Справа № 359/565/24
Провадження № 1-кп/359/348/2024
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 грудня 2024 року м. Бориспіль

Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

за участі:

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

представника потерпілого ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

керівника ТОВ «Київський фурнітурний завод» ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду з технічною та відео фіксацією кримінальне провадження № 0002457, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 02.11.2023, що надійшло до суду з обвинувальним актом за обвинуваченням

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Бориспіль, Київської області, українця, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,

в с т а н о в и в:

01.11.2023 приблизно о 18 годині 30 хвилин, в умовах достатньої видимості, водій ОСОБА_6 , керуючи автомобілем марки «BMW 525 I» номерний знак НОМЕР_1 , здійснюючи рух по другорядній дорозі вул. Лютневої м. Бориспіль, при цьому рухаючись зі сторони провулка Робітничого у сторону вул. Головатого м. Бориспіль, знаходячись на перехресті вул. Лютневої та вул. Головатого м. Бориспіль, здійснюючи маневр виїзду з другорядної дороги на головну дорогу вул. Головатого м. Бориспіль, проявив злочинну недбалість, не був уважний під час керування транспортним засобом, не стежив за дорожньою обстановкою, не реагував на її зміну, внаслідок чого своїми діями створив загрозу безпеці дорожнього руху, також порушуючи вимоги пункту 16.11 та вимоги дорожнього знаку 2.1 «Дати дорогу» Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 та введених в дію з 01.01.2002 (далі - Правила дорожнього руху), відповідно до якого «п.16.11 - на перехресті нерівнозначних доріг водій транспортного засобу, що рухається другорядною дорогою, повинен дати дорогу транспортним засобам, які наближаються до даного перехрещення проїзних частин по головній дорозі, незалежно від напрямку їх подальшого руху», не впорався з керуванням транспортного засобу та допустив зіткнення з мотоциклом марки «Leader ML150» номерний знак НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який здійснював рух по головній дорозі вул. Головатого м. Бориспіль зі сторони вул. Київський Шлях у напрямку вул. Привокзальна м. Бориспіль, зліва на право по ходу руху автомобіля. В результаті події ОСОБА_10 отримав тілесні ушкодження та був доставлений до КНП «Бориспільська БЛІД».

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, водій мотоцикла марки «Leader ML150» номерний знак НОМЕР_2 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , отримав тілесні ушкодження, у вигляді: закритого перелому лівої променевої кістки в нижній третині із зміщенням уламків, закритий перелом шиловидного відростку лівої ліктьової кістки. Зазначені тілесні ушкодження виникли від дії тупого предмету можливо в час та за обставин дорожньо-транспортної пригоди, як водія мотоциклу. Дані тілесні ушкодження мають ознаки тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості.

Грубе порушення водієм ОСОБА_6 вимог п. 16.11 та вимог дорожнього знаку 2.1 «Дати дорогу» Правил дорожнього руху України, знаходяться в прямому причинному зв`язку з даною дорожньо-транспортною пригодою, внаслідок якої водію мотоцикла марки «Leader ML150» номерний знак НОМЕР_2 ОСОБА_9 спричинено середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Таким чином, ОСОБА_6 обвинувачується в порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортних засобом, що заподіяло потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

У судовому засіданні ОСОБА_6 визнав вину у вчиненні кримінального правопорушення. Фактичні обставини справи не оспорює.

Його дії кваліфікуються за ч. 1 ст. 286 КК України як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортних засобом, що заподіяло потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження. Таку кваліфікацію дій ОСОБА_6 суд вважає правильною.

Під час судового засідання обвинуваченим було подано клопотання про закриття даного кримінального провадження та звільнення його від кримінальної відповідальності, відповідно до ст. 46 КК України, у зв`язку з примиренням.

Водночас, потерпілий ОСОБА_4 подав заяву про звільнення обвинуваченого ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності на підставі ст. 46 КК України, у зв`язку з примиренням. Поданий цивільний позов просив залишити без розгляду.

Відповідно до Постанова ВСУ №5-27кс16 від 31.03.2016, Суд наголошує, що примирення є комплексним, міжгалузевим інститутом кримінального та кримінального процесуального законодавства, спрямованого на задоволення/відновлення прав потерпілого та заохочення позитивної посткримінальної поведінки суб`єкта злочину. На забезпечення дієвості правових механізмів інституту примирення, його цілей і мети впливають «складні» зв`язки між принципами публічності і диспозитивності. Враховуючи високі стандарти, які існують у сфері захисту людини та основоположних свобод, і більшу рішучість, яка відповідно й неминуче вимагається при оцінці порушень основоположних цінностей демократичного суспільства. Суд надає особливого значення існуванню в інституті примирення конкуренції принципів публічності і диспозитивності, яка визначає пріоритети публічного і приватного інтересів та їх взаємозв`язок.

Отже, Суд вважає, що для встановлення співвідношення публічних і приватних пріоритетів в інституті примирення сторін визначальною є категорія «інтерес». Функціональне призначення категорії інтерес у кримінальному процесі є невід`ємною складовою природи цього феномену. У цьому контексті Суд так само приділяє увагу функціям інтересу, які не можуть бути залишені поза увагою, враховуючи, що питання, порушене заявником, розглядається в площині кримінального процесу.

Представник потерпілого ОСОБА_5 не заперечував факту примирення потерпілого з обвинуваченим та не заперечував щодо закриття кримінального провадження відповідно до ст.46 КК України.

Захисник ОСОБА_7 у судовому засіданні підтримав клопотання свого підзахисного вважає за необхідне кримінальне провадження закрити у зв`язку із примиренням обвинуваченого з потерпілим.

Прокурор підтримав клопотання та не заперечує проти його задоволення. Зазначив, що це волевиявлення потерпілого та обвинуваченого, що не є порушенням чинного законодавства України.

Керівник ТОВ «Київський фурнітурний завод» ОСОБА_8 , за даних обставин, просив залишити без розгляду його клопотання про взяття на поруки обвинуваченого ОСОБА_6 .

Вивчивши клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності ОСОБА_6 у зв`язку із примиренням його з потерпілим, дослідивши наявні у розпорядженні суду матеріали кримінального провадження, заслухавши думки учасників судового провадження, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 46 КК України особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

У відповідності з ч. 4 ст. 286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Відповідно до п.п. 2, 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України №12 від 23.12.2005 «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» умовою звільнення особи від кримінальної відповідальності є вчинення нею певного умисного злочину, незалежно від того, закінчено його чи ні, вчинений він одноособово чи у співучасті. Підставою такого звільнення може бути або певна поведінка особи після вчинення злочину, яку держава заохочує (дійове каяття, примирення винного з потерпілим, припинення злочинної діяльності та добровільне повідомлення про вчинене тощо), або настання певної події (наприклад, зміна обстановки, закінчення строків давності). При вирішенні питання про звільнення особи від кримінальної відповідальності суд (суддя) під час судового засідання повинен переконатися (незалежно від того, надійшла вона до суду першої інстанції з відповідною постановою чи з обвинувальним висновком), що діяння, яке поставлено особі за провину, дійсно мало місце, що воно містить склад злочину і особа винна в його вчиненні, а також що умови та підстави її звільнення від кримінальної відповідальності передбачені КК. Тільки після цього можна постановити (ухвалити) у визначеному КПК порядку відповідне судове рішення. Судам слід звернути увагу на те, що ухвалити рішення про звільнення особи від кримінальної відповідальності можна лише за наявності її згоди на закриття справи з відповідної підстави. Примирення винної особи з потерпілим (потерпілими) належить розуміти як акт прощення її ним (ними) в результаті вільного волевиявлення, що виключає будь-який неправомірний вплив, незалежно від того, яка зі сторін була ініціатором, та з яких мотивів. За наявності передбачених у ст. 46 КК підстав звільнення особи від кримінальної відповідальності є обов`язковим.

Встановлено, що дії ОСОБА_6 кваліфіковано вірно за ч. 1 ст. 286 КК України, як порушення під час керування транспортним засобом правил безпеки дорожнього руху, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесні ушкодження. ОСОБА_6 раніше не судимий. Вчинене ним кримінальне правопорушення є необережним. Клопотання потерпілого ОСОБА_4 підтверджує, що вони примирилася. Потерпілий підтвердив. Що вимоги диспозиції сст.46 КК України обвинуваченим виконані.

З огляду на ці обставини суд дійшов до переконання, що ОСОБА_6 допустимо звільнити від кримінальної відповідальності, кримінальне провадження належить закрити.

Враховуючи, що судом прийнято рішення про звільнення ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням винного з потерпілим, що не є реабілітуючою підставою, слід стягнути з обвинуваченого на користь держави витрати пов`язані з призначенням і проведенням судових експертиз в розмірі 19118 грн. 40 коп.

У ході розгляду кримінального провадження 24.01.2024 потерпілим пред`явлено цивільний позов про відшкодування матеріальної та майнової шкоди, завданої внаслідок вчинення дорожньо-транспортної пригоди, до обвинуваченого. Потерпілий просив стягнути з обвинувачуваного на свою користь завдану йому матеріальну шкоду в сумі 82990 гривень 00 копійок, та моральну шкоду у сумі 1 000 000 гривень 00 копійок.

Разом з цим, потерпілою стороною у судовому засіданні заявлено клопотання про залишення цивільного позову від 24.01.2024, без розгляду, у порядку ст.ст. 128, 129 КПК України.

Так, у відповідності до частини першою статті 326 КПК Кодексу, суд залишає цивільний позов потерпілого ОСОБА_9 без розгляду.

Захід забезпечення у кримінальному провадженні у вигляді арешту накладеного ухвалою слідчого судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 07.11.2023 на автомобіль марки «BMW 525 I», реєстраційний номер НОМЕР_1 , що належить на праві власності ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Мотоцикл марки «Leader ML150» номерний знак НОМЕР_2 , що належить на праві власності ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , скасувати.

Долю речових доказів вирішити відповідно до вимог ст.100 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст. 46, ч. 1 ст. 286 КК України, ст.ст. 42, 100, 284, 318, 323, 324, 350, 372, 376 КПК України, суд,

п о с т а н о в и в:

Клопотання про звільнення обвинуваченого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від кримінальної відповідальності у порядку ст. 46 КК України, задовольнити.

Звільнити ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від кримінальної відповідальності, за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, у зв`язку з примиренням винного з потерпілим, на підставі ст. 46 КК України.

Кримінальне провадження № 0002457, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 02.11.2023, за обвинуваченням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, закрити.

Стягнути з ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь Держави України, процесуальні витрати на залучення експерта в розмірі 19118 грн. 40 коп.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_4 до обвинуваченого ОСОБА_6 , залишити без розгляду.

Клопотання керівник ТОВ «Київський фурнітурний завод» ОСОБА_8 , про залишення без розгляду його клопотання про взяття на поруки обвинуваченого ОСОБА_6 , задовольнити.

Захід забезпечення у кримінальному провадженні у вигляді арешту накладеного ухвалою слідчого судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 07.11.2023 на автомобіль марки «BMW 525 I», реєстраційний номер НОМЕР_1 , що належить на праві власності ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Мотоцикл марки «Leader ML150» номерний знак НОМЕР_2 , що належить на праві власності ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , скасувати.

Речові докази в кримінальному провадженні, після набрання ухвалою суду законної сили, а саме: автомобіль «BMW 525 I», реєстраційний номер НОМЕР_1 , належить залишити у володінні власника ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Мотоцикл марки «Leader ML150» номерний знак НОМЕР_2 , належить залишити у володінні власника ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Ухвала суду може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом 7 днів з дня її проголошення через Бориспільський міськрайонний суд Київської області шляхом подачі апеляційної скарги.

Суддя: ОСОБА_1