Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05.02.2025 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі суддів ОСОБА_1 (головуючого), ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_4 , розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Ужгороді судове провадження 11-сс/4806/893/24 за апеляційною скаргою захисника-адвоката ОСОБА_5 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 23.12.2024.

Цією ухвалою задоволено клопотанняслідчого СВ № 1 Мукачівського РУП ГУ НП в Закарпатській області про застосування запобіжного заходу та обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів з визначенням застави - 70 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 204400 (двісті чотири тисячі чотириста) грн, на строк до 18.02.2025 включно, щодо:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, неодруженого, військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «солдат», несудимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, відомості про яке 21.12.2024 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000728.

Цією ж ухвалою, у разі внесення застави на ОСОБА_6 покладено обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме: прибувати до слідчих, які здійснюють досудове розслідування у кримінальному провадженні та прокурорів, які здійснюють нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва, суду, на першу вимогу; без дозволу слідчого, прокурора, слідчого судді або суду не виїжджати за межі Закарпатської області; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання; утримуватися від спілкування зі свідками сторони обвинувачення у кримінальному провадженні.

Клопотання слідчий обґрунтував тим, що СВ ВП № 1 Мукачівського РУП ГУ НП в Закарпатській області проводиться досудове розслідування кримінального провадження, відомості про яке 21.12.2024 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000728 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_6 достовірно знаючи, що на території України оголошено військовий стан, 21.12.2024 близько 05 год 50 хв, разом з ОСОБА_8 , знаходячись на території готелю «Золоті Ворота», що за адресою с. Лалово, вул. Шевченка буд. 1 Б, де вирішили проникнути до кімнати № 8 вказаного готелю, та діючи з прямим умислом, спрямованим на таємне викрадення чужого майна, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, з метою

-2-

незаконного збагачення за рахунок викраденого майна, за попередньою змовою групою осіб, шляхом підбору ключа, користуючись тим, що за їх діями ніхто з сторонніх осіб не спостерігає, проникли у кімнату № 8 де в подальшому здійснили крадіжку грошових коштів у сумі 15000 євро, що в перерахунку в національну валюту згідно офіційного курсу гривні щодо іноземних валют на дату 21.12.2024 становить 653655 грн, та 60000 грн, які знаходились у чоловічій сумці через плече, чорного кольору що належать ОСОБА_9 та в подальшому викраденим розпорядився на свій розсуд. Внаслідок злочинних дій ОСОБА_6 та ОСОБА_8 , потерпілому ОСОБА_9 було спричинено матеріальну шкоду на загальну суму 713655 грн.

21.12.2024 ОСОБА_6 затриманий у порядку ст. 208 КПК України, а 22.12.2024 йому повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Необхідність застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_6 обґрунтована тим, що останній вчинив кримінальне правопорушення, яке відноситься до категорії тяжких злочинів, за яке законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років, відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України, під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України та встановлено, що ОСОБА_6 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення покарання за вчинене кримінальне правопорушення, незаконно впливати на свідків та інших учасників кримінального провадження з метою зміни ними показань на його користь, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інші кримінальні правопорушення, а також те, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, зазначеним у статті 177 КПК України та не забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Задовольняючи клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, слідчий суддя в ухвалі зазначила, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років. Також слідчий суддя вважала доведеним існування ризиків, передбачених п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України. З метою запобігання встановлених у ході судового розгляду ризикам, слідчий суддя вважала за доцільне застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у виді тримання під вартою. При цьому, слідчий суддя врахувала те, що ОСОБА_6 має задовільний стан здоров`я, неодружений, з середньою освітою, є військовослужбовцем. Крім того, відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, визначила ОСОБА_6 розмір застави, достатньої для забезпечення виконання покладених на нього обов`язків.

В апеляційній скарзі захисник підозрюваного ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_5 просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою обрати щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у виді особистого зобов`язання. В обґрунтування доводів апеляційної скарги захисник вказує на необґрунтованість пред`явленої ОСОБА_6 підозри, а також на відсутність заявлених прокурором ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України. Просить врахувати, що ОСОБА_6 сприяє слідству, надає показання, має постійне місце проживання та міцні соціальні зв`язки. Запобіжний захід у виді особистого зобов`язання буде достатнім для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного та забезпечить можливість завершити досудове розслідування та провести судовий розгляд кримінального провадження. Також звертає увагу на непомірність визначеного ОСОБА_6 розміру застави, оскільки такий не ґрунтується на доказах спроможності підозрюваного внести таку суму, що фактично робить тримання під вартою безальтернативним запобіжним заходом.

-3-

Судове провадження розглядається за відсутності прокурора, підозрюваного ОСОБА_6 та його захисника-адвоката ОСОБА_5 , неявка яких з урахуванням положень ст. 405, 422 КПК України не перешкоджає його розгляду. При цьому враховується, що вказані особи належним чином повідомлені про час та місце розгляду апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді, заяв чи клопотань про відкладення розгляду судового провадження та бажання брати участь у розгляді апеляційної скарги не подавали.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши та обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали судового провадження, колегія суддів уважає, що апеляційна скарга захисника-адвоката ОСОБА_5 підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Судове рішення стосовно обрання запобіжного заходу повинно відповідати вимогам ст. 370 КПК України, тобто повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим та містити, як чітке визначення законодавчих підстав для його обрання, так і дослідження та обґрунтування достовірності обраних підстав у контексті конкретних фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення, врахування особи підозрюваного та інших обставин, в тому числі ризиків, наведених у ч. 1 ст. 177 КПК України.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Відповідно до ст. 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.

За приписами до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що в разі обрання іншого більш м`якого запобіжного заходу підозрюваний, обвинувачений може ухилитися від слідства або суду, знищити речові докази, перешкоджати встановленню істини у справі або продовжувати злочинну діяльність. При цьому суд повинен врахувати обставини, які вказані в ст. 178 КПК України.

У порядку ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 цього Кодексу, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі

-4-

наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Згідно положень ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Апеляційний суд вважає, що слідчий суддя повною мірою дотрималася вказаних вимог закону при розгляді клопотання про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Розглядаючи дане клопотання, слідчий суддя належно дослідила та перевірила наведені у ньому доводи щодо обґрунтованості підозри та наявності ризиків, які власне, викликали необхідність вжити заходи для забезпечення кримінального провадження шляхом застосування підозрюваній особі запобіжного заходу.

Як вбачається з ухвали, слідчим суддею встановлено, що СВ ВП № 1 Мукачівського РУП ГУ НП в Закарпатській області проводиться досудове розслідування в кримінальному провадженні № 0000728, відомості про яке 21.12.2024 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

21.12.2024 ОСОБА_6 затриманий у порядку ст. 208 КПК України, а 22.12.2024 йому повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Ухвалою слідчого судді від 23.12.2024 за клопотанням слідчого СВ ВП № 1 Мукачівського РУП ГУ НП в Закарпатській областіщодо підозрюваного ОСОБА_6 обрано запобіжний захід - тримання під вартою та визначено заставу в розмірі 70 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

При вирішенні питання про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, слідчим суддею встановлено доведеність прокурором обставин, передбачених ч. 1 ст. 194 КПК України, а саме: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваною кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав уважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Висновок слідчого судді про необхідність обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_6 відповідає фактичним обставинам кримінального провадження і такий висновок підтверджується перевіреними слідчим суддею доказами, яким дана належна оцінка.

-5-

Відповідно до положень ст. 177, 183 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання переховування від органів досудового розслідування чи вчинення іншого кримінального правопорушення, незаконного впливу на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином.

Підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може вчинити вище вказані дії.

Відповідно до положень п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у виді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі понад п`ять років.

Як встановила слідчий суддя, ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, яке відноситься до категорії тяжких злочинів, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років та, перебуваючи на волі ОСОБА_6 , з метою ухилення від кримінальної відповідальності, може: переховуватись від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на свідків та інших учасників кримінального провадження; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, що свідчить про існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Згідно до вимог ст. 177 КПК України правовою підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою злочину, а також наявність зазначених у законі ризиків.

Наявні докази, які містяться в матеріалах судового провадження дають підстави вважати, що підозра у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, на цій стадії досудового розслідування є підтвердженою. У ході кримінального провадження обставини, які є достатніми для обґрунтування підозри ОСОБА_6 у вчиненні даного кримінального правопорушення на момент її вручення були наявними і підтверджуються доказами, зібраними у ході досудового розслідування, а саме: протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення, протоколом огляду місця події, протоколом допиту потерпілого, показаннями свідків та іншими матеріалами даного кримінального провадження.

Разом з тим, перевіряючи наявність обґрунтованої підозри, колегія суддів виходить з того, що сукупність матеріалів кримінального провадження на даній стадії досудового розслідування, є достатньою для застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу, оскільки обґрунтованість підозри це не акт притягнення особи до відповідальності, а сукупність даних, які переконують об`єктивного спостерігача, що особа могла бути причетною до вчинення конкретного злочину.

Така позиція суду випливає й із практики Європейського Суду з прав людини про те, що «розумна підозра у вчиненні кримінального злочину», про яку йдеться у ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, визначає наявність обставин або відомостей, які б переконали неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила злочин.

Органом досудового розслідування надано докази, які на даній стадії є достатніми для визначення поняття обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, у якому підозрюється ОСОБА_6 . Однак, дослідження доказів із метою визнання їх такими, що можуть бути покладені в основу винуватості особи у вчиненні того чи іншого злочину відноситься до стадії судового розгляду по суті, та не вирішується на стадії досудового розслідування, про що обґрунтовано зазначено в ухвалі слідчого судді.

-6-

Вагомість наявних доказів на підтвердження обґрунтованої підозри ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, на цій стадії досудового розслідування доведена прокурором та сумнівів у колегії суддів щодо їх повноти та достатності не викликає.

Відповідно до сформованої практики Європейського суду з прав людини, тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи. Застосовуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони прав і інтересів як суспільства, так і потерпілого. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суспільства більшої суворості в оцінці цінностей суспільства («Летельє проти Франції»).

З огляду на викладене, враховуючи обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_6 інкримінованого йому кримінального правопорушення, мотив та спосіб його вчинення, його небезпеку для суспільства, існуючі в даному провадженні ризики, особу підозрюваного, апеляційний суд приходить до висновку, що прокурором в судовому засіданні суду першої інстанції була повністю доведена неможливість застосування відносно підозрюваного іншого більш м`якого запобіжного заходу, що в своїй ухвалі при застосуванні відносно підозрюваного ОСОБА_6 найсуворішого запобіжного заходу обґрунтовано прийняла до уваги слідчий суддя.

Колегія суддів уважає такі висновки слідчого судді правильними, оскільки тяжкість інкримінованого кримінального правопорушення та ймовірне покарання, яке очікує особу в разі доведення винуватості, давали підстави слідчому судді для обрання підозрюваному саме такого запобіжного заходу.

Даний вид запобіжного заходу є співмірним з існуючими ризиками, відповідає даним про особу підозрюваного та тяжкості пред`явленої йому підозри, зможе у повній мірі забезпечити виконання ним процесуальних обов`язків та унеможливить настання ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

Обставин, передбачених ч. 2 ст. 183 КПК України, що виключають можливість застосування відносно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою колегією суддів під час розгляду апеляційної скарги не встановлено.

При цьому апеляційний суд, враховує, що Європейський суд з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії» зазначив, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

При прийнятті рішення апеляційний суд враховує, що відповідно до практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, що відповідає правовим позиціям, викладеним в п. 60 рішення ЄСПЛ «Боротюк проти України», а тому вважає обґрунтованим висновок суду щодо необхідності обрання підозрюваному ОСОБА_6 на даній стадії кримінального провадження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки застосування більш м`яких запобіжних заходів не буде достатнім для запобігання існуючим ризикам та забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного, що узгоджується з вимогами вказаних вище норм закону та правовими позиціями ЄСПЛ.

-7-

За таких обставин, суд апеляційної інстанції вважає рішення слідчого судді про обрання підозрюваному ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою законним та обґрунтованим.

Доводи апеляційної скарги про недоведеність ризиків переховування ОСОБА_6 від органу досудового розслідування, апеляційний суд відхиляє як такі, що не знаходять свого підтвердження, оскільки наведені вище обставини беззаперечно свідчать про те, що ОСОБА_6 , перебуваючи на волі, з метою уникнення кримінальної відповідальності може вдатися до вчинення дій, спрямованих як на переховування від органу досудового розслідування та суду, так і на незаконний вплив на свідків та інших учасників кримінального провадження, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином. Не спростовують висновків слідчого судді про доведеність указаних ризиків та неможливість їх запобіганню шляхом застосування менш суворого запобіжного заходу, ніж тримання і під вартою, і посилання сторони захисту на те, що підозрюваний ОСОБА_6 співпрацює зі слідством, має постійне місце проживання та міцні соціальні зв`язки.

Апеляційний суд зазначає, що слідчим суддею, відповідно до положень ст. 178 КПК України здійснено оцінку вказаних даних, проте з огляду на суспільну небезпечність інкримінованого ОСОБА_6 кримінального правопорушення, вказані дані не зменшують встановлені ризики та не є визначальними аргументами для обрання підозрюваному ОСОБА_6 запобіжного заходу не пов`язаного з обмеженням волі, оскільки не можуть бути беззаперечними стримуючими факторами подальшої належної процесуальної поведінки підозрюваного.

При цьому, відхиляючи доводи апеляційної скарги, колегія суддів враховує і те, що навіть якщо підозрюваний і не має на меті ухилятися від слідства та суду, незаконно впливати на свідків чи інших учасників у цьому ж провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, однак, обставини, за яких ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, його тяжкість та інші наведені вище обставини, дають обґрунтовані підстави вважати, що такі ризики мають місце, і їх запобіганню буде достатнім лише запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Також стороною захисту не надано таких доказів, у тому числі про стан здоров`я підозрюваного ОСОБА_6 , які б свідчили про неможливість тримання його під вартою.

Тому, безпідставними апеляційний суд визнає і доводи апеляційної скарги про те, що запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту буде достатнім для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного та забезпечить можливість завершити досудове розслідування та провести судовий розгляд кримінального провадження

Разом з тим, апеляційний суд не погоджується з висновком слідчого судді в частині визначення розміру застави щодо підозрюваного ОСОБА_6 з огляду на таке.

За змістом ч. 3 ст. 183 КПК України, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України.

Згідно ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Відповідно до вимог п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави визначається у таких межах: щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від 20 до 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

-8-

Слідчий суддя, визначаючи підозрюваному ОСОБА_6 розмір застави 70 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 204400 (двісті чотири тисячі чотириста) грн, не в повній мірі врахувала вказані норми закону.

Станом на 01.01.2024 прожитковий мінімум для працездатних осіб становив 3028 грн, що не враховано слідчим суддею, оскільки визначена нею тверда грошова сума (204400 грн), не відповідає визначеним прожитковим мінімумам для працездатних осіб в розмірі (70).

З огляду на зазначені вище обставини, ухвала слідчого судді не відповідає вимогам закону та підлягає скасуванню з постановленням апеляційним судом нової ухвали.

Приймаючи до уваги характер і обставини кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 , враховуючи особу підозрюваного, його майновий стан, інші дані про його особу та наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а також відсутність передбачених ч. 4 ст. 183 КПК України підстав не визначати розмір застави у даному кримінальному провадженні, колегія суддів уважає, що застава - 60 (шістдесят) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 181680 (сто вісімдесят одну тисячу шістсот вісімдесят) грн, зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного ОСОБА_6 у разі внесення такої, що буде достатнім стримуючим фактором, який зможе запобігти встановленим ризикам та не є завідомо непомірною для підозрюваного з урахуванням викладеного вище.

Тому, доводи апеляційної скарги про непомірність визначеного ОСОБА_6 розміру застави, частково знаходять своє підтвердження.

Відповідно до ч. 3 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право:1) залишити ухвалу без змін; 2) скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.

При таких обставинах, виходячи з вимог п. 2 ч. 3 ст. 407 КПК України колегія суддів уважає, що апеляційна скарга захисника-адвоката ОСОБА_5 підлягає частковому задоволенню, а ухвала слідчого судді скасуванню з постановленням апеляційним судом нової.

При прийнятті рішення колегія суддів також, враховує вимоги ст. 26 КПК України, зокрема, те, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та в спосіб, передбачених цим Кодексом; положення ст. 404 цього Кодексу в частині перегляду судового рішення в межах апеляційної скарги; що під час апеляційного розгляду стороною захисту не надано таких доказів, які б могли вплинути на висновки слідчого судді та апеляційного суду, і будь-яких клопотань із цього приводу не заявлялось.

Керуючись ст. 404, 405, 407, 409, 412, 419, 422 КПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника-адвоката ОСОБА_5 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 23.12.2024 щодо ОСОБА_7 скасувати.

Клопотання слідчого СВ № 1 Мукачівського РУП ГУ НП в Закарпатській області про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_6 задовольнити.

Застосувати відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, неодруженого,

-9-

військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «солдат», несудимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Строк тримання ОСОБА_7 під вартою встановити до 18.02.2025 включно.

Визначити розмір застави, як запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_6 обов`язків, передбачених КПК України у розмірі 60 (шістдесят) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 181680 (сто вісімдесят одну тисячу шістсот вісімдесят) грн.

Роз`яснити, що підозрюваний ОСОБА_6 або заставодавець мають право в будь-який момент внести заставу в розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

У разі внесення застави, покласти на підозрюваного ОСОБА_6 обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме: прибувати до слідчих, які здійснюють досудове розслідування у кримінальному провадженні, та прокурорів, які здійснюють нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва, суду, на першу вимогу; без дозволу слідчого, прокурора, слідчого судді або суду не виїжджати за межі Закарпатської області; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання; утримуватися від спілкування зі свідками сторони обвинувачення у кримінальному провадженні

Ухвала апеляційного суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді