_4 є раніше судимою особою за злочин проти власності, не має постійного джерела доходу, що в подальшому може спонукати його до вчинення інших кримінальних правопорушень, що є ризиком, передбаченим п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного та виконання покладених на нього судом обов`язків, тому слідчий просив застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Під час судового засідання прокурор підтримав клопотання з викладених в ньому підстав, просив його задовольнити та обрати щодо підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту. Прокурор зазначив, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке є тяжким злочином, його вина підтверджується письмовими та речовими доказами. Існують ризики, передбачені п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які підтверджуються доказами, доданим до клопотання.

Підозрюваний не заперечував проти застосування відносно нього запобіжного заходу у вигляді нічного домашнього арешту.

Захисник ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання, просив відмовити у його задоволенні , оскільки ризик переховування від органів досудового слідства та суду не доведений.

Вислухавши думку прокурора, пояснення підозрюваного та його захисника, дослідивши документи, додані до клопотання, слідчий суддя вважає, що клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту підозрюваному ОСОБА_4 підлягає задоволенню з наступних підстав.

Витяг з кримінального провадження № 0000132 свідчить про те, що відомості про вчинення кримінального правопорушення були внесені до ЄРДР 07.02.2025 року з правовою кваліфікацією за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

18.02.2025 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

Причетність ОСОБА_4 до вчинення зазначеного кримінального правопорушення доводиться зібраними у кримінальному провадженні доказами: протоколом огляду місця події від 07.02.2025; протоколом огляду речей (документів) від 07.02.2025; протоколом огляду речей (документів) від 07.02.2025; протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 07.02.2025; висновком експерта № СЕ-19/117-26/3381-ТВ від 12.02.2025 за результатами судової товарознавчої експертизи; висновком експерта № СЕ-19/117-26/3378-ТВ від 12.02.2025 за результатами судової товарознавчої експертизи; висновком експерта № СЕ-19/117-26/3374-ТВ від 12.02.2025 за результатами судової товарознавчої експертизи; висновком експерта № СЕ-19/117-26/3375-ТВ від 12.02.2025 за результатами судової товарознавчої експертизи; висновком експерта № СЕ-19/117-26/3371-ТВ від 12.02.2025 за результатами судової товарознавчої експертизи; протоколом зняття показань з технічних приладів та засобів від 18.02.2025.

Прокурор та слідчий обґрунтували недостатність застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, ніж домашній арешт, і довели наявність достатніх підстав вважати, що існують передбачені п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України ризики того, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування або суду, незаконно впливати на свідка, може продовжити злочинну діяльність.

Згідно п. 9 ч. 2 ст. 131 КПК України застосування запобіжного заходу є одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження.

Відповідно до вимог ст. ст. 177, 178 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а підставою наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує, вік та стан здоров`я підозрюваного, міцність його соціальних зв`язків, наявність у нього постійного місця роботи або навчання, його репутацію, майновий стан, наявність судимостей, а також розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа.

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу, для прийняття законного і обґрунтованого рішення, слідчий суддя, відповідно до ст. 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, крім наявності зазначених вище обставин, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування кримінального правопорушення (наявність або відсутність спроб ухилятися від органів влади) поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків).

Згідно з положеннями ч.ч. 1, 2 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_4 суд враховує, що він підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, яке є тяжким злочином, санкція якого передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк до десяти років. Підозрюваний не має постійного офіційного місця роботи. ОСОБА_4 має постійне місце проживання, його вік та стан здоров`я дозволяють застосувати домашній арешт.

Слідчий суддя оцінюючи сукупність встановлених судом обставин, а саме: вагомість наявних доказів в обґрунтування підозри ОСОБА_4 у тяжкому злочині, тяжкість покарання, що загрожує йому в разі визнання винуватим у вчиненні даного кримінального правопорушення; ті обставини, що обвинувачений не має постійного місця робити та офіційних джерел отримання прибутку, приходить до висновку, що застосування більш м`яких запобіжних заходів неможливе, а тому застосовує до останнього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, з покладанням обов`язків, передбачених в ст. 194 КПК України.

З врахуванням вищевикладених підстав, клопотання захисника ОСОБА_5 задоволенню не підлягає.

Крім зазначеного, оскільки підозрюваний проживає в одному населеному пункті з потерпілим, з метою запобігання ризику впливу ОСОБА_4 на свідка ОСОБА_10 , у відповідності з п. 4 ч. 5 ст. 194 КПК України слідчий суддя вважає за необхідне покласти на підозрюваного обов`язок утримуватись від спілкування з останнім.

Керуючись ст. ст. 2, 7, 94, 176-178, 181, 193, 194, 196, 198, 205 КПК України, слідчий суддя,-

постановив:

Клопотання старшого слідчого СВ Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту щодо ОСОБА_4 задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в межах строку досудового розслідування, тобто до 15 квітня 2025 року.

Заборонити ОСОБА_4 залишати своє житло за адресою: АДРЕСА_2 , в період з 20 год 00 хв однієї доби до 08 год 00 хв наступної доби.

У відповідності до ч. 5 ст. 194 КПК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:

-прибувати за викликом слідчого, прокурора, слідчого судді, суду у визначений ними час;

-не відлучатися з території Миргородського району Полтавської області без дозволу слідчого прокурора або суду;

-повідомляти слідчого, прокурора, чи суд про зміну свого місця проживанн;

-утримуватися від спілкування зі свідком ОСОБА_10 ..

Копію цієї ухвали вручити підозрюваному та направити для виконання до Миргородського РВП ГУНП України в Полтавській області.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, однак відповідно до положень ст. 205 КПК України ця ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Слідчий суддяОСОБА_1