ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/821/361/25 Справа № 704/1108/24 Категорія: ч. 4 ст. 197-1 КК УкраїниГоловуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 квітня 2025 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Черкаського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря судового засіданняОСОБА_5
за участі:
прокурораОСОБА_6 ,

обвинуваченої ОСОБА_7

(в режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси кримінальне провадження № 0001283 від 26.09.2024 за апеляційною скаргою начальника Тальнівського відділу Звенигородської окружної прокуратури ОСОБА_8 на ухвалу Тальнівського районного суду Черкаської області від 15 січня 2025 року, якою

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку с. Лащова Звенигородського району Черкаської області, громадянку України, українку, працюючу на посаді фахівця Тальнівського відділу ГУПФУ в Черкаській області, зареєстровану та фактично проживаючу за адресою: АДРЕСА_1 , несудиму,

звільнено від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 197-1 КК України, у зв`язку зі спливом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України, а кримінальне провадження закрито відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України.

У с т а н о в и л а :

За обвинувальним актом, весною 2007 року, точні дату та час досудовим розслідуванням встановити не вдалося, у ОСОБА_7 виник злочинний умисел, направлений на самовільне будівництво будови гаражу, розташованого поруч із будинком АДРЕСА_2 , на самовільно зайнятій земельній ділянці, яка перебувала у комунальній власності Тальнівської міської ради. Реалізуючи зазначений злочинний намір ОСОБА_7 , у період з квітня по вересень 2007 року, більш точний період встановити в ході досудового розслідування не вдалося, у порушення вимог ч. 1 ст. 81, ч. 2 ст. 95, ч. 1 ст. 96, ч. 1 ст. 116, ч. 3 ст. 125, ст. 126, ч. 1 ст. 152, ч. 1 ст. 153 Земельного Кодексу України, ч. 1 ст. 376 Цивільного Кодексу України, ст. 23, 29 Закону України «Про планування та забудову територій», ст. 9 Закону України «Про архітектурну діяльність», п. 1.1 «Положення про порядок надання дозволу на виконання будівельних робіт», затвердженого Наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 05.12.2000 № 273, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, діючи умисно, самовільно, без належного оформлення права власності, права користування чи оренди на землю, та її державної реєстрації самовільно зайняла земельну ділянку поруч із багатоповерховим будинком 154 по вулиці Соборна в місті Тальне (Тальнівського) Звенигородського району Черкаської області в охоронній зоні напірного колектора, та без відповідних документів, які дають право виконувати будівельні роботи, самовільно здійснила будівництво споруди гаражу, розмірами 5,3 х 4,6 метри, загальною площею 24,38 м2, проєктна документація щодо якої не погоджувалась у встановленому законом порядку, на самовільно зайнятій нею земельній ділянці, в охоронній зоні, яка знаходиться у комунальній власності Тальнівської міської територіальної громади.

Ухвалою Тальнівського районного суду Черкаської області від 15.01.2025 задоволено клопотання обвинуваченої ОСОБА_7 та звільнено її від кримінальної відповідальності, на підставі ст. 49 КК України, враховуючи, що з дня вчинення нею нетяжкого злочину, передбаченого ч. 4 ст. 197-1 КК України, минуло понад п`ять років. У зв`язку із звільненням обвинуваченої від кримінальної відповідальності, кримінальне провадження № 0001283 від 26.09.2024 судом закрито на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України.

В апеляційній скарзі прокурор порушує питання про скасування ухвали Тальнівського районного суду Черкаської області від 15.01.2025 щодо ОСОБА_7 через істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність та просить призначити новий розгляд кримінального провадження у суді першої інстанції

Зазначає, що суд прийшов до передчасних висновків про наявність підстав для звільнення ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України та не врахував, що інкриміноване їй кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 197-1 КК України є триваючим злочином, тому днем початку перебігу строку давності притягнення до кримінальної відповідальності є день фактичного припинення або переривання кримінального правопорушення.

Звертає увагу на те, що відомості про вчинення злочину до ЄРДР внесені 25.09.2024 за зверненням КП "Водоканал" Тальнівської міської ради і станом на вказану дату ОСОБА_7 перебувала у злочинному стані і закінчене кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 197-1 КК України, тривало.

Будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце апеляційного розгляду в судове засідання не з`явився представник Тальнівської міської ради ОСОБА_9 , який телефонограмою від 15.04.2025 повідомив про неможливість прибуття у зв`язку із хворобою, однак не заперечував проти проведення розгляду за його відсутності. Наведене, з огляду на положення ч. 4 ст. 405 КПК України, не перешкоджає апеляційному розгляду по суті заявлених апеляційних вимог за відсутності представника потерпілого.

Заслухавши суддю-доповідача, думки прокурора, яка підтримала апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні, з наведених в ній підстав, обвинуваченої ОСОБА_7 про залишення без задоволення апеляційної скарги сторони обвинувачення, як безпідставної та законність ухвали суду першої інстанції, вивчивши матеріали кримінального провадження, обговоривши наведені в апеляційній скарзі доводи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає до задоволення.

Суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги і вправі вийти за межі апеляційних вимог, якщо цим не погіршується становище обвинуваченого.

Статтею 370 КПК України передбачено, що судове рішення повинно бути ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК України, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК України, та в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Відповідно до п. 3 та п. 4 ч. 1 ст. 409, ч. 1 ст. 412, ст. 413 КПК України, підставами для скасування судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, тобто таке порушення, яке перешкодило чи могло перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване рішення; неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, в тому числі застосування закону, який не підлягає застосуванню.

Колегія суддів визнає слушними доводи прокурора про допущення судом істотного порушення вимог кримінального процесуального закону та неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність при розв`язанні клопотання обвинуваченої ОСОБА_7 про її звільнення від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України, з огляду на таке.

Пункт 1 частини 2 статті 284 КПК України вказує на те, що кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Відповідно до ст. 44 КК України, ч. 1 ст. 285 КПК України особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених КК України.

Положеннями ст. 49 КК України визначено: строки давності з огляду на тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, після закінчення яких особа звільняється від кримінальної відповідальності; підстави такого звільнення від кримінальної відповідальності; обчислення перебігу строків давності, його відновлення, зупинення та переривання.

З огляду на наведене, матеріально-правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є: закінчення встановлених ч. 1 ст. 49 КК України строків; відсутність обставин, що порушують їх перебіг (частини 2 ст. 49 КК України); не вчинення протягом цих строків нового кримінального правопорушення певного ступеня тяжкості; відсутність заборони щодо застосування давності до вчиненого особою кримінального правопорушення.

Процесуально-правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є притягнення особи як обвинуваченого та її згода на таке звільнення.

Встановлено, що ОСОБА_7 обвинувачується у тому, що вона у період з квітня по вересень 2007 року, більш точний період під час досудового розслідування не встановлено, самовільно зайняла земельну ділянку, в охоронній зоні, на якій здійснила будівництво споруди гаража, тобто вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 197-1 КК України.

Відповідно до ст. 12 КК України, інкриміноване ОСОБА_7 кримінальне правопорушення є нетяжким злочином.

Строк давності за вчинення нетяжкого злочину, передбаченого ч. 4 ст. 197-1 КК України, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 49 КК України, складає п`ять років.

Мотивуючи своє рішення, суд першої інстанції зазначив, що з дня вчинення ОСОБА_7 нетяжкого злочину, передбаченого ч. 4 ст. 197-1 КК України, минуло понад п`ять років, а тому наявні підстави, передбачені ст. 49 КК України, для її звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності.

Разом з цим судом не враховано конкретні обставини кримінального провадження та те, що кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 197-1 КК України, є триваючим злочином.

Об`єднана палата Касаційного кримінального суду Верховного Суду в постанові від 09.09.2024 (справа №353/999/23, провадження № 51-523 кмо 24), з посиланням на положення Закону України «Про застосування амністії в Україні» від 01.10.1996 року № 392/96-ВР, зробила висновок про те, що особливими ознаками триваючих кримінальних правопорушень є їх тривалість, яка полягає у тому, що кримінальне правопорушення може вчинятися протягом достатньо великого проміжку часу, та безперерваність, яка характеризується відсутністю розривів, проміжків у вчиненні триваючого кримінального правопорушення.

При цьому у поняття час вчинення триваючого кримінального правопорушення має включатися увесь проміжок часу, протягом якого особа безперервно вчиняла триваюче діяння на стадії закінченого кримінального правопорушення.

Тому, триваюче кримінальне правопорушення це кримінальне правопорушення, яке може безперервно вчинятися на стадії закінченого його складу протягом певного (достатньо великого) проміжку часу.

Закінчення триваючого кримінального правопорушення це такий етап у вчиненні суспільно небезпечного діяння, починаючи з якого воно містить усі ознаки складу кримінального правопорушення, передбаченого відповідною статтею (частиною статті) Особливої частини КК України. Триваюче кримінальне правопорушення більше не вчиняється, коли воно припинено, тобто завершено за волею винного або перервано з причин, що не залежали від його волі.

З огляду на наведене, днем початку перебігу строку давності притягнення особи до кримінальної відповідальності за вчинення триваючого кримінального правопорушення, є день припинення або переривання вчинення особою відповідного триваючого суспільно небезпечного діяння.

Об`єктивна сторона інкримінованого ОСОБА_7 кримінального правопорушення полягає у самовільному будівництві будівель або споруд на самовільно зайнятій земельній ділянці в охоронній зоні.

Таке самовільне будівництво на самовільно зайнятій земельній ділянці полягає у веденні на такій ділянці без належного дозволу будівельних робіт, виконанні монтажних робіт по спорудженню певних будівель, споруд тощо. З початку ведення такого будівництва в охоронній зоні склад кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 197-1 КК України, є закінченим і з цього часу особа безперервно перебуває в злочинному стані до моменту припинення або переривання кримінального правопорушення.

За таких обставин, днем початку перебігу строку давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 197-1 КК України, є день його фактичного припинення або переривання.

У даному випадку відомості до ЄРДР про вчинення кримінального правопорушення внесені 26.09.2024 за зверненням КП «Водоканал» Тальнівської міської ради про те, що на території Тальнівської міської терирторіальної громади, самовільно, без належного оформлення права власності, права користування чи оренди на землю, та його державної реєстрації, без відповідних документів, які дають право виконувати будівельні роботи, самовільно здійснено будівництво споруд гаражів у дворі багатоповерхових будинків по АДРЕСА_2 .

Тому у цьому кримінальному провадженні перебіг строку давності притягнення ОСОБА_7 до кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 197-1 КК України, підлягає обрахуванню саме з 26.09.2024.

Оскільки колегія суддів визнає безпідставним закриття кримінального провадження щодо ОСОБА_7 на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України, ухвала Тальнівського районного суду Черкаської області від 15.01.2025 підлягає скасуванню через істотне порушення вимог кримінального процесуального закону та неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, з призначенням нового розгляду у суді першої інстанції, в межах повноважень суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на судове рішення, передбачених п. 6 ч. 1 ст. 407 КПК України.

Керуючись ст. 404, п. 6 ч. 1 ст. 407, ст. 409, 418, 419 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу начальника Тальнівського відділу Звенигородської окружної прокуратури ОСОБА_8 задовольнити.

Ухвалу Тальнівського районного суду Черкаської області від 15 січня 2025 року, якою ОСОБА_7 звільнено від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 197-1 КК України, у зв`язку зі спливом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України, а кримінальне провадження закрито відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України, скасувати і призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді