Провадження №1-кп/523/493/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(повний текст)

17 січня 2025 року м. Одеса

Колегія суддів Суворовського районного суду міста Одеси у складі

головуючого - судді ОСОБА_1

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_4

прокурора Одеської обласної прокуратури ОСОБА_5

захисників: ОСОБА_6 , ОСОБА_7

обвинуваченої ОСОБА_8

обвинуваченого ОСОБА_9 ,

розглянувши в судовому засіданні в залі суду клопотання прокурора ОСОБА_5 про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та домашнього арешту, поданих в межах розгляду кримінального провадження №0000368, внесеного до ЄРДР 01.06.2022 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Ярославка Саратського району Одеської області, громадянина України, із неповною середньою освітою, неодруженого та непрацевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , зі слів - до затримання проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.28, ч.1 ст.263, ст.348 КК України,

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженки м. Рубіжне Луганської області, громадянки України, зі середньо-спеціальною освітою, незаміжньої та непрацевлаштованої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_3 , тимчасово проживаючої за адресою: АДРЕСА_4 , раніше не судимої,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.28, ч.1 ст.263 КК України, -

В С Т А Н О В И Л А:

На розгляді Суворовського районного суду м. Одеси перебуває кримінальне провадження за ч.2 ст.28, ч.1 ст.263, ст.348 КК України, відносно ОСОБА_9 та за ч.2 ст.28, ч.1 ст.263 КК України, відносно ОСОБА_8 .

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17.01.2025 року, у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю головуючого-судді ОСОБА_10 зі складу Колегії суддів, справа передана Колегії суддів під головуванням судді ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 для розгляду питання щодо доцільності продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та домашнього арешту.

17.01.2025 року прокурором ОСОБА_5 подано до суду письмові клопотання про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підсудного ОСОБА_9 та домашнього арешту відносно підсудної ОСОБА_8 , мотивуючи їх тим, що строк застосування запобіжного заходу спливає; вказані підсудні обвинувачуються у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, а ОСОБА_9 , в тому числі, особливо тяжкого, покарання за які, у разі доведеності провини, передбачають позбавлення волі на певний строк, що обумовлює на думку сторони обвинувачення, існування ризику переховування вказаних осіб від органу досудового розслідування та суду з метою уникнення від кримінальної відповідальності; перебуваючи на свободі, підсудний ОСОБА_9 може здійснювати незаконний вплив на свідків, оскільки останні ще не допитані в судовому засіданні, а їх показання мають істотне значення для розгляду кримінального провадження; у вказаного підсудного відсутнє постійне та офіційне місце роботи, що свідчить про існування ризику продовження останнім вчинення одного кримінального правопорушення, у якому обвинувачується або вчинити інше, що обумовлює на думку сторони обвинувачення, продовження існування ризиків, передбачених ст.177 КПК України (зокрема, переховування від суду, незаконний вплив на свідків та вчинення іншого кримінального правопорушення).

Заслухавши прокурора ОСОБА_5 на підтримку внесених ним клопотань, вислухавши заперечення захисника ОСОБА_7 та її підзахисного ОСОБА_9 на клопотання прокурора, з`ясувавши думку підсудної ОСОБА_8 та її захисника ОСОБА_6 , які не заперечували проти задоволення клопотання прокурора, Колегія суддів дійшла наступних висновків.

Ухвалою Колегії суддів Суворовського районного суду м. Одеси від 20.11.2024 року відносно підсудного ОСОБА_9 продовжено застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком до 18.01.2025 року, включно, а відносно підсудної ОСОБА_8 продовжено застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту строком на 2 місяці, тобто до 20.01.2025 року.

Згідно з ч.ч.1, 2, 3 ст.331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого, а вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу та до спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Відповідно до ст.177 означеного Кодексу, метою застосування запобіжного заходу, наряду з іншим, є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватись від суду; незаконно впливати на потерпілих, свідків кримінального провадження; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином або продовжувати злочинну діяльність.

З огляду на ст.178 вказаного Кодексу, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 цього Кодексу, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності обставини, у тому числі вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання її винною у кримінальному правопорушенні, вік та стан здоров`я, міцність соціальних зв`язків обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців, наявність постійного місця роботи та репутацію обвинуваченого, його майновий стан та наявність судимостей, дотримання умов попередньо застосованих запобіжних заходів, розмір майнової шкоди та інше.

Пунктом 4 ч.2 ст.183 зазначеного Кодексу регламентовано, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Згідно з обвинувальним актом, ОСОБА_9 висунуте обвинувачення у скоєнні тяжкого та особливо тяжкого кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.28, ч.1 ст.263, ст.348 КК, за кваліфікуючими ознаками: носіння, зберігання, придбання, збут вогнепальної зброї, бойових припасів, без передбаченого законом дозволу, вчинене за попередньою змовою групою осіб, які заздалегідь домовились про спільне його вчинення; замах на вбивство працівника правоохоронного органу у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків;

ОСОБА_8 висунуте обвинувачення у скоєнні тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.28, ч.1 ст.263, за кваліфікуючими ознаками: носіння, зберігання, придбання, збут вогнепальної зброї, бойових припасів, без передбаченого законом дозволу, вчинене за попередньою змовою групою осіб, які заздалегідь домовились про спільне його вчинення.

Як слідує з обвинувального акта та встановлено в судовому засіданні:

підсудна ОСОБА_8 раніше не судима, але обвинувачується у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, що мало місце в умовах воєнного стану в державі і збройної агресії рф проти України, незаміжня та непрацевлаштована, місцем реєстрації на території м. Одеси не забезпечена;

підсудний ОСОБА_9 раніше не судимий, однак обвинувачується у вчиненні тяжкого та особливо тяжкого кримінальних правопорушень, що мали місце в умовах воєнного стану в державі і збройної агресії рф проти України; неодружений та непрацевлаштований, місцем реєстрації на території м. Одеси не забезпечений, сукупність чого свідчить про відсутність у вказаних підсудних легальних джерел доходів та належного рівня соціальних зв`язків.

Наведені обставини у контексті загрози призначення покарання в разі доведеності провини підсудних у цьому кримінальному провадженні у виді позбавлення волі від трьох до семи років відносно ОСОБА_8 та від дев`яти до п`ятнадцяти років відносно ОСОБА_9 підтверджують актуальність передбачених ст.177 КПК України і зазначених у клопотанні прокурора ризиків, а також об`єктивно доводять існування ризиків можливого переховування підсудних від суду, незаконного впливу на свідків у цьому кримінальному провадженні та вчинення інших кримінальних правопорушень.

Оцінюючи ж доводи захисника ОСОБА_11 та підсудного ОСОБА_9 щодо зміни останньому запобіжного заходу на домашній арешт, суд вважає їх необ`єктивними й необґрунтованими, оскільки станом на теперішній час, запропонований стороною захисту запобіжний захід є неспівмірним з інкримінованими вказаному підсудному кримінальними правопорушеннями, тяжкістю висунутого йому обвинувачення та їх наслідками.

Отже, приймаючи до уваги викладене та виходячи із визначених в обвинувальному акті обставин інкримінованих підсудним ОСОБА_8 та ОСОБА_9 кримінальних правопорушень, їх характер, суспільну небезпечність і наслідки кримінально-протиправних діянь, а також зважаючи на характеризуючі підсудних дані, Колегія суддів доходить висновку про те, що на даному етапі провадження жоден із більш м`яких запобіжних заходів ніж тримання під вартою відносно підсудного ОСОБА_9 та домашній арешт відносно підсудної ОСОБА_8 не зможе забезпечити належне виконання вказаними підсудними процесуальних обов`язків в умовах воєнного стану, та запобігти ризикам., передбаченим ст.177 КПК України, а відтак клопотання прокурора підлягає задоволенню.

Одночасно, дотримуючись справедливого балансу між інтересами суспільства і правами підсудного ОСОБА_9 на особисту свободу, враховуючи положення ст.ст.8-9, ч.4 ст.183 КПК України, зважаючи на характер і обставини інкримінованих підсудному діянь, його майновий і сімейний стан та наявність встановлених в судовому засіданні ризиків, передбачених ст.177 цього Кодексу, Колегія суддів вважає за необхідне одночасно визначити підсудному ОСОБА_9 альтернативний вид запобіжного заходу в цьому кримінальному провадженні, - заставу.

Виходячи з того, що за ухвалою Колегії суддів від 20.12.2022 року, підсудному ОСОБА_9 в якості альтернативного триманню під вартою запобіжного заходу, визначено розмір застави у відповідному розмірі, встановленому абз.5 ч.5 ст.182 КПК України, а тому в разі внесення вказаним підсудним або заставодавцем наведеного в означеній ухвалі суду розміру застави, підсудний має бути звільненим з-під варти з покладенням на нього відповідних обов`язків за ч.7 ст.42, ч.5 ст.194 цього ж Кодексу.

Керуючись ст.ст.32, 34, 176-178, 183, 193, 331, 369-372, ч.2 ст.376, Главою 18 КПК України, Колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А:

Клопотання прокурора Одеської обласної прокуратури ОСОБА_5 про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_9 задовольнити.

Продовжити застосування до ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.28, ч.1 ст.263, ст.348 КК України, запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, строком на 60 днів, тобто до 17.03.2025 року, включно.

У разі внесення застави у розмірі, визначеному ухвалою суду від 20.12.2022 року, покласти на підсудного ОСОБА_9 наступні обов`язки: повідомити суд про своє місце проживання та прибувати за кожною вимогою до суду; не відлучатися за межі Одеського регіону без дозволу суду; повідомляти суд про зміну свого місця проживання.

Додатково роз`яснити підсудному ОСОБА_9 , що згідно зі ст.182 КПК України, застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок Територіального управління Державної судової адміністрації України в Одеській області, з метою забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у доход держави в разі невиконання цих обов`язків, а застава може бути внесена як самим обвинуваченим, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем), після чого обвинувачений звільняється з-під варти.

В силу ч.ч.8, 10 ст.182 КПК України, роз`яснити підсудному ОСОБА_12 , що у випадку звільнення з-під варти під заставу та якщо він, будучи належним чином повідомленим, не з`явиться за викликом до суду без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору, а у разі звернення застави в дохід держави суд вирішує питання про застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень ст.194 цього Кодексу.

Строк дії ухвали в частині застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та виконання покладених обов`язків у разі внесення застави, закінчується 17.03.2025 року.

Клопотання прокурора Одеської обласної прокуратури ОСОБА_5 про продовження строку запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_8 задовольнити.

Продовжити застосування до ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.28, ч.1 ст.263 КК України, запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, строком на 2 місяці, тобто до 17.03.2025 року, включно, заборонивши в період часу з 23:00 по 05:00 годину залишати місце мешкання, яке розташоване за означеною адресою та поклавши на вказану особу наступні обов`язки:

2) прибувати до прокурора, за першою вимогою;

3) повідомляти прокурора чи суд про зміну свого місця проживання, роботи;

4) без дозволу прокурора або суду не відлучатися за межі Одеського регіону;

3) утримуватись від спілкування з іншими учасниками у цьому кримінальному провадженні.

Строк дії ухвали в частині застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту та покладених обов`язків закінчується 17.03.2025 року.

Копії ухвали направити для виконання начальникові ДУ «Одеський слідчий ізолятор» та надати для відома іншим заінтересованим особам.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження в порядку ч.2 ст.392 КПК України.

Головуючий - суддя: ОСОБА_1

судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3