Справа № 750/1037/25
Провадження № 1-кп/750/268/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 квітня 2025 року м. Чернігів

Деснянський районний суд м. Чернігова у складі:

головуючого: судді ОСОБА_1

з участю: секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Чернігові обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000617 від 20.02.2024, відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Анисів, Чернігівського району Чернігівської області, громадянина України, з базовою середньою освітою, який одружений, неповнолітніх дітей на утриманні не має, не працює, раніше не судимого, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.336 КК України,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_5 , будучи військовозобов`язаним, 15.01.2024 прибув до ІНФОРМАЦІЯ_2 у зв`язку з оголошенням Указом Президента України №69/2022 від 24.02.2022 «Про загальну мобілізацію» загальної мобілізації та призовом на військову службу у Збройні Сили України, де пройшов медичний огляд відповідно до Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України №402 від 14.08.2008, за результатами якого визнаний здоровим та придатним до проходження військової служби.

В подальшому, ОСОБА_5 , перебуваючи у приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_2 , що знаходиться у АДРЕСА_2 , 15.01.2024 отримав під свій особистий підпис виклик (повістку), за якою мав з`явитися 17.01.2024 о 08 годині 00 хвилин, та був належним чином у встановленому законом порядку повідомленим працівниками вищевказаного центру наслідки відмови бути призваним та проходити військову службу під час мобілізації, достовірно знав, що відповідно до Указу Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні» та ст. 1 Закону України «Про оборону України» № 1932-ХІІ від 06.12.1991, на території України введено воєнний стан та діє особливий період.

ОСОБА_5 , діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, в порушення вимог ст. 65 Конституції України, ст.ст.1, 39 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 №2232- XII, ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» від 21.10.1993 № 3543-XII, та Указу Президента України «Про загальну мобілізацію» від 24.02.2022 № 69/2022, 17.01.2024 о 08 годині 00 хвилин до ІНФОРМАЦІЯ_2 для відправки до військової частини не маючи на це поважних причин не з`явився, тим самим ухилився від призову на військову службу під час мобілізації.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.336 КК України визнав повністю, підтвердив викладене в обвинувальному акті щодо вчинення ним даного кримінального правопорушення, у вчиненому щиро розкаявся.

Відповідно до ч.3 ст.349 КПК України, судом визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд враховує, що обвинувачений та інші учасники судового провадження не заперечують проти такого порядку дослідження доказів, правильно розуміють зміст цих обставин, не має сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

В ході судового розгляду, враховуючи викладене вище, свідчення обвинуваченого, надані суду, той факт, що обставини, встановлені під час кримінального провадження, доведеність вини обвинуваченого та кваліфікація його дій, обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення, учасниками судового розгляду не оспорюються, суд приходить до висновку, що інкриміноване обвинуваченому ОСОБА_5 діяння повністю доведено і правильно кваліфіковано за ст.336 КК України, як ухилення від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період.

Відповідно до ст.66 КК України, обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , суд визнає щире каяття.

Відповідно до ст.67 КК України, обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , судом не встановлено.

Вирішуючи питання про міру покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України є нетяжким злочином, особу обвинуваченого, який раніше не судимий, його вік, стан здоров`я, згідно наявних даних, що він за медичною допомогою в диспансерне наркологічне відділення ЧОПНЛ не звертався, за медичною допомогою до лікаря-психіатра в диспансерне психіатричне відділення ЧОПНЛ не звертався, згідно інформації КНП «ЧМЛ №2» ЧМР з 15.01.2024 по 26.02.2024 до травмпункту лікарні не звертався, на стаціонарному лікуванні не перебував, після проходження військо-лікарської експертизи 15.01.2024 в амбулаторному порядку звернень до закладу не зафіксовано, згідно інформації КНП «ЧМЛ №3» ЧМР з 15.01.2024 по дату надання відповіді до закладу не звертався, згідно інформації КНП «ЧМЛ №4» ЧМР з 15.01.2024 по дату надання відповіді до закладу не звертався, згідно інформації КНП «Чернігівська центральна районна лікарня» з 15.01.2024 по 23.02.2024р. до закладу не звертався, згідно інформації КНП «Чернігівська обласна лікарня» ЧОР з 15.01.2024 по 28.02.2024р. до закладу не звертався; відповідно до виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого від 25.02.2025р. має хронічний гастрит, хронічний пієлонефрит, резекція шлунку, те, що він не працює, за місцем колишньої роботи (Чернігівська районна державна лікарня ветеринарної медицини) характеризується позитивно, одружений, дружина якого є військовослужбовцем в/ч НОМЕР_1 з 27.01.2025р. по час надання відповіді 26.02.2025р., малолітніх, неповнолітніх дітей на утриманні не має, має батьків похилого віку 1948р.н. та 1940р.н., має постійне місце реєстрації та проживання, за місцем мешкання характеризується задовільно, суд також враховує наявність обставини, що пом`якшує та відсутність обставин, що обтяжують його покарання, висновок органу пробації про можливість виправлення ОСОБА_5 без позбавлення або обмеження волі на певний строк, та, відповідно до якого, у випадку прийняття судом рішення про звільнення обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням, орган пробації вважає, зокрема, доцільним крім обов`язків, передбачених ч.1 ст.76 КК України, покласти на особу додаткові обов`язки, передбачені п.2 ч.3 ст.76 КК України: не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації, у зв`язку із чим суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_5 покарання за ст.336 КК України у виді позбавлення волі, ближче до нижчої межі санкції вказаної статті.

Також, з урахуванням тяжкості кримінального правопорушення, конкретних обставин справи, особи обвинуваченого, суд вважає за необхідне при призначенні покарання керуватися приписами ст.50 КК України, відповідно до якої покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, у зв`язку із чим суд зважає на наявність можливості виправлення засудженого без відбування покарання, і прийняття рішення про звільнення його від відбування покарання з випробуванням, що є необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_5 та попередження нових кримінальних правопорушень, а відтак є доцільним прийняття рішення про звільнення його від відбування покарання з випробуванням, відповідно до ст. 75 КК України, з покладенням обов`язків, передбачених ч.1, п.2 ч.3 ст. 76 КК України.

Матеріальна шкода кримінальним правопорушенням не завдана.

Витрати на залучення експерта у кримінальному провадженні відсутні.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 371, 374, 376 КПК України, суд

у х в а л и в:

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.336 КК України та призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку у 2 (два) роки не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі ч.1, п.2 ч.3 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_5 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Чернігівського апеляційного суду через Деснянський районний суд м. Чернігова - протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржено в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім у судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1