УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 квітня 2025 року

м. Київ

справа № 760/11769/24

провадження № 51-1171 ск 25

Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючої ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу адвоката ОСОБА_4 , яка діє в інтересах ОСОБА_5 , на ухвалу слідчого судді Солом`янського районного суду міста Києва від 15 липня 2024 року та ухвалу Київського апеляційного суду від 13 листопада 2024 року,

встановив:

У касаційній скарзі адвокат ОСОБА_4 порушує питання про перегляд указаних судових рішень у касаційному порядку.

Так, ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду міста Києва від 15 липня 2024 року відмовлено у задоволенні скарги адвоката ОСОБА_6 , який діє в інтересах ОСОБА_5 , на бездіяльність слідчого, в порядку ст. 303 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК), щодо неповернення тимчасово вилученого майна в межах кримінального провадження № 0000100.

Київський апеляційний суд ухвалою від 13 листопада 2024 року закрив апеляційне провадження за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді.

Перевіривши доводи, викладені в касаційній скарзі, та наявні у Суду матеріали, Суд дійшов висновку, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити на таких підставах.

Згідно з пунктами 1, 2 ч. 2 ст. 428 КПК суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження якщо: касаційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в касаційному порядку; з касаційної скарги, наданих до неї судових рішень та інших документів вбачається, що підстав для задоволення скарги немає.

За змістом ст. 424 КПК ухвала слідчого судді Солом`янського районного суду міста Києва від 15 липня 2024 року касаційному оскарженню не підлягає, а тому не може бути предметом розгляду суду касаційної інстанції.

Щодо ухвали Київського апеляційного суду від 13 листопада 2024 року, то колегія суддів зазначає таке.

Відповідно до ч. 3 ст. 307 КПК, ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дію чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора не може бути оскаржена, окрім ухвали про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження, скарги на відмову слідчого, прокурора в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження з підстав, визначених пунктом 9-1 частини першої статті 284 цього Кодексу, про скасування повідомлення про підозру та відмову у задоволенні скарги на повідомлення про підозру.

Стаття 309 КПК містить перелік ухвал слідчого судді, які підлягають оскарженню під час досудового розслідування. Відповідно до ч. 3 ст. 392 КПК в апеляційному порядку можуть бути оскаржені ухвали слідчого судді у випадках, передбачених КПК.

Згідно із ч. 4 ст. 399 КПК суддя-доповідач відмовляє у відкритті провадження лише, якщо апеляційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку, або судове рішення оскаржене виключно з підстав, з яких воно не може бути оскарженим згідно з положеннями статті 394 цього Кодексу.

Як убачається з ухвали місцевого суду від 15 липня 2024 року, слідчий суддя Солом`янського районного суду міста Києва відмовив у задоволенні скарги адвоката ОСОБА_6 , який діє в інтересах ОСОБА_5 , на бездіяльність слідчого, в порядку ст. 303 КПК, щодо неповернення тимчасово вилученого майна в межах кримінального провадження № 0000100.

Не погодившись з ухвалою слідчого судді адвокат ОСОБА_6 звернувся до апеляційного суду з апеляційною скаргою.

Як убачається зі змісту ухвали, апеляційна скарга надійшла до суду апеляційної інстанції без матеріалів провадження, які, у свою чергу, надійшли до суду лише 07 листопада 2024 року, а тому суддя-доповідач був позбавлений можливості за їх відсутності перевірити у встановленому законом порядку, чи підлягає ухвала слідчого судді, на яку подана апеляційна скарга, оскарженню в апеляційному порядку та прийняти рішення відповідно до вимог ч. 4 ст. 399 КПК на стадії вирішення питання відкриття апеляційного провадження. У зв`язку з чим, апеляційна скарга була призначена до розгляду.

Разом із тим, апеляційний суд, із посиланням на статті 307, 309, 399 КПК дійшов висновку, що ухвала слідчого судді, якою за результатами розгляду по суті скарги на бездіяльність уповноважених осіб державного правоохоронного органу, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна, відмовлено у задоволенні цієї скарги до встановленого законом переліку ухвал слідчого судді, які можуть бути оскаржені в апеляційному порядку під час досудового розслідування, не входить, а тому така ухвала не підлягає оскарженню в апеляційному порядку, про що зазначено і в ухвалі, на яку подана апеляційна скарга, у зв`язку з чим доводи апелянта про те, що ухвала слідчого судді, на яку подана апеляційна скарга, може бути оскаржена в апеляційному порядку, не ґрунтуються на вимогах закону.

З огляду на те, що зазначені вище обставини встановлені після надходження матеріалів судового провадження до суду апеляційної інстанції, цей суд дійшов висновку, що апеляційне провадження за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_6 , поданої в інтересах ОСОБА_5 , на ухвалу слідчого судді місцевого суду підлягає закриттю.

Колегія суддів зауважує, якщо після відкриття апеляційного провадження (у випадку оскарження ухвали слідчого судді - після призначення судового засідання) буде встановлено, що апеляційний розгляд здійснюється за апеляційною скаргою на судове рішення, яке не підлягає апеляційному оскарженню, апеляційний суд має постановити ухвалу про закриття апеляційного провадження. Такий висновок щодо застосування норм права сформульовано в ухвалі об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 19 лютого 2019 року у справі № 569/17036/18.

Цей висновок ґрунтується на тому, що ст. 129 Конституції України гарантує право на апеляційний перегляд справи, а не кожного судового рішення в межах кримінального провадження, у відповідності з чим КПК визначає, в яких випадках і які рішення слідчих суддів, судів першої інстанції підлягають перегляду в апеляційному порядку. Саме тому апеляційна скарга на судове рішення, яке не підлягає апеляційному оскарженню, не може бути розглянута по суті, а відкрите (розпочате) апеляційне провадження за такою скаргою підлягає закриттю з урахуванням положень ч. 6 ст. 9 КПК.

Таким чином, апеляційний суд, встановивши, що апеляційна скарга подана на рішення місцевого суду, яка не підлягає оскарженню в апеляційному порядку, та закривши апеляційне провадження за цією скаргою, діяв відповідно до вимог кримінального процесуального закону і позиції Верховного Суду та прийняв законне, обґрунтоване, належно вмотивоване судове рішення.

Тому колегія суддів не вбачає підстав для задоволення скарги адвоката ОСОБА_4 та вважає, що у відкритті провадження за її касаційною скаргою слід відмовити.

Враховуючи викладене та керуючись ч. 2 ст. 428 КПК, Суд

постановив:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою адвоката ОСОБА_4 , яка діє в інтересах ОСОБА_5 , на ухвалу слідчого судді Солом`янського районного суду міста Києва від 15 липня 2024 року та ухвалу Київського апеляційного суду від 13 листопада 2024 року.

Ухвала є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3