Справа № 183/3369/24
№ 1-кп/183/1129/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 квітня 2025 року Дніпропетровська обл.,

м. Самар

Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000185 від 05.02.2024 року за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Смиківці Тернопільського р-ну Тернопільської обл., громадянина України, з базовою середньою освітою, не одруженого, не працюючого, утриманців не маючого, інвалідності не має, зареєстрований за адресою: Тернопільська обл., Тернопільський р-н, с. Смиківці, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

І. Формулювання обвинувачення, визнане судом доведеним.

1.1. 05 лютого 2024 року приблизно о 15 годині 00 хвилин ОСОБА_5 разом з ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 перебували у приміщенні будинку АДРЕСА_1 , де разом розпивали алкогольні напої.

В ході спільного вживання алкогольних напоїв, у ОСОБА_5 виник словесний конфлікт з ОСОБА_6 , який вдалося зупинити та вказані особи продовжили спільно вживати алкогольні напої.

Далі, 05 лютого 2024 року приблизно о 16 годині 50 хвилин, між ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , повторно виник словесний конфлікт, в результаті чого ОСОБА_5 , завдав одного удару кулаком лівої руки в область обличчя ОСОБА_6 , на що останній почав нецензурно виражатися в бік ОСОБА_5 , та в ході даного спілкування у ОСОБА_5 виник непрямий умисел на завдання ОСОБА_6 тяжких тілесних ушкоджень.

Реалізуючи свій непрямий умисел, 05 лютого 2024 року приблизно о 16 годині 52 хвилин, ОСОБА_5 перебуваючи у приміщенні будинку АДРЕСА_1 взяв зі столу кухонний ніж та діючи умисно, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно - небезпечні наслідки і хоча не бажаючи, але свідомо припускаючи їх настання, тримаючи ніж у лівій руці лезом до низу наніс один удар з права на ліво зверху в низ в область шиї ОСОБА_6 з лівої сторони, спричинивши своїми умисними діями ОСОБА_6 тілесні ушкодження у вигляді: різаної рани шиї зліва, з пораненням лівої внутрішньої яремної вени та проникаюча у ліву плевральну порожнину /лівобічний пневмоторакс повітря у плевральні порожнині/, яка ускладнилася розвитком лівосторонньої нижньодольової пневмонії, з лівостороннім серозно-фібринозним плевритом, що призвело до легенево-серцевої недостатності та інтоксикації. Вказані тілесні ушкодження, у своїй сукупності, за ступенем тяжкості, відносяться до тяжких, як небезпечні для життя та призвели до смерті ОСОБА_6 , яка настала ІНФОРМАЦІЯ_2 у хірургічному відділенні КП «Новомосковська ЦРЛІЛ».

ІІ. Позиція обвинуваченого ОСОБА_5 щодо пред`явленого обвинувачення та надані ним показання.

2.1. Під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_5 вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, визнав, але зазначив, що вбивати загиблого не хотів.

2.2. Допитаний в судовому засіданні 20.02.2025 р. обвинувачений ОСОБА_5 пояснив, що вину свою визнає, але вбивати загиблого не хотів. 05 лютого 2024 р. до обвинуваченого в гості за адресою АДРЕСА_1 зайшов ОСОБА_9 . Час був приблизно 15 год. В нього була з собою горілка які він запропонував обвинуваченому випити, що вони і зробили. Після цього в обвинуваченого з ОСОБА_10 виник словесний спір. Поспорили, помирилися та продовжили вживати горілку. Потім ОСОБА_6 почав кидатися битися на обвинуваченого. При цьому загиблий пояснював, що в будинку де мешкає обвинувачений, він залишиться ночувати, а обвинувачений тут ніхто. Після цього загиблий вдарив обвинуваченого. Обвинувачений прохав загиблого припинити свої дії, попереджав його. Прохав піти до дому. Однак загиблий вчепився за груди обвинуваченого. Обвинувачений вдарив загиблого долонею своєї лівої руки в лице. Після цього загиблий почав ще більше накидатися на обвинуваченого. Поруч на столі лежав ніж, який обвинувачений взяв в руку та хотів налякати загиблого, але випадково полоснув загиблого. В момент удару обвинуваченим загиблого останній стояв обличчям до обвинуваченого та тримав обвинуваченого за одежу в районі грудей. Обвинувачений через руку загиблого дістав зі столу ніж та повертаючи свою руку з ножем назад випадково вдарив загиблого в шию. В момент удару ніж обвинувачений тримав в руці лезом до низу. Умислу вбивати не було. Лише хотів налякати. ОСОБА_11 прийшовся в шию зліва. Після удару пішла кров. В момент удару обвинувачений не думав, що шия є життєво важливий орган, оскільки він не бажав його вдарити ножем, а хотів лише налякати. ОСОБА_11 був один. Після удару загиблий сів на диван, а обвинувачений кинув ніж на стіл та вийшов з хати. Обвинувачений пішов у с. Меліоративне купити горілки, щоб випити та примиритися. Коли обвинувачений повернувся до дому, то побачив, що в будинку ні кого не було. Була тільки ОСОБА_12 . Обвинувачений залишився дома та дочекався приїзду поліцейських. Зібрав речі та поїхав з поліцейськими. Обвинуваченому відомо, що загиблого забрала швидка медична допомога. Потім з реанімації його перевели в загальну палату, а потім він помер. Під час досудового розслідування з обвинуваченим проводився слідчий експеримент на якому він розповідав про те, як все було. В момент нанесення удару ножем поруч з обвинуваченим та загиблим знаходилася ОСОБА_13 .

ІІІ. Досліджені докази на підтвердження встановлених судом обставин та висновки суду.

3.1. Окрім визнання обвинуваченим своєї вини, його винуватість у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення підтверджується показаннями самого обвинуваченого, потерпілої ОСОБА_14 , свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_15 , які були безпосередньо допитані в ході судового розгляду, а також сукупністю досліджених письмових та речових доказів у кримінальному провадженні.

3.2. Так, допитана в судовому засіданні 22.04.2024 р. потерпіла ОСОБА_14 пояснила, що 05 лютого 2024 р. зранку вона пішла на роботу, а її чоловік пішов до сільської ради заповнити документи для отримання грошових коштів, як переселенцем. Після роботи потерпіла повернулася додому, але її чоловік додому не прийшов. Ввечері, приблизно о 19 год., потерпілій зателефонував її молодший син, який проходить військову службу, та повідомив, що йому з батькового телефону зателефонувала жінка та повідомила, що батько в реанімації. Після цього в лікарню з`їздила невістка потерпілої та з`ясувала, що дійсно чоловік потерпілої в реанімації. На наступний день зранку потерпіла поїхала до лікарні. Там їй сказали, що її чоловік в реанімації у важкому стані та може померти. В реанімації він перебував два тижні. Весь цей час вона зранку їхала в лікарню де їй давали список ліків на один день, які потерпіла купляла. Які саме ліки купляла потерпіла вона не пам`ятає. Для лікування чого саме куплялися ці ліки потерпілій не відомо. Чотири дні її чоловік був у комі, потій прийшов до тями. Під час знаходження чоловіка потерпілої у реанімації остання з ним поспілкуватися не змогла, оскільки він не міг балакати. В реанімації потерпіла бачила тілесні ушкодження на шиї свого чоловіка зліва. 20.04.2024 р. коли вона приїхала до лікарні то їй сказали, що у її чоловіка знімуть з шиї трубочку та переведуть у хірургічне відділення. На наступний день потерпіла приїхала в лікарню в хірургічне відділення, але там їй сказали, що її чоловік помер. Під час досудового розслідування потерпіла не приймала участі у слідчих діях. Потерпіла обвинуваченого не знає. Претензій до нього не має та вибачає його. Від імені обвинуваченого ні хто потерпілій матеріально не допомагав.

3.3. Допитана в судовому засіданні 08.10.2024 р. свідок ОСОБА_7 пояснила, що 05.02.2024 р. в гості до свідка та обвинуваченого на адресу АДРЕСА_1 зайшли ОСОБА_16 та покійний ОСОБА_17 . Принесли з собою пляшку горілки яку вони всі разом випили. Це було приблизно о 15 год. Обвинувачений з ОСОБА_9 пішли рубати дрова. Свідок вийшла з ОСОБА_18 в коридор покурити. Потім ОСОБА_18 пішла за ще однією пляшкою горілки. В цей час свідок, перебуваючи в коридорі, з кімнати будинку почула дихання обвинуваченого таке як нібито він задихається. Зайшовши в кімнату свідок побачила, що ОСОБА_9 лежить поперек дивану, а обвинувачений йому перерізав горло ножем, який знаходився у кімнаті на комоді. Загиблий лежав поперек дивану, а обвинувачений знаходився зверху та своєї правою рукою притримував ліву руку загиблого. Потім своєю лівою рукою обвинувачений чиркнув загиблого по горлу. Горло перерізав лівою рукою, оскільки обвинувачений шульга. Чому виник конфлікт між обвинуваченим та загиблим свідку не відомо. Безпосередньо після нанесення загиблому удару ножем ОСОБА_18 намагалася зі свого телефону викликати швидку допомогу, але обвинувачений забороняв це робити. Обвинувачений забрав у ОСОБА_18 телефон. Тоді ОСОБА_18 від сусідів викликала швидку допомогу. Після цього обвинувачений почав тікати та через двері вибіг на вулицю. Однак згодом його знайшли та повернули в будинок. Допомоги загиблому обвинувачений не надавав. Під час нанесення удару обвинувачений ні чого не казав. Свідок бачила лише один удар ножем в шию. Свідок надавала дозвіл на проведення у неї огляду та слідчого експерименту. Під час досудового розслідування проводився огляд місця події свідок була присутня. Під час цього огляду були вилучені шматочок ковдри, ніж у крові. Під час досудового розслідування 12.03.2024 р. за адресою АДРЕСА_1 проводився слідчий експеримент за участю свідка. Це домоволодіння належить покійному зятю свідка. Свідок мешкає в цьому будинку рік. Цей слідчий експеримент проводився в будинку свідка за її добровільною згодою. Під час проведення 15.03.2024 р. в її будинку слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_18 свідок присутня не була, як потрапили поліцейські в будинок свідок не знає. Своєї згоди на проведення в цей день слідчого експерименту за адресою АДРЕСА_1 свідок слідчим не надавала. Про цей слідчий експеримент свідок вперше почула в цьому судовому засіданні. 15.03.2024 р. свідок була на роботі. Під час досудового розслідування 05.12.2024 р. проводилося пред`явлення речей для впізнання під час якого свідку запропоновано впізнати ніж. Свідок, за зовнішніми ознаками, впізнала старий, дерев`яний ніж яким обвинувачений вдарив загиблого. Під час досудового розслідування свідок підписувала документи, якій їй надавав слідчий.

3.4. Допитана в судовому засіданні 08.10.2024 р. свідок ОСОБА_8 пояснила, що 05.02.2024 р. вона разом з ОСОБА_19 зайшли в гості на адресу АДРЕСА_1 де проживали ОСОБА_13 з обвинуваченим. З собою вони принесли алкоголь, який випили. Потім здалося, що алкоголю мало та свідок пішла ще за однією пляшкою горілки. Як свідок уходила то все було добре. Обвинувачений з загиблим рубали дрова. Коли свідок повернулася, то побачили загиблого в крові на дивані, а обвинувачений тримав ніж в руці. Свідок зняла з себе светр та тримала його у горла ОСОБА_9 . Потім взяла телефон ОСОБА_9 та намагалася зателефонувати, щоб викликати швидку допомогу, але обвинувачений забрав в неї телефон. Свідок відштовхнула обвинуваченого, так як він почав розмахувати ножем, вибігла на вулицю, через паркан потрапила до сусідів та викликала швидку допомогу, яка викликала поліцію. Потім обвинувачений втік. Коли приїхала швидка обвинуваченого вже не було, але його згодом знайшли. У загиблого свідок бачила одне тілесне ушкодження на шиї з якого сильно йшла кров. Кров була на ковдрі та на курточці свідка. Загиблий був непритомний. Сам удар обвинуваченого загиблого свідок не бачила. 15.03.2024 р. свідок приймала участь в слідчому експерименті, який проводився за адресою АДРЕСА_1 . Під час цього слідчого експерименту свідок в будинку розповіла про подію, яка відбулася 05.02.2024 р. Будинок за адресою АДРЕСА_1 належить покійному цивільному чоловіку свідка. На час подій в будинку проживала ОСОБА_7 . Під час проведення слідчого експерименту 15.03.2024 р. за адресою АДРЕСА_1 ОСОБА_7 була присутня. Після закінчення слідчого експерименту свідок пішла, а ОСОБА_7 залишилася в будинку. Щоб поліцейські запитували згоду ОСОБА_7 на проведення в її будинку слідчого експерименту свідок не чула. Під час проведення слідчого експерименту ОСОБА_7 була в машині оскільки була дуже п`яна.

3.5. Допитана в судовому засіданні 12.11.2024 р. свідок ОСОБА_15 пояснила, що за спливом часу вона точно не пам`ятає події, які відбулися 05.02.2024 р. у лікарні де вона працює. Пом`ятає, що в цей день доставляли особу з пораненням шиї. З якої сторони було поранення, в чому був одягнений поранений, чи був він у свідомості не пам`ятає. Під час проведення слідчих дій в лікарні були присутні два поняті лікар та медсестра. На одязі пораненого була кров. Огляд місця події відбувався в приміщенні приймального відділення Новомосковської ЦРЛІЛ по вул. Гетьманській, 238 в м. Новомосковськ. У цій установі за цією адресою свідок працює та працювала 05.02.2024 р. Тобто огляд місця події проводився в службовому приміщенні свідка. Одежу, яка була знята з пораненого віддали слідчому.

3.5.1. Як вбачається з реєстру матеріалів досудового розслідування під час досудового розслідування допитувалася також свідок ОСОБА_20 .

В судовому засіданні, яке відбулося 10 квітня 2025 р., прокурор відмовилася від допиту свідка ОСОБА_20 .

В судовому засіданні, яке відбулося 10 квітня 2025 р., захисник та обвинувачений не наполягали на допиті свідка ОСОБА_20 ..

На цих підставах під час судового провадження свідок ОСОБА_20 судом не допитувалася.

3.6. Суд зазначає, що окрім показань обвинуваченого ОСОБА_5 , потерпілої ОСОБА_14 , свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_15 , які були безпосередньо допитані в ході судового розгляду, винуватість ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення підтверджується сукупністю досліджених письмових та речових доказів у кримінальному провадженні.

3.7. Так, фактичними даними, відображеними в протоколі огляду місця події від 05 лютого 2024 р. підтверджується, що при проведенні 05 лютого 2024 р. в період часу з 18 год. 30 хв. до 20 год. 00 хв. огляду території домоволодіння, що розташоване за адресою АДРЕСА_1 встановлено розташування кімнат в житловому будинку та розташування меблів та речей в будинку. Під час огляду виявлено та вилучено: змив з руків`я та з клинку ножа дистильованою водою на стерильний марлевий тампон зі слідами речовини бурого кольору, дерев`яний кухонний ніж, руків`я якого світло-коричневого кольору, на клинку якого виявлено сліди речовини бурого кольору, виріз з ковдри синього кольору з плямами речовини бурого кольору, виріз з ковдри світло-рожевого кольору з плямами речовини бурого кольору, змив з поверхні металевої чарки дистильованою водою на стерильний марлевий тампон, дві металеві чарки, фрагмент (слід) папілярних ліній з пластикової пляшки, який було відкопійовано на липку стрічку, змив зі скляної пляшки 0.25 т.м Хлібний дар дистильованою водою на стерильний марлевий тампон, пластикова пляшка, скляна пляшка 0.25 т.м Хлібний дар.

Ухвалою від 07.02.2024 р. слідчого судді Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області був наданий дозвіл слідчому на проведення огляду за правилами обшуку будинку за адресою: АДРЕСА_1 , який проводився 05 лютого 2024 року в період з 18 години 30 хвилин до 20 години 00 хвилин та під час якого слідчим було виявлено та вилучено: змив з руків`я та з клинку ножа дистильованою водою на стерильний марлевий тампон зі слідами речовини бурого кольору, дерев`яний кухонний ніж, руків`я якого світло-коричневого кольору, на клинку якого виявлено сліди речовини бурого кольору, виріз з ковдри синього кольору з плямами речовини бурого кольору, виріз з ковдри світло-рожевого кольору з плямами речовини бурого кольору, змив з поверхні металевої чарки дистильованою водою на стерильний марлевий тампон, дві металеві чарки, фрагмент (слід) папілярних ліній з пластикової пляшки, який був від копійовано на липку стрічку, змив зі скляної пляшки 0.25 т.м Хлібний дар дистильованою водою на стерильний марлевий тампон, пластикова пляшка, скляна пляшка 0.25т.м Хлібний дар.

Заявою від 05.02.2024 р. ОСОБА_7 надала слідчому свою згоду на проведення огляду її домоволодіння за адресою АДРЕСА_1 .

Отже огляд, який проведений 05 лютого 2024 р. в період часу з 18 год. 30 хв. до 20 год. 00 хв. в житловому будинку за адресою АДРЕСА_1 був здійснений у відповідності з вимогами ч.ч. 1, 2 ст. 237, ст. 233, ч.ч. 1, 2 ст. 234 КПК України.

Окрім того, суд звертає увагу на наступне.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 237 КПК України з метою виявлення та фіксації відомостей щодо обставин вчинення кримінального правопорушення слідчий, прокурор проводять огляд місцевості, приміщення, речей та документів. Огляд житла чи іншого володіння особи здійснюється згідно з правилами цього Кодексу, передбаченими для обшуку житла чи іншого володіння особи.

Відповідно до змісту ч. 10 ст. 236 КПК України та ч. 1 ст. 107 КПК України обшук житла чи іншого володіння особи на підставі ухвали слідчого судді в обов`язковому порядку фіксується за допомогою аудіо- та відеозапису.

У випадку фіксування процесуальної дії під час досудового розслідування за допомогою технічних засобів про це зазначається у протоколі. Запис, здійснений за допомогою звуко- та відеозаписувальних технічних засобів під час проведення слідчим, прокурором обшуку, є невід`ємним додатком до протоколу. Дії та обставини проведення обшуку, не зафіксовані у записі, не можуть бути внесені до протоколу обшуку та використані як доказ у кримінальному провадженні (ч. 2 ст. 104 КПК України).

Згідно із ч. 6 ст. 107 КПК України незастосування технічних засобів фіксування кримінального провадження у випадках, якщо воно є обов`язковим, тягне за собою недійсність відповідної процесуальної дії та отриманих внаслідок її вчинення результатів, за винятком випадків, якщо сторони не заперечують проти визнання такої дії та результатів її здійснення чинними.

Аналізуючи зазначені вище норми кримінального процесуального законодавства, суд дійшов до наступних висновків.

Вимоги, передбачені ч. 10 ст. 236, ч. 2 ст. 104, ч. 1 та ч. 6 ст. 107 КПК України, спрямовані на удосконалення порядку проведення обшуку житла чи іншого приміщення органами досудового розслідування, зокрема коли до протоколів слідчих дій вноситься недостовірна інформація про докази, отримані під час їх проведення.

З огляду на зміст ч. 6 ст. 107 КПК України негативні наслідки у виді визнання процесуальної дії та отриманих внаслідок її вчинення результатів недійсними можуть наступати лише у разі незастосування технічних засобів фіксування.

Проте, навіть у цьому випадку це не є безумовною підставою для визнання доказів, отриманих під час обшуку, недопустимими, оскільки ч. 6 ст. 107 КПК України передбачені винятки з цього правила, коли підстави визнання фактичних даних недопустимими як докази, можуть бути «переборені» консенсусом сторін кримінального провадження (так звані, умовно-консенсуальні підстави визнання фактичних даних допустимими як докази).

Судом встановлено, що 05 лютого 2024 р. в період часу з 18 год. 30 хв. до 20 год. 00 хв. слідчим був проведений огляд житлового будинку за адресою АДРЕСА_1 . З протоколу огляду місця події від 05.02.2024 р. та додатків до нього у виді фото таблиць вбачається, що під час огляду застосовувалася фотофіксація огляду за допомогою фотоапарату марки «Nicon W300».

Отже, під час вказаного огляду слідчим було допущене порушення вимог ч.ч. 1, 2 ст. 237, ч. 10 ст. 236 КПК України оскільки під час огляду житла не застосовувалася фіксування за допомогою аудіо- та відеозапису.

Оцінюючи істотність такого порушення суд, з огляду на положення ст. 87 КПК України, не вважає, що існують безумовні підстави для визнання результатів огляду місця події та похідних слідчих (розшукових) дій недопустимими як докази.

Як вбачається з протоколу огляду місця події від 05 лютого 2024 р. огляд житлового будинку за адресою АДРЕСА_1 проводився слідчим у присутності двох понятих та володільця вказаної будівлі, які не заявляли своїх зауважень щодо проведеної слідчої дії.

У фототаблиці, яка є додатком до протоколу огляду місця події від 05 лютого 2024 р. зафіксовано: житловий будинок та кімната за адресою АДРЕСА_1 ; ковдру та матрац зі слідами речовини бурого кольору; дерев`яний кухонний ніж, руків`я якого світло-коричневого кольору, на клинку якого виявлено сліди речовини бурого кольору; виріз з ковдри синього кольору з плямами речовини бурого кольору; виріз з ковдри світло-рожевого кольору з плямами речовини бурого кольору; дві металеві чарки; скляна пляшка Хлібний дар; пластикова пляшка.

Враховуючи зазначене у суду відсутні сумніви у достовірності відомостей, зазначених в протоколі огляду місця події від 05.02.2024 р., який проведений в період часу з 18 год. 30 хв. до 20 год. 00 хв. в житловому будинку за адресою АДРЕСА_1 .

Сама по собі не здійснення відеозапису вищевказаної слідчої дії, з огляду на вищевикладені обставини, не може бути підставою для визнання доказів, отриманих під час огляду місця події, недопустимими.

3.8. Фактичними даними, відображеними в протоколі огляду місця від 05 лютого 2024 р. підтверджується, що при проведенні 05 лютого 2024 р. в період часу з 18 год. 40 хв. до 19 год. 00 хв. огляду приміщення приймального відділення Новомосковської ЦРЛІЛ, розташованої за адресою вул. Гетьманська, 238 м. Новомосковськ, Дніпропетровської обл. ОСОБА_15 добровільно надала джинсові штани синього кольору зі слідами речовини бурого кольору, які належали ОСОБА_6 . Вказані джинсові штани під час огляду вилучено.

Під час допиту в судовому засіданні свідок ОСОБА_15 (п. 3.5 цього вироку) пояснила, що 05 лютого 2024 р. вона працювала у приймальному відділенні Новомосковської ЦРЛІЛ, розташованої за адресою вул. Гетьманська, 238 м. Новомосковськ, Дніпропетровської обл. Тобто вказане приміщення було її службовим приміщенням. В протоколі огляду місця від 05 лютого 2024 р. ОСОБА_15 не зазначала свої заперечення щодо здійсненої слідчої дії. Під час допиту в судовому засіданні вона також не висловлювала своїх заперечень щодо проведення цієї слідчої дії.

Отже огляд, який проведений 05 лютого 2024 р. в період часу з 18 год. 40 хв. до 19 год. 00 хв. в приміщенні приймального відділення Новомосковської ЦРЛІЛ, розташованої за адресою Гетьманська, 238 м. Новомосковськ, Дніпропетровської обл. був здійснений у відповідності з вимогами ч.ч. 1, 2 ст. 237, ч. 1 ст. 233 КПК України, так як проводився за добровільною згодою особи, яка ним володіла, а саме ОСОБА_15 яка на той час виконувала у цьому приміщенні свої посадові обов`язки.

Окрім того, суд звертає увагу на наступне.

Судом встановлено, що під час проведення огляду приміщення приймального відділення Новомосковської ЦРЛІЛ фіксування процесу огляду за допомогою аудіо- та відеозапису не здійснювалося.

Отже, під час вказаного огляду слідчим було допущене порушення вимог ч.ч. 1, 2 ст. 237, ч. 10 ст. 236 КПК України оскільки під час огляду іншого володіння особи не застосовувалася фіксування за допомогою аудіо- та відеозапису.

З протоколу огляду місця від 05 лютого 2024 р. вбачається, що під час вказаного огляду ОСОБА_15 добровільно надала джинсові штани синього кольору зі слідами речовини бурого кольору, які належали ОСОБА_6 . Вказані джинсові штани під час огляду вилучено.

Під час допиту в судовому засіданні ОСОБА_15 підтвердила цю обставину.

Отже, враховуючи викладене у суду відсутні сумніви, що отриманий під час огляду, який проведений 05 лютого 2024 р. в період часу з 18 год. 40 хв. до 19 год. 00 хв. в приміщенні приймального відділення Новомосковської ЦРЛІЛ, розташованої за адресою Гетьманська, 238 м. Новомосковськ, Дніпропетровської обл., речовий доказ (джинсові штани) належали саме ОСОБА_6 ..

Сама по собі не здійснення відеозапису ходу огляду місця події, яким є інше володіння особи, з огляду на вищевикладені обставини, не може бути підставою для визнання доказів, отриманих під час огляду місця події, недопустимими.

3.9. З протоколу від 05 лютого 2024 р. затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину вбачається, що 05 лютого 2024 р. ОСОБА_5 був затриманий на підставі п. 2 ч. 1 ст. 208 КПК України. Під час затримання був проведений обшук ОСОБА_5 в ході якого виявлені та вилучені: шкіряна куртка, чорного кольору без бірок, зі слідами речовини бурого кольору на передній частині; светр темного кольору з написом «Expand Club», зі слідами речовини бурого кольору; штани джинсові, синього кольору, зі слідами речовини бурого кольору.

3.10. Протоколом проведення слідчого експерименту від 05.02.2024 р., відеозаписом (файл з назвою «00029») та стенограмою до відеозапису цього слідчого експерименту, який проводився у формі відтворення обстановки та обставин події, підтверджується, що підозрюваний ОСОБА_5 , за участі захисника ОСОБА_4 , розповів про обставини події за його участі, які відбулися 05 лютого 2024 р. за адресою Дніпропетровська обл., Новомосковський р-он, с. Знаменівка, вул. Колонна, буд.11, під час якої він наніс ОСОБА_6 тілесне ушкодження в область шиї ножем.

Слідчий експеримент проводився на третьому поверсі слідчого відділу Новомосковського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровської області за адресою вул. М. Головка, 19, м. Новомосковськ, Дніпропетровської обл..

Під час проведення слідчого експерименту за участю підозрюваного ОСОБА_5 встановлено, що він 05 лютого 2024 р. знаходився за місцем свого проживання за адресою АДРЕСА_1 де мешкав зі своєю співмешканкою. До них в гості зайшов ОСОБА_6 та приніс з собою пляшку самогону. Після вжиття другої пляшки горілки в них з ОСОБА_6 виник конфлікт з приводу того, що ОСОБА_6 сказав, що залишиться ночувати, але ОСОБА_5 не погодився з цим. ОСОБА_6 сказав, що ОСОБА_5 не хазяїн тут та він буде сам вирішувати, що робити. При цьому ОСОБА_6 нецензурно висловлювався на адресу ОСОБА_5 після чого ОСОБА_5 вдарив ОСОБА_6 кулаком лівої руки в праву частину голови. Після удару ОСОБА_6 сів на диван та сказав ОСОБА_5 , що він чудить. На що ОСОБА_5 відповів, що він сам чудить та сказав, щоб ОСОБА_6 уходив та не заважав відпочивати. ОСОБА_6 продовжував висловлюватися на адресу ОСОБА_5 нецензурно. Після чого ОСОБА_5 взяв лівою рукою зі столу ніж лезом до низу та цією ж рукою вдарив ОСОБА_6 цим ножем зверху вниз в область шиї, плеча, ключиці. В момент удару ножем ОСОБА_6 сидів на дивані. Після удару ножем ОСОБА_6 ліг на диван та ОСОБА_5 побачив, що пішла кров з місця удару. ОСОБА_5 медичну допомогу ОСОБА_6 не надавав. Співмешканка ОСОБА_6 побігла за якоюсь допомогою. Повернулася та почала кричати на ОСОБА_5 . Більше ОСОБА_6 ОСОБА_5 тілесних ушкоджень не завдавав. Коли ОСОБА_6 прийшов до ОСОБА_5 на ньому не було тілесних ушкоджень та він ні на що не скаржився.

Слідчий експеримент проведений без участі понятих оскільки під час слідчого експерименту застосовувався безперервний відеозапис ходу проведення цієї слідчої дії. Отже слідчий експеримент проведений з дотриманням вимог ч. 7 ст. 223 КПК України.

Слідчий експеримент проводився в приміщенні слідчого відділу Новомосковського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровської області. Володільцем вказаного приміщення на час проведення вказаної слідчої дії був слідчий ОСОБА_21 , який проводив цей слідчий експеримент. Таким чином слідчий експеримент в іншому володінні особи проведено з дотриманням вимог ч. 5 ст. 240 КПК України.

3.11. З копії лікарського свідоцтва про смерть № 189н від 22.02.2024 р. вбачається, що ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , помер ІНФОРМАЦІЯ_4 в хірургічному відділенні КП «Новомосковська ЦРЛІЛ».

3.12. Фактичними даними, відображеними в протоколі огляду місця від 21 лютого 2024 р. підтверджується, що 21 лютого 2024 р. в період часу з 10 год. 45 хв. до 11 год. 15 хв. в приміщенні Новомосковського моргу за адресою Гетьманська, 238а м. Новомосковськ, Дніпропетровської обл. був проведений огляд трупа ОСОБА_6 .

3.13. З висновку експерта № 189н вбачається, що експертиза розпочата 22.02.2024 р., закінчена 13.03.2024 р. За результатами судово медичної експертизи трупа ОСОБА_6 встановлено, що смерть його настала від різаної рани шиї зліва, з пораненням лівої внутрішньої яремної вени, та проникаюча у ліву плевральну порожнину / лівобічний пневмоторакс - повітря у плевральні порожнині /, яка ускладнилася розвитком лівосторонньої нижньодольової пневмонії, з лівостороннім серозно-фібринозним плевритом, що привело до легенево-серцевої недостатності та інтоксикації. Тілесні ушкодження у виді різаної рани шиї зліва, з пораненням лівої внутрішньої яремної вени, та проникаюча у ліву плевральну порожнину / лівобічний пневмоторакс - повітря у плевральні порожнині/, яка ускладнилася розвитком лівосторонньої нижньодольової пневмонії, з лівостороннім серозно-фібринозним плевритом, що привело до легенево-серцевої недостатності та інтоксикації, у своїй сукупності, за ступенем тяжкості, відносяться до тяжких, як небезпечні для життя, у даному випадку привели до смерті потерпілого, заподіяні предметом з гострим ріжучим краєм, яким могло бути лезо клинка ножа, та виникли задовго до настання смерті потерпілого, можливо 05.02.2024 р., що підтверджується даними медичних документів. Всі знайдені тілесні ушкодження знаходяться у прямому причинному зв`язку з настанням смерті потерпілого. На судово-токсикологічне дослідження кров трупа на наявність алкоголю не взята, оскільки потерпілий перебував на стаціонарному лікуванні понад 1-ну добу. Будь-яких даних о взятті у померлого аналізу крові на алкоголь, а також результатів даного аналізу у представленій медичній карті не знайдено.

3.14. Протоколом проведення слідчого експерименту від 12.03.2024 р., відеозаписом (файл з назвою «S5830002») та стенограмою до відеозапису цього слідчого експерименту, який проводився у формі відтворення обстановки та обставин події, підтверджується, що свідок ОСОБА_7 , розповіла про обставини події за її участі, які відбулися 05 лютого 2024 р. за адресою АДРЕСА_1 , під час якої ОСОБА_5 наніс ОСОБА_6 тілесне ушкодження в область шиї ножем.

Слідчий експеримент проводився в житловому будинку за адресою АДРЕСА_1 .

Під час проведення слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_7 встановлено, що в той день за вказаною адресою перебувала вона та ОСОБА_5 . Десь після обіду прийшли ОСОБА_22 та ОСОБА_17 . В той день свідок з ОСОБА_5 вживали алкоголь, а ОСОБА_23 та ОСОБА_9 вже прийшли в стані алкогольного сп`яніння та принесли з собою пляшку алкоголю. ОСОБА_23 та ОСОБА_9 попросились переночувати. Вони хотіли захопити весь цей двір. Свідок з ОСОБА_23 вийшли в іншу кімнату. Почула в іншій кімнаті возню мужики розбиралися. Свідок з ОСОБА_23 зайшли у кімнату то побачили, що ОСОБА_5 побився з ОСОБА_6 та різонув останнього ножем. Свідок особисто бачила як ОСОБА_5 вдарив ОСОБА_6 ножем. Ніж ОСОБА_5 взяв з поверхні комоду. Ніж був невеликий з дерев`яною ручкою. ОСОБА_5 взяв ніж лівою рукою та вдарив (провів лезом ножа з права на ліво) ножем ОСОБА_6 в шию з ліва. При цьому ОСОБА_5 своєю правою рукою тримав ліву руку ОСОБА_6 . Після удару ножем ОСОБА_6 був при тямі. Хотів балакати, але не міг. Пішла кров. З правої сторони вона йшла сильніше, ніж з лівої. ОСОБА_5 спочатку тікав з ножем, але потім його завели в будинок з ножем. Потім ОСОБА_6 відвезли в лікарню. Свідку відомо, що ОСОБА_6 помер в лікарні. Швидку допомогу викликала ОСОБА_23 на прохання свідка.

Слідчий експеримент проведений без участі понятих оскільки під час слідчого експерименту застосовувався безперервний відеозапис ходу проведення цієї слідчої дії. Отже слідчий експеримент проведений з дотриманням вимог ч. 7 ст. 223 КПК України.

Слідчий експеримент проводився в приміщенні житловому будинку за адресою АДРЕСА_1 . Володільцем вказаного приміщення на час проведення вказаної слідчої дії була ОСОБА_7 (про що свідчить лист № 10 від 06.02.2024 р. Знаменівського старостинського округу АДРЕСА_2 ). В судовому засідання ОСОБА_7 пояснила, що надала добровільну згоду на проведення в її житлі слідчого експерименту. Письмовою заявою від 12.03.2024 р. ОСОБА_7 надала згоду слідчому на огляд її житлового будинку за адресою АДРЕСА_1 . Таким чином слідчий експеримент в іншому володінні особи проведено з дотриманням вимог ч. 5 ст. 240 КПК України.

3.15. З копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 12.03.2024 р. вбачається, що ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , помер ІНФОРМАЦІЯ_4 в м. Новомосковськ Дніпропетровської обл., про що 12.03.2024 р. складено актовий запис № 447.

3.16. Протоколом проведення слідчого експерименту від 15.03.2024 р., відеозаписом (файл з назвою « ОСОБА_24 ») та стенограмою до відеозапису цього слідчого експерименту, який проводився у формі відтворення обстановки та обставин події, підтверджується, що свідок ОСОБА_8 , розповіла про обставини події за її участі, які відбулися 05 лютого 2024 р. за адресою АДРЕСА_1 , під час якої ОСОБА_5 наніс ОСОБА_6 тілесне ушкодження в область шиї ножем.

Слідчий експеримент проводився в житловому будинку за адресою АДРЕСА_1 .

Під час проведення слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_8 встановлено, що в той день за вказаною адресою свідок перебувала з ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_5 .. Свідок в цей будинок прийшла з ОСОБА_6 ввечері. Тут вони вживали самогон. Між ОСОБА_6 та ОСОБА_5 виник конфлікт тому, що свідок сказала, що залишаємося тут ночувати. В результаті конфлікту ОСОБА_5 вдарив ОСОБА_6 ножем, який тримав у лівій руці, в шию. Удар наніс з права на ліво, тримаючи ніж лезом вниз. При цьому в момент удару ножем ОСОБА_6 сидів на дивані. Після удару ножем ОСОБА_6 впав назад на диван. Свідомість ОСОБА_6 не втрачав. Кров була видна. ОСОБА_5 після нанесення удару ножем зник. Потім приїхала швидка допомога та відвезла в лікарню. Свідок поїхала з ними до лікарні. Свідку відомо, що ОСОБА_6 помер в лікарні. Під час нанесення ОСОБА_5 ОСОБА_6 вдару ножем була присутня ОСОБА_7 .

Слідчий експеримент проведений без участі понятих оскільки під час слідчого експерименту застосовувався безперервний відеозапис ходу проведення цієї слідчої дії. Отже слідчий експеримент проведений з дотриманням вимог ч. 7 ст. 223 КПК України.

Слідчий експеримент проводився в приміщенні житловому будинку за адресою АДРЕСА_1 . Володільцем вказаного приміщення на час проведення вказаної слідчої дії була ОСОБА_7 (про що свідчить лист № 10 від 06.02.2024 р. Знаменівського старостинського округу № 1 Піщанської сільської ради Новомосковського р-ну. Дніпропетровської області). Письмовою заявою від 15.03.2024 р. ОСОБА_7 надала згоду слідчому на огляд її житлового будинку за адресою АДРЕСА_1 . Таким чином слідчий експеримент в іншому володінні особи проведено з дотриманням вимог ч. 5 ст. 240 КПК України.

3.17. З висновку експерта № 189н/Д вбачається, що експертиза розпочата 20.03.2024 р., закінчена 22.03.2024 р. За результатами додаткової судово медичної експертизи трупу ОСОБА_6 встановлено, що знайдені у потерпілого тілесні ушкодження у виді різаної рани шиї зліва, з пораненням лівої внутрішньої яремної вени, та проникаюча у ліву плевральну порожнину /лівобічний пневмоторакс - повітря у плевральні порожнині/, яка ускладнилася розвитком лівосторонньої нижньодольової пневмонії, з лівостороннім серозно-фібринозним плевритом, що привело до легенево-серцевої недостатності та інтоксикації, і смерті потерпілого, могли виникнути при механізмі, на який вказував свідок ОСОБА_7 , під час проведення слідчого експерименту від 12.03.2024 р., тобто заподіяні предметом з гострим ріжучим краєм, яким могло бути лезо клинка ножа, в область шиї зліва. Знайдені у потерпілого тілесні ушкодження у виді різаної рани шиї зліва, з пораненням лівої внутрішньої яремної вени, та проникаюча у ліву плевральну порожнину /лівобічний пневмоторакс - повітря у плевральні порожнині/, яка ускладнилася розвитком лівосторонньої нижньодольової пневмонії, з лівостороннім серозно-фібринозним плевритом, що привело до легенево-серцевої недостатності та інтоксикації, і смерті потерпілого, могли виникнути при механізмі, на який вказував свідок ОСОБА_8 , під час проведення слідчого експерименту від 15.03.2024 р., тобто заподіяні предметом з гострим ріжучим краєм, яким могло бути лезо клинка ножа, в область шиї зліва. Знайдені у потерпілого тілесні ушкодження у виді різаної рани шиї зліва, з пораненням лівої внутрішньої яремної вени, та проникаюча у ліву плевральну порожнину /лівобічний пневмоторакс - повітря у плевральні порожнині/, яка ускладнилася розвитком лівосторонньої нижньодольової пневмонії, з лівостороннім серозно-фібринозним плевритом, що привело до легенево-серцевої недостатності та інтоксикації, і смерті потерпілого, могли виникнути при механізмі, на який вказував підозрюваний ОСОБА_5 , під час проведення слідчого експерименту від 05.02.2024 р., тобто заподіяні предметом з гострим ріжучим краєм, яким могло бути лезо клинка ножа, в область шиї зліва.

3.18. З висновку судово психіатричного експерта № 166 від 19.03.2024 р. вбачається, що ОСОБА_5 у період часу, до якого відноситься інкриміноване йому діяння, не виявляв і в теперішній час не виявляє будь яких психічних розладів. За своїм психічним станом під час інкримінованого йому діяння він міг усвідомлювати свої дії (бездіяльність) і керувати ними. За своїм психічним станом в теперішній час він також може усвідомлювати свої дії (бездіяльність) і керувати ними. Застосування примусових заходів медичного характеру не потребує.

3.19. З протоколу пред`явлення речей для впізнання від 05 квітня 2024 р. вбачається, що свідок ОСОБА_7 із запропонованих їй ножів за зовнішніми ознаками (світло коричневий колір рукоятки, рукоятка затерта, кінчик леза загнутий) впізнала ніж яким ОСОБА_5 завдав одного удару в шию ОСОБА_6 під час сварки, коли свідок перебувала поруч.

3.20. З протоколу пред`явлення речей для впізнання від 08 квітня 2024 р. вбачається, що підозрюваний ОСОБА_5 із запропонованих йому ножів за зовнішніми ознаками (світло коричневий колір ручки, кінчик леза загнутий) впізнав ніж яким він завдав одного удару в шию ОСОБА_6 ..

3.21. Достовірність та об`єктивність наведених доказів у суду сумніву не викликає, адже вони отримані без порушення закону, узгоджуються один з одним, допустимі та достатні, у зв`язку з чим суд вважає можливим прийняти вказані докази.

3.22. В своїх показаннях, наданих суду, обвинувачений ОСОБА_5 пояснив, що 05 лютого 2024 р. приблизно о 15 год. до обвинуваченого в гості за адресою АДРЕСА_1 зайшов ОСОБА_9 . Під час спільного вживання алкоголю між обвинуваченим та ОСОБА_9 виник словесний спір. Поспорили, помирилися та продовжили вживати горілку. Потім ОСОБА_6 почав кидатися битися на обвинуваченого. При цьому загиблий пояснював, що в будинку де мешкає обвинувачений, він залишиться ночувати, а обвинувачений тут ніхто. Після цього загиблий вдарив обвинуваченого. Обвинувачений прохав загиблого припинити свої дії, попереджав його. Прохав піти до дому. Однак загиблий вчепився за груди обвинуваченого. Обвинувачений вдарив загиблого долонею своєї лівої руки в лице. Після цього загиблий почав ще більше накидатися на обвинуваченого. Під час сутички обвинувачений вдарив ножем в шию ОСОБА_9 . В цей час поруч знаходилася ОСОБА_13 .

З протоколу проведення слідчого експерименту від 05.02.2024 р. за участі ОСОБА_5 , відеозапису (файл з назвою «00029») та стенограми до відеозапису цього слідчого експерименту (п. 3.10 цього вироку) вбачається, що під час цього слідчого експерименту ОСОБА_5 пояснив, що 05 лютого 2024 р. знаходився за місцем свого проживання за адресою АДРЕСА_1 де мешкав зі своєю співмешканкою. До них в гості зайшов ОСОБА_6 та приніс з собою пляшку самогону. Після вжиття другої пляшки горілки в них з ОСОБА_6 виник конфлікт з приводу того, що ОСОБА_6 сказав, що залишиться ночувати, але ОСОБА_5 не погодився з цим. ОСОБА_6 сказав, що ОСОБА_5 не хазяїн тут та він буде сам вирішувати, що робити. При цьому ОСОБА_6 нецензурно висловлювався на адресу ОСОБА_5 після чого ОСОБА_5 вдарив ОСОБА_6 кулаком лівої руки в праву частину голови. Після удару ОСОБА_6 сів на диван та сказав ОСОБА_5 , що він чудить. На що ОСОБА_5 відповів, що він сам чудить та сказав, щоб ОСОБА_6 уходив та не заважав відпочивати. ОСОБА_6 продовжував висловлюватися на адресу ОСОБА_5 нецензурно. Після чого ОСОБА_5 взяв лівою рукою зі столу ніж лезом до низу та цією ж рукою вдарив ОСОБА_6 цим ножем.

Допитана судом свідок ОСОБА_7 (п. 3.3 цього вироку) пояснила, що 05 лютого 2024 р. приблизно о 15 год. до свідка та обвинуваченого в гості за адресою АДРЕСА_1 зайшли ОСОБА_16 та покійний ОСОБА_17 . Під час спільного вживання алкоголю між обвинуваченим та ОСОБА_9 виник конфлікт, причини якого свідку не відомі. Свідок особисто бачила як обвинувачений своєю лівою рукою чиркнув загиблого по горлу.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_8 (п. 3.4 цього вироку) пояснила, що 05.02.2024 р. вона разом з ОСОБА_19 зайшли в гості на адресу АДРЕСА_1 де проживали ОСОБА_13 з обвинуваченим. Свідок пішла з будинку за новою пляшкою горілки, а коли повернулася то побачила побачили загиблого в крові на дивані, а обвинувачений тримав ніж в руці. Сам удар обвинуваченого загиблого свідок не бачила. У загиблого свідок бачила одне тілесне ушкодження на шиї з якого сильно йшла кров. Кров була на ковдрі та на курточці свідка.

Таким чином на підставі зазначених доказів судом встановлено, що 05 лютого 2024 року приблизно о 15 годині 00 хвилин ОСОБА_5 разом з ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 перебували у приміщенні будинку АДРЕСА_1 , де разом розпивали алкогольні напої.

В ході спільного вживання алкогольних напоїв, у ОСОБА_5 виник словесний конфлікт з ОСОБА_6 , який вдалося зупинити та вказані особи продовжили спільно вживати алкогольні напої.

Далі, 05 лютого 2024 року приблизно о 16 годині 50 хвилин, між ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , повторно виник словесний конфлікт, в результаті чого ОСОБА_5 , завдав одного удару кулаком лівої руки в область обличчя ОСОБА_6 , на що останній почав нецензурно виражатися в бік ОСОБА_5 , та в ході даного спілкування ОСОБА_5 вдарив ОСОБА_6 ножем в шию.

Також про те, що 05 лютого 2024 року приблизно о 16 годині 50 хвилин в приміщенні будинку АДРЕСА_1 обвинувачений ОСОБА_5 вдарив ножем в шию ОСОБА_6 свідчать:

- протокол огляду місця події від 05 лютого 2024 р. (п. 3.7 цього вироку). Під час проведення даної слідчої дії вилучені зокрема змив з руків`я та з клинку ножа дистильованою водою на стерильний марлевий тампон зі слідами речовини бурого кольору, дерев`яний кухонний ніж, руків`я якого світло-коричневого кольору, на клинку якого виявлено сліди речовини бурого кольору, виріз з ковдри синього кольору з плямами речовини бурого кольору, виріз з ковдри світло-рожевого кольору з плямами речовини бурого кольору;

- протокол огляду місця події від 05 лютого 2024 р. (п. 3.8 цього вироку). Під час проведення даної слідчої дії вилучені джинсові штани синього кольору зі слідами речовини бурого кольору, які належали ОСОБА_6 ;

- протокол від 05 лютого 2024 р. затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину (п. 3.9 цього вироку). Під час затримання обвинуваченого були вилучені шкіряна куртка, чорного кольору без бірок, зі слідами речовини бурого кольору на передній частині; светр темного кольору з написом «Expand Club», зі слідами речовини бурого кольору; штани джинсові, синього кольору, зі слідами речовини бурого кольору.

- протокол проведення слідчого експерименту від 05.02.2024 р., відеозапис (файл з назвою «00029») та стенограма до відеозапису цього слідчого експерименту (п. 3.10 цього вироку). Під час проведення слідчого експерименту ОСОБА_5 пояснив та продемонстрував як наносив удар ножем в шию ОСОБА_6 ;

- протокол проведення слідчого експерименту від 12.03.2024 р., відеозапис (файл з назвою «S5830002») та стенограма до відеозапису цього слідчого експерименту (п. 3.14 цього вироку). Під час проведення слідчого експерименту свідок ОСОБА_7 пояснила та продемонструвала як ОСОБА_5 наносив удар ножем в шию ОСОБА_6 ;

- протокол пред`явлення речей для впізнання від 05 квітня 2024 р. (п. 3.19 цього вироку). Під час проведення вказаної слідчої дії свідок ОСОБА_7 впізнала ніж яким ОСОБА_5 завдав одного удару в шию ОСОБА_6 ;

- протокол пред`явлення речей для впізнання від 085 квітня 2024 р. (п. 3.20 цього вироку). Під час проведення вказаної слідчої дії ОСОБА_5 впізнав ніж яким він завдав одного удару в шию ОСОБА_6 ..

3.23. Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 пояснив, що в момент нанесення ним удару ОСОБА_6 поруч з ними знаходилася лише ОСОБА_7 .

Під час допиту в судовому засіданні свідок ОСОБА_7 також показала, що в момент удару обвинуваченим ОСОБА_6 поруч з ними знаходилася лише вона.

З протоколу проведення слідчого експерименту від 05.02.2024 р. за участі ОСОБА_5 , відеозапису (файл з назвою «00029») та стенограми до відеозапису цього слідчого експерименту (п. 3.10 цього вироку) вбачається, що під час цього слідчого експерименту ОСОБА_5 відтворив механізм нанесення одного удару ножем в шию ОСОБА_6 05 лютого 2024 року приблизно о 16 годині 50 хвилин в приміщенні будинку АДРЕСА_1

ОСОБА_5 пояснив, що під час вжиття алкогольних напоїв між ОСОБА_25 та ОСОБА_6 виник конфлікт під час якого ОСОБА_5 вдарив ОСОБА_6 своєю лівою рукою в праву частину обличчя. Від удару ОСОБА_6 сів на диван та продовжував нецензурно висловлюватись на адресу ОСОБА_5 . В свою чергу ОСОБА_5 взяв зі столу, який стояв поруч з диваном, ніж. Ніж він взяв своєю лівою рукою лезом до низу та вдарив один раз ОСОБА_6 в область шиї з ліва. Удар здійснив зверху в низ. В момент удару ножем ОСОБА_6 сидів на дивані обличчям до ОСОБА_5 ..

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_7 (п. 3.3 цього вироку) пояснила, що 05.02.2024 р. перебуваючи за адресою АДРЕСА_1 зайшовши в приміщення вказаного будинку побачила як ОСОБА_6 лежить поперек дивану, а обвинувачений йому перерізав горло ножем, який знаходився у кімнаті на комоді. Загиблий лежав поперек дивану, а обвинувачений знаходився зверху та своєї правою рукою притримував ліву руку загиблого. Потім своєю лівою рукою обвинувачений чиркнув загиблого по горлу. Горло перерізав лівою рукою, оскільки обвинувачений шульга.

З протоколу проведення слідчого експерименту від 12.03.2024 р. за участі свідка ОСОБА_7 , відеозапису (файл з назвою «S5830002») та стенограми до відеозапису цього слідчого експерименту (п. 3.14 цього вироку) вбачається, що під час цього слідчого експерименту свідок ОСОБА_7 відтворила механізм нанесення ОСОБА_5 одного удару ножем в шию ОСОБА_6 05 лютого 2024 року приблизно о 16 годині 50 хвилин в приміщенні будинку АДРЕСА_1 .

Свідок ОСОБА_7 пояснила, що ОСОБА_5 та ОСОБА_6 побилися. ОСОБА_5 взяв з поверхні комоду, який стояв у цій же кімнаті, ніж лівою рукою та вдарив (провів лезом ножа з права на ліво) ножем ОСОБА_6 в шию з ліва. При цьому ОСОБА_5 своєю правою рукою тримав ліву руку ОСОБА_6 .

З висновку експерта № 189н (п. 3.13 цього вироку) вбачається, що смерть ОСОБА_6 настала від різаної рани шиї зліва, з пораненням лівої внутрішньої яремної вени, та проникаюча у ліву плевральну порожнину / лівобічний пневмоторакс - повітря у плевральні порожнині /, яка ускладнилася розвитком лівосторонньої нижньодольової пневмонії, з лівостороннім серозно-фібринозним плевритом, що привело до легенево-серцевої недостатності та інтоксикації. Вказану тілесні ушкодження, у своїй сукупності, за ступенем тяжкості, відносяться до тяжких, як небезпечні для життя, у даному випадку привели до смерті потерпілого, заподіяні предметом з гострим ріжучим краєм, яким могло бути лезо клинка ножа, та виникли задовго до настання смерті потерпілого, можливо 05.02.2024 р., що підтверджується даними медичних документів. Всі знайдені тілесні ушкодження знаходяться у прямому причинному зв`язку з настанням смерті потерпілого.

З висновку експерта № 189н/Д (п. 3.17 цього вироку) вбачається, що знайдені у потерпілого тілесні ушкодження у виді різаної рани шиї зліва, з пораненням лівої внутрішньої яремної вени, та проникаюча у ліву плевральну порожнину /лівобічний пневмоторакс - повітря у плевральні порожнині/, яка ускладнилася розвитком лівосторонньої нижньодольової пневмонії, з лівостороннім серозно-фібринозним плевритом, що привело до легенево-серцевої недостатності та інтоксикації, і смерті потерпілого, могли виникнути при механізмі, на який вказував, зокрема, свідок ОСОБА_7 , під час проведення слідчого експерименту від 12.03.2024 р., підозрюваний ОСОБА_5 , під час проведення слідчого експерименту від 05.02.2024 р..

Зазначені у цьому пункті вироку докази узгоджуються між собою, а тому на підставі зазначених доказів судом встановлений механізм нанесення ОСОБА_5 . ОСОБА_6 удару ножем, а саме: ОСОБА_5 , тримаючи ніж у своїй лівій руці лезом до низу наніс один удар з права на ліво зверху в низ в область шиї ОСОБА_6 з лівої сторони. В момент нанесення удару ОСОБА_6 сидів на дивані.

Разом з цим суд звертає увагу на те, що під час допиту в судовому засідання обвинувачений ОСОБА_5 показав, що в момент удару обвинуваченим загиблого останній стояв обличчям до обвинуваченого та тримав обвинуваченого за одежу в районі грудей. Обвинувачений через руку загиблого дістав зі столу ніж та повертаючи свою руку з ножем назад випадково вдарив загиблого в шию. В момент удару ніж обвинувачений тримав в руці лезом до низу.

Тобто під час допиту в суді обвинувачений повідомив про механізм нанесення ним загиблому удару ножем, який відрізняється від механізму, який під час слідчих експериментів відтворив сам обвинувачений (п. 3.10 цього вироку) та свідок ОСОБА_7 (п. 3.14 цього вироку), а також від механізму, про який показала під час допиту в суді свідок ОСОБА_7 (п.3.3 цього вироку).

Вирішуючи питання вказаної розбіжності суд приймає до уваги те, що під час нанесення обвинуваченим удару ножем загиблому поруч перебувала лише свідок ОСОБА_7 , що встановлено судом з показань обвинуваченого та свідка ОСОБА_7 .

Показання свідка ОСОБА_7 , які вона надала суду, щодо механізму нанесення обвинуваченим загиблому удару ножем ідентичні механізму, який вона відтворила під час проведення слідчого експерименту за її участі. У зв`язку з цим у суду відсутні сумніви щодо їх правдивості.

Окрім того, механізм нанесення обвинуваченим загиблому удару ножем, який обвинувачений продемонстрував під час проведення слідчого експерименту за його участі ідентичний з механізмом, який повідомила суду свідок ОСОБА_7 та який вона відтворила під час слідчого експерименту.

На цих підставах суд не приймає до уваги показання обвинуваченого, які він надав суду, в частині механізму нанесення ним удару ножем ОСОБА_6 .

З протоколу проведення слідчого експерименту від 15.03.2024 р. за участі свідка ОСОБА_8 , відеозапису (файл з назвою « ОСОБА_24 ») та стенограми до відеозапису цього слідчого експерименту (п. 3.16 цього вироку) вбачається, що під час цього слідчого експерименту свідок ОСОБА_8 відтворила механізм нанесення ОСОБА_5 одного удару ножем в шию ОСОБА_6 05 лютого 2024 року приблизно о 16 годині 50 хвилин в приміщенні будинку АДРЕСА_1 . Свідок ОСОБА_8 пояснила, що ОСОБА_5 вдарив ОСОБА_6 ножем, який тримав у лівій руці, в шию. Удар наніс з права на ліво, тримаючи ніж лезом вниз. При цьому в момент удару ножем ОСОБА_6 сидів на дивані. Після удару ножем ОСОБА_6 впав назад на диван.

Разом з цим допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_8 показала, що не бачила як ОСОБА_5 вдарив ОСОБА_6 ножем. Вона бачила лише наслідки.

На цих підставах суд не приймає до уваги протокол проведення слідчого експерименту від 15.03.2024 р. за участі свідка ОСОБА_8 (п. 3.16 цього вироку) в частині відтворення цим свідком механізму нанесення удару ОСОБА_6 , а також висновок експерта № 189н/Д (п. 3.17 цього вироку) в частині висновку про те, що тілесні ушкодження у ОСОБА_6 могли виникнути при механізмі, на який вказував свідок ОСОБА_8 , під час проведення слідчого експерименту від 15.03.2024 р.

3.24. З висновку експерта № 189н (п. 3.13 цього вироку) вбачається, що смерть ОСОБА_6 настала від різаної рани шиї зліва, з пораненням лівої внутрішньої яремної вени, та проникаюча у ліву плевральну порожнину / лівобічний пневмоторакс - повітря у плевральні порожнині /, яка ускладнилася розвитком лівосторонньої нижньодольової пневмонії, з лівостороннім серозно-фібринозним плевритом, що привело до легенево-серцевої недостатності та інтоксикації. Вказану тілесні ушкодження, у своїй сукупності, за ступенем тяжкості, відносяться до тяжких, як небезпечні для життя, у даному випадку привели до смерті потерпілого, заподіяні предметом з гострим ріжучим краєм, яким могло бути лезо клинка ножа, та виникли задовго до настання смерті потерпілого, можливо 05.02.2024 р., що підтверджується даними медичних документів. Всі знайдені тілесні ушкодження знаходяться у прямому причинному зв`язку з настанням смерті потерпілого.

З копії лікарського свідоцтва про смерть № 189н від 22.02.2024 р. (п. 3.11 цього вироку) та з копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 12.03.2024 р. (п. 3.15 цього вироку), показань потерпілої ОСОБА_14 (п. 3.2 цього вироку) вбачається, що ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , помер ІНФОРМАЦІЯ_4 в хірургічному відділенні КП «Новомосковська ЦРЛІЛ».

Таким чином на підставі зазначених доказів за обставин, встановлених судом в п. 3.22 та п. 3.23 цього вироку, судом встановлено, що в результаті завданого ОСОБА_5 удару ножем в область шиї ОСОБА_6 останній отримав різану рану шиї зліва, з пораненням лівої внутрішньої яремної вени, та проникаюча у ліву плевральну порожнину / лівобічний пневмоторакс - повітря у плевральні порожнині /, яка ускладнилася розвитком лівосторонньої нижньодольової пневмонії, з лівостороннім серозно-фібринозним плевритом, що привело до легенево-серцевої недостатності та інтоксикації. Вказану тілесні ушкодження, у своїй сукупності, за ступенем тяжкості, відносяться до тяжких, як небезпечні для життя та привели до смерті ОСОБА_6 , яка настала ІНФОРМАЦІЯ_2 в хірургічному відділенні КП «Новомосковська ЦРЛІЛ».

3.25. Органом досудового розслідування дії обвинуваченого ОСОБА_5 кваліфіковані за ч. 1 ст. 115 КК України як умисне вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.

Частина 1 статті 115 КК України передбачає відповідальність за умисне вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.

У свою чергу ч. 2 ст. 121 КК України передбачає відповідальність за умисне тяжке тілесне ушкодження, що спричинило смерть потерпілого.

В п. 22 постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 07 лютого 2003 р. « Про судову практику в справах про злочини проти життя та здоров`я особи» містяться рекомендації щодо відмежування умисного вбивства від умисного заподіяння тяжкого тілесного ушкодження, яке спричинило смерть потерпілого. Так, зазначено, що для відмежування умисного вбивства від умисного заподіяння тяжкого тілесного ушкодження, яке спричинило смерть потерпілого (ч. 2 ст. 121 КК України), суди повинні ретельно досліджувати докази, що мають значення для з`ясування змісту і спрямованості умислу винного. Питання про умисел необхідно вирішувати виходячи із сукупності всіх обставин вчиненого діяння, зокрема враховувати спосіб, знаряддя злочину, кількість, характер і локалізацію поранень та інших тілесних ушкоджень, причини припинення злочинних дій, поведінку винного і потерпілого, що передувала події, їх стосунки. Визначальним при цьому є суб`єктивне ставлення винного до наслідків своїх дій: при умисному вбивстві настання смерті охоплюється умислом винного, а в разі заподіяння тяжкого тілесного ушкодження, яке спричинило смерть потерпілого, ставлення винного до її настання характеризується необережністю. Якщо винний діяв з умислом на вбивство, тривалість часу, що минув з моменту заподіяння ушкоджень до настання смерті потерпілого, для кваліфікації злочину як умисного вбивства значення не має.

Отже умисне вбивство відрізняється від умисного тяжкого тілесного ушкодження, яке спричинило смерть потерпілого. Визначальним при цьому є спрямованість умислу винного, його суб`єктивне ставлення до наслідків своїх дій: при умисному вбивстві настання смерті охоплюється умислом винного, а в разі заподіяння тяжкого тілесного ушкодження, що спричинило смерть потерпілого, ставлення винного до таких наслідків характеризується необережністю.

Питання про умисел необхідно вирішувати, виходячи із сукупності всіх обставин вчиненого злочину, зокрема, враховувати спосіб, знаряддя злочину, кількість, характер і локалізацію поранень та інших тілесних ушкоджень, причини припинення злочинних дій, поведінку винного і потерпілого, що передувала події, їх стосунки.

Судом також враховується практика Верховного Суду, яка викладена в постановах: від 07.12.2022 р. та від 06.02.2024 р. у справі № 295/4942/20; від 15.09.2022 р. у справі № 577/195/20; від 25.03.2021 р. у справі № 428/11944/19; від 15.07.2020 р. у справі № 163/353/17; від 04.02.2020 р. у справі № 705/623/18; від 17.12.2019 р. у справі № 756/10059/17-к.

Як встановлено судом (п.п. 3.22 3.24) ОСОБА_5 завдав один удар ножем в область шиї ОСОБА_6 спричинивши різану рану.

З показань свідка ОСОБА_7 (п. 3.3 цього вироку) вбачається, що в момент нанесення обвинуваченим загиблому удару ножем в шию останній лежав поперек дивану, а обвинувачений знаходився зверху та своєї правою рукою притримував ліву руку загиблого.

З показань обвинуваченого ОСОБА_5 (п. 2.2 цього вироку) та свідка ОСОБА_7 (п. 3.3 цього вироку) вбачається, що у обвинуваченого ОСОБА_5 не було перешкод для продовження нанесення ударів ножем ОСОБА_6 , але після нанесення одного удару ножем ОСОБА_5 припинив нанесення вказаних ударів.

При цьому з показань обвинуваченого ОСОБА_5 (п. 2.2 цього вироку) вбачається, що метою нанесення обвинуваченим загиблому удару ножем було припинення агресивних дій останнього відносно обвинуваченого.

Таким чином, враховуючи локалізацію тілесного ушкодження (один удар в шию, яка не є життєво важливим органом людини), силу удару (нанесення різаної рани невеликого розміру), припинення обвинуваченим протиправних дій після нанесення одного удару ножем (при цьому маючи можливість продовжувати нанесення ударів ножем), суд дійшов висновку, що у обвинуваченого був відсутній умисел на заподіяння смерті ОСОБА_6 .

За відсутності умислу у обвинуваченого на заподіяння смерті ОСОБА_6 дії обвинуваченого слід кваліфікувати за їх наслідками якими, відповідно до висновку експерта № 189н (п. 3.14 цього вироку), є завдання тяжких тілесних ушкоджень, які небезпечні для життя, та привели до смерті ОСОБА_6 .

Враховуючи викладене у цьому пункті вироку суд дійшов висновку про те, що 05 лютого 2024 року приблизно о 16 годині 50 хвилин, між ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , повторно виник словесний конфлікт, в результаті чого ОСОБА_5 , завдав одного удару кулаком лівої руки в область обличчя ОСОБА_6 , на що останній почав нецензурно виражатися в бік ОСОБА_5 , та в ході даного спілкування у ОСОБА_5 виник непрямий умисел на завдання ОСОБА_6 тяжких тілесних ушкоджень.

При цьому суд звертає увагу на те, що відповідно до висновку судово психіатричного експерта № 166 від 19.03.2024 р. (п. 3.18 цього вироку) ОСОБА_5 у період часу, до якого відноситься інкриміноване йому діяння, не виявляв і в теперішній час не виявляє будь яких психічних розладів. За своїм психічним станом під час інкримінованого йому діяння він міг усвідомлювати свої дії (бездіяльність) і керувати ними. За своїм психічним станом в теперішній час він також може усвідомлювати свої дії (бездіяльність) і керувати ними. Застосування примусових заходів медичного характеру не потребує.

3.25. В обвинувальному акті зазначено, що 05 лютого 2024 року приблизно о 16 годині 50 хвилин, між ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , повторно виник словесний конфлікт, в результаті чого ОСОБА_5 , завдав одного удару кулаком лівої руки в область обличчя ОСОБА_6 , на що останній почав нецензурно виражатися в бік ОСОБА_5 , та в ході даного спілкування у ОСОБА_5 виник прямий умисел на позбавлення життя ОСОБА_6 .

Реалізуючи свій прямий умисел, 05 лютого 2024 року приблизно о 16 годині 52 хвилин, ОСОБА_5 перебуваючи у приміщенні будинку АДРЕСА_1 взяв зі столу кухонний ніж та діючи умисно, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи та бажаючи настання суспільно - небезпечних наслідків у вигляді смерті потерпілого, тримаючи ніж у лівій руці лезом до низу наніс один удар з права на ліво зверху в низ в область шиї ОСОБА_6 з лівої сторони, спричинивши своїми умисними діями ОСОБА_6 тілесні ушкодження у вигляді: різаної рани шиї зліва, з пораненням лівої внутрішньої яремної вени та проникаюча у ліву плевральну порожнину /лівобічний пневмоторакс повітря у плевральні порожнині/, яка ускладнилася розвитком лівосторонньої нижньодольової пневмонії, з лівостороннім серозно-фібринозним плевритом, що призвело до легенево-серцевої недостатності та інтоксикації. Вказані тілесні ушкодження, у своїй сукупності, за ступенем тяжкості, відносяться до тяжких, як небезпечні для життя та призвели до смерті ОСОБА_6 , яка настала ІНФОРМАЦІЯ_2 у хірургічному відділенні КП «Новомосковська ЦРЛІЛ».

Враховуючи встановлені судом обставини (п. 3.22 п. 3.24 цього вироку) зазначене формулювання обвинувачення не відповідає фактичним обставинам справи.

Як встановлено судом непрямий умисел обвинуваченого був направлений на завдання ОСОБА_6 тяжких тілесних ушкоджень.

Відповідно суд дійшов висновку про необхідність викладення формулювання обвинувачення, яке визнане судом доведеним (п. 1.1 цього вироку), відповідно до встановлених судом фактичних обставин справи, а саме в частині спрямованості умисли обвинуваченого - наявності у обвинуваченого непрямого умислу на завдання тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_6 , а також щодо усвідомлення обвинуваченим суспільно небезпечного характеру свого діяння, передбачення його суспільно небезпечних наслідків і хоча не бажання, але свідомого припущення їх настання.

3.26. Суд не приймає до уваги надані стороною обвинувачення висновок експерта № 48/Е, висновок експерта № 364/551/-БД, висновок експерта № 364/552/-БД, висновок експерта № 364/556/-БД, висновок експерта № 364/554/-БД, висновок експерта № 364/553/-БД, оскільки вказані документи ні прямо, ні непрямо не підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інші обставини, які мають значення для кримінального провадження, то суд визнає їх неналежними доказами.

ІV. Частина статті закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений ОСОБА_5 ..

4.1. Органом досудового розслідування дії ОСОБА_5 кваліфіковані за ч. 1 ст. 115 КК України, як умисне вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.

4.2. Суд, враховуючи викладене в п. 3.24 цього вироку, приймаючи до уваги відсутність умислу у обвинуваченого на заподіяння смерті ОСОБА_6 та наслідки, які настали від дій обвинуваченого, кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 121 КК України, як умисне тяжке тілесне ушкодження, що спричинило смерть потерпілого.

V. Мотиви суду при призначенні покарання

5.1. Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , відповідно до вимог, передбачених ч. 1 ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття.

5.2. Обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , відповідно до вимог, передбаченою ч. 1 ст. 67 КК України, суд визнає вчинення кримінального правопорушення у стані алкогольного сп`яніння.

В обвинувальному акті обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченому зазначений рецидив.

Відповідно до ст. 34 КК України рецидивом кримінальних правопорушень визнається вчинення нового умисного кримінального правопорушення особою, яка має судимість за умисне кримінальне правопорушення.

Судом встановлено, що вироком від 19.05.2010 р. Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_5 було визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України та йому було призначене покарання у виді позбавлення волі на строк дев`ять років. З установи виконання покарань ОСОБА_5 звільнений 06.05.2015 р. (про що свідчить вимога № 1220 від 06.02.2024 р.).

Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 89 КК України такими, що не мають судимості, визнаються особи, засуджені до позбавлення волі або основного покарання у виді штрафу за особливо тяжкий злочин, якщо вони протягом восьми років з дня відбуття покарання (основного та додаткового) не вчинять нового кримінального правопорушення.

Згідно з ч. 3 ст. 90 КК України якщо особу було достроково звільнено від відбування покарання, то строк погашення судимості обчислюється з дня дострокового звільнення її від відбування покарання (основного та додаткового).

Таким чином судимість ОСОБА_5 за вироком від 19.05.2010 р. Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області погашена 07.05.2023 р.

Відповідно на час вчинення інкримінованого обвинуваченому у справі, що розглядається, злочину (05.02.2024 р.) він вважався особою, яка не має судимості.

Отже, в даному випадку відсутня обставина, яка обтяжує покарання обвинуваченому, а саме рецидив кримінальних правопорушень.

5.3. Вивченням особи обвинуваченого ОСОБА_5 встановлено, що він на обліку у лікарів психіатра, нарколога та фтизіатра не перебуває, не одружений, за місцем мешкання зарекомендував себе посередньо, раніше судимий.

5.4. Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд виходить із положень ст. ст. 50, 65 КК України, враховує принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, характер і ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно ст. 12 КК України є тяжким умисним злочином, наявність пом`якшуючої та обтяжуючої покарання обставин, дані про особу винного, у зв`язку з чим суд призначає обвинуваченому ОСОБА_5 покарання за санкцією ч. 2 ст. 121 КК України у виді позбавлення волі на строк сім років, яке є необхідними та достатніми покаранням для виправлення обвинуваченого, а також запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень.

5.5. На переконання суду, саме таке покарання відповідає загальним засадам його призначення, визначеним у статтях 50, 65 КК України, є справедливим та співмірним протиправному діянню, необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_5 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

5.6. Обвинувачений ОСОБА_5 05 лютого 2024 р. був затриманий.

Ухвалою слідчого судді Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 06 лютого 2024 р. щодо ОСОБА_5 був застосований запобіжний захід у виді тримання під вартою, яки під час судового провадження неодноразово продовжувався.

Час тримання обвинуваченого ОСОБА_5 під вартою (з 05 лютого 2024 р.) слід зарахувати у строк відбуття ним покарання за цим вироком із розрахунку день попереднього ув`язнення за день позбавлення волі.

5.7. Судом встановлено, що вироком від 25.03.2024 р. Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області обвинувачений був визнаний винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, та йому призначалося покарання у виді позбавлення волі на строк п`ять років.

Таким чином на підставі ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом часткового складання призначених покарань за цим вироком та за вироком Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 25.03.2024 р. слід остаточно визначити ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі на строк сім років один місяць.

VІ. Інші питання, які вирішуються судом при ухваленні вироку.

6.1. Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

6.2. Процесуальні витрати відсутні.

6.3. Арешт, накладений на речові докази у цьому кримінальному провадженні, слід скасувати.

Арешт накладався:

-ухвалою від 07.02.2024 р. слідчого судді Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області на вилучене 05 лютого 2024 року під час огляду місця події майно: змив з руків`я та з клинку ножа дистильованою водою на стерильний марлевий тампон зі слідами речовини бурого кольору, дерев`яний кухонний ніж, руків`я якого світло-коричневого кольору, на клинку якого виявлено сліди речовини бурого кольору,виріз з ковдри синього кольору з плямами речовини бурого кольору, виріз з ковдри світло-рожевого кольору з плямами речовини бурого кольору, змив з поверхні металевої чарки дистильованою водою на стерильний марлевий тампон, дві металеві чарки,фрагмент (слід) папілярних ліній з пластикової пляшки, який було відкопійовано на липку стрічку, змив зі скляної пляшки 0.25т.м Хлібний дар дистильованою водою на стерильний марлевий тампон,пластикова пляшка, скляна пляшка 0.25т.м Хлібний дар;

-ухвалою від 07.02.2024 р. слідчого судді Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області на вилучене 05 лютого 2024 року під час затримання ОСОБА_5 майно: шкіряну куртку, чорного кольору без бірок, зі слідами речовини бурого кольору на передній частині; светр темного кольору з надписом «ExpandClub», зі слідами речовини бурого кольору; штани джинсові, синього кольору, зі слідами речовини бурого кольору.

6.4. Долю речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

6.5. Запобіжний захід обвинуваченому до набрання вироком законної сили слід залишити раніше застосований - тримання під вартою.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 100, 124, 349, 368 - 374, 376, 392 - 395 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк сім років.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом часткового складання призначених покарань за цим вироком та за вироком Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 25.03.2024 р., остаточно визначити ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі на строк сім років один місяць.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_5 відраховувати з дня набрання вироком законної сили.

Зарахувати у строк відбуття ОСОБА_5 покарання за цим вироком час тримання його під вартою із розрахунку день попереднього ув`язнення за день позбавлення волі, починаючи з 05 лютого 2024 р. до дня набрання вироком законної сили.

Запобіжний захід ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили залишити раніше застосований - тримання під вартою.

Арешт, накладений ухвалою від 07.02.2024 р. слідчого судді Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області на вилучене 05 лютого 2024 року під час огляду місця події майно: змив з руків`я та з клинку ножа дистильованою водою на стерильний марлевий тампон зі слідами речовини бурого кольору, дерев`яний кухонний ніж, руків`я якого світло-коричневого кольору, на клинку якого виявлено сліди речовини бурого кольору,виріз з ковдри синього кольору з плямами речовини бурого кольору, виріз з ковдри світло-рожевого кольору з плямами речовини бурого кольору, змив з поверхні металевої чарки дистильованою водою на стерильний марлевий тампон, дві металеві чарки,фрагмент (слід) папілярних ліній з пластикової пляшки, який було відкопійовано на липку стрічку, змив зі скляної пляшки 0.25т.м Хлібний дар дистильованою водою на стерильний марлевий тампон,пластикова пляшка, скляна пляшка 0.25т.м Хлібний дар - скасувати.

Арешт, накладений ухвалою від 07.02.2024 р. слідчого судді Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області на вилучене 05 лютого 2024 року під час затримання ОСОБА_5 майно: шкіряну куртку, чорного кольору без бірок, зі слідами речовини бурого кольору на передній частині; светр темного кольору з надписом «ExpandClub», зі слідами речовини бурого кольору; штани джинсові, синього кольору, зі слідами речовини бурого кольору- скасувати.

Речові докази:

-змив з руків`я та з клинку ножа дистильованою водою на стерильний марлевий тампон зі слідами речовини бурого кольору; дерев`яний кухонний ніж, руків`я якого світло-коричневого кольору, на клинку якого виявлено сліди речовини бурого кольору; виріз з ковдри синього кольору з плямами речовини бурого кольору; виріз з ковдри світло-рожевого кольору з плямами речовини бурого кольору; змив з поверхні металевої чарки дистильованою водою на стерильний марлевий тампон; дві металеві чарки; фрагмент (слід) папілярних ліній з пластикової пляшки, який було відкопійовано на липку стрічку; змив зі скляної пляшки 0.25т.м Хлібний дар дистильованою водою на стерильний марлевий тампон; пластикову пляшку; скляну пляшку 0.25т.м Хлібний дар; джинсові штани синього кольору зі слідами речовини бурого кольору, які належать ОСОБА_6 ; шкіряну куртку, чорного кольору без бірок, зі слідами речовини бурого кольору на передній частині; светр темного кольору з надписом «ExpandClub», зі слідами речовини бурого кольору; штани джинсові, синього кольору, зі слідами речовини бурого кольору; відібрані нігтьові зрізи з правої та лівої руки ОСОБА_5 ; відібрані змиви з правої та лівої руки ОСОБА_5 ; відібрані зразки крові ОСОБА_5 ; відібрані зразки букального епітелію ОСОБА_5 ; відібрані зразки крові ОСОБА_6 - знищити;

-DVD-R диск, який є додатком до протоколу проведення слідчого експерименту від 05.02.2024 р. за участі ОСОБА_5 ; DVD-R диск, який є додатком до протоколу проведення слідчого експерименту від 12.03.2024 р. за участі свідка ОСОБА_7 ; DVD-R диск, який є додатком до протоколу проведення слідчого експерименту від 15.03.2024 р. за участі свідка ОСОБА_8 - зберігати в матеріалах судової справи.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду через Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Суддя ОСОБА_1