Справа № 496/8075/24
Провадження № 1-кп/496/685/24
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 грудня 2024 року м. Біляївка

Біляївський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

за участю секретаря - ОСОБА_2

прокурора - ОСОБА_3

захисника - ОСОБА_4

обвинуваченого - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Біляївка кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вулканешт Республіки Молдова, громадянина Республіки Молдова, одруженого, маючого тимчасове посвідчення на постійне проживання на території України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не працюючого, раніше не судимого,

-у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 332 КК України,

УСТАНОВИВ:

За змістом обвинувального акта та угоди про визнання винуватості ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, вчинених за таких обставин.

У зв`язку із військовою агресією Російської Федерації проти України, на часткову зміну статті 1 Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ (зі змінами, внесеними Указом від 14 березня 2022 року № 133/2022, затвердженим Законом України від 15 березня 2022 року № 2119-ІХ, Указом від 18 квітня 2022 року № 259/2022, затвердженим Законом України від 21 квітня 2022 року № 2212-ІХ, Указом від 17 травня 2022 року № 341/2022, затвердженим Законом України від 22 травня 2022 року № 2263-ІХ, Указом від 12 серпня 2022 року № 573/2022, затвердженим Законом України від 15 серпня 2022 року № 2500-ІХ, Указом від 7 листопада 2022 року № 577/2022, затвердженим Законом України від 16 листопада 2022 року № 2738-ІХ, Указом від 6 лютого 2023 року № 58/2023, затвердженим Законом України від 07 лютого 2023 року № 2915-ІХ), Указом від 01 травня 2023 року № 254/2023, затвердженим Законом України від 02 травня 2023 року № 3057-ІХ, Указом від 26 липня 2023 року № 451/2023, затвердженим Законом України від 27 липня 2023 року № 3275-ІХ, Указом від 6 листопада 2023 року № 734/2023, затвердженим Законом України від 8 листопада 2023 року № 3429-ІХ, Указом від 5 лютого 2024 року № 49/2024, затвердженим Законом України від 6 лютого 2024 року № 3564-ІХ, Указом від 6 травня 2024 року № 271/2024, затвердженим Законом України від 8 травня 2024 року № 3684-ІХ, Указом від 23 липня 2024 року № 469/2024, затвердженим Законом України від 23 липня 2024 року № 3891-ІХ та Указом від 28 жовтня 2024 року № 740/2024, затвердженим Законом України від 29 жовтня 2024 року № 4024-IX продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 10 листопада 2024 року строком на 90 діб.

Так, 24.02.2022 року Указом Президента України № 69/2022 оголошено загальну мобілізацію та постановлено здійснити призов військовозобов`язаних, резервістів та залучення транспортних засобів для забезпечення потреб Збройних Сил України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, інших військових формувань України в обсягах, визначених згідно з мобілізаційними планами. В подальшому строк проведення зазначеної мобілізації продовжено.

Відповідно до ст. 15 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» на строкову військову службу призиваються придатні для цього за станом здоров`я громадяни України чоловічої статі, яким до дня відправлення у військові частини виповнилося 18 років, та старші особи, які не досягли 27-річного віку і не мають права на звільнення або відстрочку від призову на строкову військову службу.

Згідно з п. 7 ч. 1 ст. 22 даного Закону граничний вік перебування на військовій службі (в тому числі в резерві) встановлюється для військовослужбовців, які проходять військову службу під час особливого періоду - до 60 років.

Відповідно до п. 8 Постанови Кабінету Міністрів України № 1455 від 29.12.2021 року, якою затверджено «Порядок встановлення особливого режиму в`їзду і виїзду, обмеження свободи пересування громадян, іноземців та осіб без громадянства, а також руху транспортних засобів в Україні або в окремих її місцевостях, де введено воєнний стан» перетинання державного кордону в пунктах пропуску через державний кордон та пунктах контролю на території, де введено воєнний стан, здійснюється з урахуванням обмежень, встановлених законодавством.

Виключний перелік громадян України, які наділені правом перетинання державного кордону, затверджений постановою Кабінету Міністрів України № 57 від 27.01.1995 року, зокрема, це:

1) особи з інвалідністю за наявності посвідчення, яке підтверджує відповідний статус, або пенсійного посвідчення чи посвідчення, що підтверджує призначення соціальної допомоги відповідно до Законів України «Про державну соціальну допомогу особам з інвалідністю з дитинства та дітям з інвалідністю», «Про державну соціальну допомогу особам, які не мають права на пенсію, та особам з інвалідністю», в яких зазначено групу та причину інвалідності, або довідки для отримання пільг особами з інвалідністю, які не мають права на пенсію чи соціальну допомогу, за формою, затвердженою Мінсоцполітики;

2) особи, які мають дружину (чоловіка) із числа осіб з інвалідністю і супроводжують таких дружину (чоловіка) для виїзду за межі України, за наявності документів (їх нотаріально засвідчених копій), що підтверджують родинні зв`язки, інвалідність;

3) особи, які мають одного із своїх батьків чи батьків дружини (чоловіка) із числа осіб з інвалідністю I чи II групи і супроводжують одного із таких батьків для виїзду за межі України, за наявності документів (їх нотаріально засвідчених копій), що підтверджують родинні зв`язки, інвалідність, а також документів, що підтверджують спільне проживання (їх задеклароване або зареєстроване місце проживання (перебування) збігається із задекларованим або зареєстрованим місцем проживання (перебування) їх батьків чи батьків дружини (чоловіка), або здійснення догляду за своїми батьками чи батьками дружини (чоловіка), що підтверджується актом встановлення факту здійснення догляду за одним із своїх батьків чи батьків дружини (чоловіка), або документів (посвідчення, довідки) про отримання компенсації (допомоги, надбавки) на догляд. Акт встановлення факту здійснення догляду складається на підставі звернення особи з інвалідністю I чи II групи або особи, яка здійснює догляд, до районної, районної у м. Києві та м. Севастополі держадміністрації, виконавчого органу сільської, селищної, міської ради із заявою про здійснення особою такого догляду. У випадку, якщо особа з інвалідністю I чи II групи є взятою на облік внутрішньо переміщеною особою, звернення із заявою про здійснення догляду подається за місцем реєстрації фактичного місця проживання такої внутрішньо переміщеної особи. На підставі такого звернення особи з інвалідністю I чи II групи або особи, яка здійснює догляд, районною, районною у м Києві та м. Севастополі держадміністрацією, виконавчим органом сільської, селищної, міської ради не пізніше ніж протягом п`яти робочих днів після надходження заяви складається акт встановлення факту здійснення догляду в довільній формі. Зазначений акт надсилається заявнику або видається особисто за його бажанням;

4) особи, які здійснюють постійний догляд за особами з інвалідністю I чи II групи і супроводжують таких осіб для виїзду за межі України, за наявності документів (посвідчення, довідки) про отримання компенсації (допомоги, надбавки) на догляд або документів, що підтверджують інвалідність, та акта встановлення факту здійснення догляду. Акт встановлення факту здійснення догляду за особою з інвалідністю I чи II групи складається на підставі звернення особи з інвалідністю I чи II групи або особи, яка здійснює догляд, до районної, районної у м Києві та м. Севастополі держадміністрації, виконавчого органу сільської, селищної, міської ради із заявою про здійснення особою такого догляду. У випадку, якщо особа з інвалідністю I чи II групи є взятою на облік внутрішньо переміщеною особою, звернення із заявою про здійснення догляду подається за місцем реєстрації фактичного місця проживання такої внутрішньо переміщеної особи. На підставі такого звернення особи з інвалідністю I чи II групи або особи, яка здійснює догляд, районною, районною у м. Києві та м. Севастополі держадміністрацією, виконавчим органом сільської, селищної, міської ради не пізніше ніж протягом п`яти робочих днів після надходження заяви складається акт встановлення факту здійснення догляду в довільній формі. Зазначений акт надсилається заявнику або видається особисто за його бажанням;

5) батьки, опікуни, піклувальники, прийомні батьки, батьки-вихователі, які виховують дитину з інвалідністю віком до 18 років, за наявності свідоцтва про народження дитини або документів, що підтверджують відповідні повноваження особи, що супроводжує дитину з інвалідністю (у разі здійснення супроводу опікуном, піклувальником, одним або обома прийомними батьками, батьками-вихователями), посвідчення, що підтверджує призначення соціальної допомоги відповідно до Закону України «Про державну соціальну допомогу особам з інвалідністю з дитинства та дітям з інвалідністю», в якому зазначено статус «дитина з інвалідністю», або довідки про отримання державної соціальної допомоги дітям з інвалідністю, виданої структурним підрозділом з питань соціального захисту населення районної, районної у м. Києві держадміністрації, виконавчим органом міської ради, до території територіальної громади якої входить територія міста обласного значення, районної у місті (у разі її утворення) ради (незалежно від того, кого призначено отримувачем допомоги), або індивідуальної програми реабілітації дитини з інвалідністю, виданої лікарсько-консультативною комісією закладу охорони здоров`я, або медичного висновку про дитину з інвалідністю до 18 років (їх нотаріально засвідчених копій);

6) батьки, на утриманні яких перебуває повнолітня дитина, яка є особою з інвалідністю I чи II групи, за наявності свідоцтва про її народження та документів, що підтверджують інвалідність (їх нотаріально засвідчених копій);

7) баби, діди, повнолітні брати, сестри, мачухи, вітчими, які супроводжують дітей з інвалідністю для виїзду за межі України, у разі їх приналежності до категорії осіб, які не підлягають призову на військову службу під час мобілізації, за наявності у них відповідних підтвердних документів та документів, що підтверджують родинні зв`язки (їх нотаріально засвідчених копій);

8) особи, які потребують постійного догляду, - у супроводі одного із членів сім`ї першого ступеня споріднення (у значенні, наведеному у підпункті 14.1.263 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України) за наявності документів, що підтверджують родинні зв`язки, та висновку лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я про потребу у постійному сторонньому догляді або у супроводі особи, яка здійснює постійний догляд за зазначеними особами, за наявності документів (посвідчення, довідки) про отримання компенсації (допомоги, надбавки) на догляд або висновку лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я про потребу у постійному сторонньому догляді та акта встановлення факту здійснення догляду. Акт встановлення факту здійснення догляду за іншою особою, яка потребує постійного догляду, складається на підставі звернення особи, яка здійснює догляд, до районної, районної у м. Києві та м. Севастополі держадміністрації, виконавчого органу сільської, селищної, міської ради із заявою про здійснення особою такого догляду. У випадку, якщо особа, яка потребує постійного догляду, є взятою на облік внутрішньо переміщеною особою, звернення із заявою про здійснення догляду подається за місцем реєстрації фактичного місця проживання такої внутрішньо переміщеної особи. На підставі такого звернення особи, яка здійснює догляд, районною, районною у м. Києві та м. Севастополі держадміністрацією, виконавчим органом сільської, селищної, міської ради не пізніше ніж протягом п`яти робочих днів після надходження заяви складається акт встановлення факту здійснення догляду в довільній формі. Зазначений акт надсилається заявнику або видається особисто за його бажанням;

9) опікуни осіб з інвалідністю, визнаних судом недієздатними, які супроводжують таких осіб для виїзду за межі України, за наявності рішення про призначення опікуна над такою особою, а у разі, коли опікуна такій особі не призначено, - один з повнолітніх членів сім`ї першого чи другого ступеня споріднення (у значенні, наведеному у підпункті 14.1.263 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України) за наявності документів, що підтверджують родинні зв`язки, інвалідність (їх нотаріально засвідчених копій);

10) особи з інвалідністю або інші особи, які потребують постійного догляду, які проживають (перебувають) у закладах/установах незалежно від форми власності та підпорядкування і отримують соціальні послуги із стаціонарного догляду, паліативного догляду, підтриманого проживання (далі - заклади догляду), - у супроводі працівників закладу догляду, уповноважених директором закладу догляду або особою, яка його заміщує (за наявності наказу директора закладу догляду або особи, яка його заміщує, про виїзд осіб з інвалідністю або інших осіб, які потребують постійного догляду, за межі України та документів, що підтверджують інвалідність). При цьому осіб з інвалідністю або інших осіб, які потребують постійного догляду, можуть супроводжувати працівники закладу догляду, які перебувають на військовому обліку у територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки, Центральному управлінні або регіональних органах СБУ, підрозділах Служби зовнішньої розвідки, з розрахунку одна особа на 25 осіб з інвалідністю та інших осіб, які потребують постійного догляду.

Статтею 1 Закону України від 04.11.1991 року № 1777-XII «Про державний кордон України» встановлено, що Державний кордон України є лінія і вертикальна поверхня, що проходить по цій лінії, які визначають межі території України - суші, вод, надр, повітряного простору.

Відповідно до ст. 9 Закону «Про державний кордон України» перетинання державного кордону України здійснюється на шляхах сполучення через державний кордон з додержанням встановленого порядку.

Залізничне, автомобільне, морське, річкове, поромне, повітряне та пішохідне сполучення через державний кордон України здійснюється в пунктах пропуску, що встановлюються Кабінетом Міністрів України відповідно до законодавства і міжнародних договорів України, а також поза пунктами пропуску через державний кордон України у випадках, визначених законодавством.

Пункт пропуску через державний кордон України - це спеціально виділена територія на залізничних та автомобільних станціях, у морських і річкових портах, аеропортах (аеродромах) з комплексом будівель, споруд і технічних засобів, де здійснюються прикордонний, митний та інші види контролю і пропуск через державний кордон осіб, транспортних засобів, вантажів та іншого майна.

Згідно з ст. 11 Закону України «Про державний кордон України» особи, транспортні засоби, вантажі та інше майно, що перетинають державний кордон України, підлягають прикордонному і митному контролю.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України від 05.11.2009 року № 1710-VI «Про прикордонний контроль» прикордонний контроль - державний контроль, що здійснюється Державною прикордонною службою України, який включає комплекс дій і систему заходів, спрямованих на встановлення законних підстав для перетинання державного кордону особами, транспортними засобами і переміщення через нього вантажів.

У червні 2023 року (більш точну дату та час встановити не надалось можливим), Особа 1 (яка притягується до кримінальної відповідальності в межах кримінального провадження № 0000971 від 21.06.2023 року), усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, тобто діючи з прямим умислом, володіючи якостями лідера, добрими організаторськими здібностями, керуючись корисливим мотивом і прагненням до незаконної наживи, після введення Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 року на території України воєнного стану і розуміючи заборону виїзду з території України особам чоловічої статі у віці від 18 до 60 років, перебуваючи в місті Одесі (більш точне місце встановити не видалось можливим) вирішив створити і очолити організовану злочинну групу з метою організації незаконного переправлення осіб чоловічої статі через державний кордон України поза межами пунктів пропуску, за грошову винагороду, обравши місцем незаконного перетину державного кордону Болградський район Одеської області, що розташований у зоні прикордонного контролю з Республікою Молдова.

До складу організованої та керованої Особою 1 групи добровільно, керуючись корисливими мотивами, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх протиправних дій, у червні 2023 року (більш точну дату та час встановити не видалось можливим), увійшли особи, які мають у володінні та користуванні транспортні засоби, а саме громадянин Республіки Узбекистан Особа 2 (яка притягується до кримінальної відповідальності в межах кримінального провадження № 0000971 від 21.06.2023 року) та громадянин Республіки Молдова ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , які мають право безперешкодного виїзду за межі території України та які в змозі здійснити незаконне переправлення осіб через державний кордон України, з наданням подальшого супроводу в Республіці Молдова.

В результаті чого, члени зазначеної організованої групи під керівництвом Особи 1, попередньо зорганізувалися у стійке злочинне об`єднання для скоєння злочинів, пов`язаних з незаконним переправленням через державний кордон України поза межами пунктів пропуску, осіб, яким тимчасово обмежено право на виїзд з України в зв`язку із запровадженням воєнного стану, розподілили ролі та функції кожного з учасників, погодили план протиправних дій, визначили першочергові заходи для реалізації такого плану, підшукали транспортні засоби та приміщення, необхідні для тимчасового перебування осіб, яких планувалось переправити через державний кордон, тощо. Також Особа 1, діючи в ролі керівника, встановив правила конспірації незаконної діяльності організованої групи, а всі учасники організованої групи прийняли інші заходи щодо функціонування та тривалого існування вказаного злочинного угруповання.

Зазначені особи, переслідуючи корисливі мотиви дали свою добровільну згоду на участь разом із Особою 1 у зазначеній протиправній діяльності під його безпосереднім керівництвом.

Ролі та функції учасників організованої групи розподілялись наступним чином:

Особа 1, обравши собі роль керівника організованої групи, розробив план незаконного переправлення осіб через державний кордон України, поза пунктами пропуску, на територію Республіки Молдови, який довів до відома інших учасників групи, здійснював підбір учасників організованої групи з числа осіб, які мають у володінні та користуванні транспортні засоби та які мають право безперешкодного виїзду за межі території України, орієнтуються у прикордонній смузі, шляхом координації діяльності виконавців контролював доставлення осіб, що бажають незаконно перетнути державний кордон до прикордонної смуги, підшукував та надавав транспортні засоби для перевезення таких осіб, для доставки інших учасників організованої групи до місць зустрічей з останніми з метою отримання від них незаконної винагороди, вживав заходи до безперешкодного проїзду блокпостів, які знаходилися по маршруту в напрямку державного кордону України, визначав розмір незаконної винагороди за переправлення осіб через державний кордон України, розподіляв отриману незаконну винагороду між учасникам організованої групи.

Також, Особа 1 визначив схему реалізації злочинного плану, керував діями учасників організованої групи шляхом надання вказівок та порад, спрямовував, об`єднував і координував зусилля учасників організованої групи на досягнення спільного злочинного результату.

Особа 2, погодившись на пропозицію Особи 1 бути виконавцем та пособником організованої групи, згідно з розробленим планом та відведеної йому Особою 1 ролі, спілкувався за телефоном з номером НОМЕР_1 з особами, які бажали незаконно перетнути державний кордон України, домовлявся про зустрічі з ними, на яких надавав їм поради щодо поведінки під час проїзду блок постів та перетину державного кордону України, отримував в якості незаконної винагороди грошові кошти особисто або на картку, імітовану банком «Monobank» № НОМЕР_2 , оформлену на ім`я Особи 2, які в подальшому передавались Особі 1, а той, в свою чергу, розподіляв їх між учасниками організованої групи. Також Особа 2 зустрічав в м. Одеса осіб, яких необхідно було незаконно переправити через державний кордон України, та доставляв їх на автомобілях марки «Хюндай Соната», державний реєстраційний номер НОМЕР_3 , та марки «KIA K5», державний реєстраційний номер НОМЕР_4 , до визначених Особою 1 місць, з метою підготовки до незаконного переправлення вказаних осіб через державний кордон України.

Також Особа 2, діючи відповідно до відведеної йому Особою 1 ролі та згідно з розробленим планом, виконуючи вказівки Особи 1, з метою конспірації, інструктував осіб, яких планувалось незаконно переправити через державний кордон України з питань проїзду блокпостів, розташованих на маршруті в напрямку державного кордону України, а також поведінки в прикордонній смузі, з метою недопущення виявлення останніх працівниками поліції та Державної прикордонної служби України. Як член організованої групи, Особа 2 отримував частину незаконної грошової винагороди, розмір якої визначав Особа 1.

ОСОБА_5 , погодившись на пропозицію Особи 1 бути виконавцем та пособником організованої групи, згідно з розробленим планом та відведеної йому Особою 1 ролі, телефонував з номерів телефонів НОМЕР_5 , НОМЕР_6 , на надані Особою 1 та Особою 2 номери мобільних телефонів, в ході телефонних розмов домовлявся про місця зустрічей з особами, які бажали незаконно перетнути державний кордон України, на яких їх забирав, після чого, виконуючи вказівки Особи 1, на автомобілі марки «Кіа К5», державний реєстраційний номер НОМЕР_7 , доставляв вказаних осіб до Болградського району Одеської області до місця перетину державного кордону України в бік Республіки Молдови, спостерігав за місцем незаконного переходу державного кордону та наявності у прикордонній смузі правоохоронців, повідомляв про орієнтири та показував напрямок руху в бік Республіки Молдови, домовлявся зі своїми знайомими щодо зустрічей вказаних осіб на території Республіки Молдови, а також безпосередньо сам зустрічав незаконно переправлених осіб на території Республіки Молдови.

Також ОСОБА_5 , діючи відповідно до відведеної йому Особою 1 ролі та згідно з розробленим планом, виконуючи вказівки Особи 1, з метою конспірації інструктував осіб, які бажали незаконно перетнути державний кордон, щодо поведінки під час проїзду блокпостів, розташованих по маршруту в напрямку державного кордону України, з метою недопущення виявлення справжнього умислу останніх працівниками поліції та Державної прикордонної служби України, надавав вказаним особам для пред`явлення на блокпостах неіснуючі договори оренди житла в м. Ізмаїл Одеської області, а також проводив інструктажі з приводу поводження у прикордонній смузі під час перетину державного кордону України, поза межами пункту пропуску. Як член організованої групи, ОСОБА_5 отримував частину грошової винагороди, розмір якої визначав Особа 1.

Таким чином, учасники очолюваної та керованої Особою 1 організованої групи, а саме: Особа 1, Особа 2 і ОСОБА_5 в період з липня по жовтень 2023 року вчинили ряд тяжких злочинів, пов`язаних з організацією незаконного переправлення осіб через державний кордон України, вчинені щодо кількох осіб, вчинені з корисливих мотивів, та діяльність якої була припинена 27.10.2023 року працівниками правоохоронних органів.

Стійкість організованої групи виражалася в стабільних, міцних внутрішніх зв`язках між її учасниками, існуванні певних правил поведінки, спільній меті, яка базувалася на бажанні кожного з них отримувати стабільні незаконні прибутки у виді грошових коштів для задоволення власних потреб, а також в обізнаності кожного учасника організованої групи у плані вчинення злочинів, розробленого Особою 1 і узгодженого з іншими учасниками організованої групи, який полягав у поетапному його виконанні.

Крім того, організована та керована Особою 1 злочинна група характеризувалась стійкістю, ретельним та триваючим плануванням злочинів і постійною готовністю її учасників до їх вчинення, високим ступенем організації, чітким розподілом функцій та ролей кожного з учасників, наявністю лідера-організатора, який користувався беззаперечним авторитетом серед учасників організованої групи, дисципліною та розподілом грошових коштів, отриманих злочинним шляхом.

Також, стійкість організованої групи, яку очолював Особа 1 відзначалася здатністю забезпечити членами злочинного угруповання стабільність та безпеку свого функціонування, безумовним визнанням членами організованої групи авторитету свого лідера, тривалістю взаємовідносин між її членами та лідером, стабільним складом її учасників, в тому числі забезпечувалась за рахунок ефективної протидії факторам, що можуть дезорганізувати стабільність функціонування злочинного угруповання.

Так, члени організованої групи були тісно пов`язані у відношеннях з організатором, який надавав їм можливість отримати швидке збагачення за рахунок вчинення протиправних дій, що створювало наявність протидії внутрішнім факторам, а саме: невизнання наказів керівника або відокремлення від складу групи, діяльність усупереч плану та вчинення самостійних, неузгоджених з організатором дій.

Крім того, забезпеченню стійкості організованої групи сприяли тісні стосунки між його учасниками, їх централізоване підпорядкування, єдині для всіх правила поведінки, злагодженість дій, направлених на досягнення злочинного плану та на отримання незаконного прибутку шляхом організації незаконного переправлення осіб через державний кордон України поза пунктами пропуску.

Під час вчинення злочинів учасниками організованої групи для спілкування між собою та спілкування із особами, які бажали незаконно перетнути державний кордон України, використовувалися додатки Messenger «WhatsApp» «Telegram», з номерами телефонів НОМЕР_1 , НОМЕР_5 , НОМЕР_6 , НОМЕР_8 .

Окрім цього, під час вчинення злочинів учасниками організованої групи використовувався ноутбук марки «Asus» з серійним номером: L9NRKD00584640 C, ноутбук марки «Apple», мобільний телефон марки «14 Pro max iPhone» IMEI 1: НОМЕР_9 , IMEI 2: НОМЕР_10 з сім-картою з номером телефону НОМЕР_8 , мобільний телефон марки «14 Pro Max IРhone» IMEI 1: НОМЕР_11 , IMEI 2: НОМЕР_12 з сім-картою: НОМЕР_1 , мобільний телефон марки «iPhone 8», ІМЕІ: НОМЕР_13 , з сім-карткою НОМЕР_6 , мобільний телефон марки «13 Pro IРhone», із сім-карткою НОМЕР_5 .

Фінансування злочинної діяльності забезпечувалось організатором злочинної групи Особою 1 і виконавцем та пособником Особою 2, у тому числі шляхом перераховування грошових коштів на банківські картки № НОМЕР_14 , № НОМЕР_15 , № НОМЕР_16 , відкриті на ім`я - Особи 1, на банківські картки № НОМЕР_17 , № НОМЕР_18 , № НОМЕР_19 , № НОМЕР_2 , відкриті на ім`я Особи 2, та на банківські картки № НОМЕР_20 , № НОМЕР_21 , відкриті на ім`я ОСОБА_5 .

Також, під час реалізації злочинного плану, направленого на організацію незаконного переправлення осіб через державний кордон України поза пунктами пропуску, з метою отримання грошових коштів та проведення інструктажів із особами, які бажали незаконно перетнути державний кордон України, Особа 1 використовував автомобіль марки «Audi Q7», державний реєстраційний номер НОМЕР_22 .

Під час реалізації злочинного плану Особи 1, направленого на організацію незаконного переправлення осіб через державний кордон України поза пунктами пропуску, з метою отримання грошових коштів, проведення інструктажів з особами, які мали намір незаконно перетнути державний кордон України, для їх перевезення до місць незаконного перетину державного кордону України, Особа 2 використовував автомобілі марки «Хюндай Соната», державний реєстраційний номер НОМЕР_3 , та «KIA K5», державний реєстраційний номер НОМЕР_4 , в свою чергу, з вказаною метою ОСОБА_5 використовував автомобілі марки «Кіа К5», державний реєстраційний номер НОМЕР_7 , який йому надав Особа 1, та марки «Mercedes-Benz», державний реєстраційний номер НОМЕР_23 .

Таким чином, в організованій групі Особа 1 виконував роль організатора та безпосереднього виконавця злочинів, та відповідно до розробленого ним плану, з яким попередньо були ознайомлені Особа 2 та ОСОБА_5 , виконував наступні функції:

- здійснював підбір учасників організованої групи, з числа осіб, які мають у володінні та користуванні транспортні засоби та які мають право безперешкодного виїзду за межі території України, орієнтуються у прикордонній смузі, та об`єднав їх у стійке злочинне угруповання;

- керував організованою групою, тобто вчиняв дії, спрямовані на управління процесом підтримання функціонування організованої групи та здійснення нею злочинної діяльності, зокрема, шляхом надання вказівок та порад;

- визначав мету і напрями злочинної діяльності організованої групи, конкретні завдання, які висувалися перед її учасниками;

- забезпечував дотримання загальних правил поведінки членів групи та підтримання дисципліни;

- планував здійснення злочинної діяльності організованої групи та вчинення конкретних злочинів, визначив схему реалізації злочинного плану;

- розподіляв функціональні обов`язки учасників організованої групи, координував їх дії та здійснював систематичний контроль за їх виконанням;

- організовував заходи щодо уникнення організованою групою викриття, яке полягало в періодичній зміні банківських платіжних карт та абонентських номерів телефонів, спілкування учасників організованої групи між собою та з іншими особами через додатки Messenger «WhatsApp» «Telegram», перевірці документів осіб, яких планувалось незаконно переправити через державний кордон України;

- здійснював пошук осіб, які бажають перетнути державний кордон України поза межами пунктів пропуску, за грошову винагороду та встановлював умови та суми отримання від них вказаної грошової винагороди;

- безпосередньо проводив інструктажі із особами, які бажали незаконно перетнути державний кордон України щодо проїзду блокпостів, розташованих по маршруту в напрямку державного кордону України, поведінки у прикордонній смузі, надавав вказівки та рекомендації іншими учасникам організованої групи щодо проведення таких інструктажів, надавав особам гарантії в безпечності їх незаконного переправлення через державний кордон України;

- використовував особисто чи надавав у користування іншим учасникам організованої групи наявні в його власності транспорті засоби для доставки до прикордонної смуги осіб, які бажають незаконно перетнути державний кордон України, для отримання в салоні вказаних транспортних засобів незаконної винагороди від вказаних осіб, проведення інструктажів останніх щодо проїзду блокпостів та поведінки у прикордонній смузі;

- забезпечував переведення в готівку грошових коштів, які надходили йому чи учасникам організованої групи, в якості незаконної винагороди за незаконне переправлення осіб через державний кордон України;

- визначав порядок та розмір розподілу грошових коштів, отриманих злочинним шляхом, між учасниками організованої групи;

- залучав інших невстановлених осіб, у користуванні яких є транспортні засоби, та які мають спеціальні перепустки, та обізнані про паролі проїзду блокпостів, для провозу через блокпости, що розташовані по маршруту в напрямку державного кордону України, осіб, яких в подальшому планувалось переправити через державний кордон України;

- встановлював правила конспірації під час незаконного переправлення осіб через державний кордон України;

- надавав вказівки учасникам організованої групи щодо підбору місць тимчасового заселення осіб, яких планувалось незаконно переправити через державний кордон України, вимагав від останніх вимкнення мобільних телефонів під час знаходження у прикордонній смузі.

Особа 2, виявивши бажання вчиняти злочини у складі організованої та керованої Особою 1 групи, разом з останнім та з ОСОБА_5 , добровільно увійшовши до складу цієї групи і будучи її учасником, відповідно до відведеної йому Особою 1 ролі пособника та безпосереднього виконавця злочинів, здійснював наступні функції:

- виконуючи вказівки Особи 1, підшукував осіб, які мали бажання незаконно перетнути державний кордон України поза пунктами пропуску;

- спілкувався по телефону з особами, які бажали незаконно перетнути державний кордон України, домовлявся з ними про зустрічі у м. Одеса, на яких повідомляв їм умови та розмір грошової винагороди за їх переправлення через державний кордон України поза пунктами пропуску, отримував від них грошову винагороду, яку в подальшому передавав Особі 1;

- надсилав особам, які бажали незаконно перетнути державний кордон України, свій банківський картковий рахунок для здійснення передплати, як частини незаконної винагороди за організацію їх незаконного переправлення через державний кордон України, поза пунктами пропуску;

- доставляв осіб, які бажали незаконно перетнути державний кордон України, на автомобілі «Хюндай Соната», державний реєстраційний номер НОМЕР_3 , до АЗС «WOG», розташованої за адресою: м. Одеса, вул. Тираспольське шосе, 15, де передав їх іншому учаснику організованої групи ОСОБА_5 , який на автомобілі «Кіа К5», державний реєстраційний номер НОМЕР_7 , перевозив вказаних осіб до ділянки державного кордону, розташованого поблизу пункту пропуску через державний кордон України «Виноградівка» Болградського району Одеської області, для подальшого незаконного перетину ними державного кордону України з Республікою Молдова;

- на автомобілі «KIA K5», державний реєстраційний номер НОМЕР_4 , забирав осіб, яких планувалось незаконно переправити через державний кордон України, у м. Одеса, після чого довозив їх до місць, визначених Особою 1, де передавав їх особам, яких підшукав Особа 1, та які на виконання домовленостей з останнім повинні були провезти через блокпости, розташовані по маршруту в напрямку державного кордону України, осіб, які виявили бажання незаконно перетнути державний кордон України;

- безпосередньо проводив інструктажі осіб, які бажали незаконно перетнути державний кордон України, запевняв їх у гарантіях та безпечності незаконного їх переправлення через державний кордон України, в тому числі інструктував з приводу відповідей на запитання при проїзду блокпостів;

- як учасник організованої групи отримував частину грошової винагороди, розмір якої визначав Особа 1.

ОСОБА_5 , виявивши бажання вчиняти злочини у складі організованої та керованої Особою 1 групи, разом з останнім та Особою 2, добровільно увійшовши до складу цієї організованої групи і будучи її учасником, відповідно до відведеної йому Особою 1 ролі пособника та виконавця злочинів, здійснював наступні функції:

- спілкувався по телефону з особами, які бажали незаконно перетнути державний кордон України, домовлявся з іншими учасниками організованої групи про місця зустрічей вказаних осіб, умови їх доставлення до вказаних місць з м. Одеса та доставки у м. Ізмаїл Одеської області, в тому числі щодо їх доставки до прикордонної смуги, розташованої неподалік п/п Виноградівка;

- використовуючи автомобіль марки «Кіа К5», державний реєстраційний номер НОМЕР_7 , зустрічав осіб, яких необхідно було незаконно переправити через державний кордон України, на АЗС «WOG», розташованій за адресою: м. Одеса, вул. Тираспольське шосе, 15, після чого перевозив їх до місць тимчасового утримання, забирав їх з них та перевозив до ділянки державного кордону, розташованого поблизу пункту пропуску через державний кордон України «Виноградівка» Болградського району Одеської області, де вказував напрямок незаконного перетину державного кордону України з Республікою Молдова;

- використовуючи автомобіль марки «Mercedes-Benz», державний реєстраційний номер НОМЕР_23 , координував напрямок руху осіб, під час незаконного перетину ними державного кордону, слідкував та інструктував їх з метою недопущення їх виявлення співробітниками Державної прикордонної служби України;

- безпосередньо проводив інструктажі осіб, які бажали незаконно перетнути державний кордон України, запевняв їх в гарантії та безпечності незаконного їх переправлення через державний кордон України;

- передавав організатору групи частину незаконної винагороди, отриманої іншим учасником групи від осіб, яких планувалось незаконно переправити через державний кордон України;

- з метою безперешкодного проїзду блокпостів, розташованих по маршруту в напрямку державного кордону України, надавав неіснуючі договори оренди житла у м. Ізмаїл Одеської області особам, яких планувалось незаконно переправити через державний кордон України, з метою недопущення їх викриття працівниками поліції та Державної прикордонної служби України;

- особисто чи використовуючи знайомих, зустрічав на території Республіки Молдови осіб, яких організована група незаконно переправила через державний кордон України, з метою вжиття заходів до їх подальшої легалізації на території Республіки Молдови;

- отримував у місцевих мешканців Ізмаїльського та Болградського районів Одеської області інформацію про місця розташування блокпостів, патрулів у прикордонній смузі, з метою уникнення перевірок та недопущення виявлення прикордонниками та працівниками поліції осіб, які планувалось незаконно переправити через державний кордон України, в тому числі для їх безперешкодного переправлення через державний кордон України;

- як член організованої групи отримував частину грошової винагороди, розмір якої визначав Особа 1.

Епізод 1

Організація незаконного переправлення ОСОБА_6 та ОСОБА_7 через державний кордон України

Особа 1, діючи з прямим умислом, з корисливих мотивів, з метою організації незаконного переправлення осіб через державний кордон України, у складі організованої групи, підшукав ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та після перевірки документів якого, зконтактував його 14.07.2023 року з іншим учасником організованої групи Особою 2, при цьому попередньо повідомивши ОСОБА_6 про можливість перетину державного кордону поза пунктом пропуску за грошову винагороду, та проінформувавши останнього, що з усіх деталей організації його незаконного переправлення через державний кордон України він повинен буде спілкуватися з Особою 2.

В подальшому Особа 2, відповідно до визначеної Особою 1 ролі, повідомив ОСОБА_6 , що організація його незаконного переправлення через державний кордон України поза пунктом пропуску можлива за грошову винагороду в розмірі 4150 доларів США, з яких 200 доларів США потрібно перерахувати на картку, імітовану банком «Monobank» № НОМЕР_2 , яка належить Особі 2, в якості передплати.

При цьому, ОСОБА_6 погодився на запропоновані Особою 1 та Особою 2 умови, який діяв відповідно до відведеної йому ролі Особою 1, та виконував вказівки останнього. У зв`язку з цим, цього ж дня, ОСОБА_6 здійснив переказ частини грошових коштів у розмірі 8000 гривень на вищевказану банківську картку.

Далі, після перерахування ОСОБА_6 передплати за організацію його незаконного переправлення через державний кордон України, Особа 2, виконуючі вказівки Особи 1, зателефонував ОСОБА_6 та наказав йому прибути 17.07.2023 року до м. Одеса для отримання подальших інструктажів з приводу незаконного його переправлення через державний кордон та передачі іншої частини грошових коштів.

В подальшому, 17.07.2023 року ОСОБА_6 приблизно о 10 год 20 хв. прибув до ресторану «Макдональдс», що розташований за адресою: м. Одеса, вул. Пантелеймонівська, 17-б, куди, у свою чергу, на автомобілі марки «Хюндай Соната», державний реєстраційний номер НОМЕР_24 , прибув Особа 2.

До вказаного ресторану «Макдональдс» прибув також ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , якого заздалегідь підшукав Особа 2, отримав у нього передплату у розмірі 200 доларів США, та на організацію переправлення якого через державний кордон України надав згоду Особа 1, після перевірки його документів.

На цій зустрічі Особа 1, під час телефонного спілкування з ОСОБА_6 , надав останньому підтвердження на обговорення ним з Особою 2 умов організації його незаконного переправлення через державний кордон України. Після чого ОСОБА_6 сів до салону автомобіля марки «Хюндай Соната», державний реєстраційний номер НОМЕР_3 , де Особа 2, відповідно до відведеної Особою 1 ролі, провів інструктаж ОСОБА_8 та ОСОБА_7 з приводу їх незаконного переправлення через державний кордон України.

Далі, 17.07.2023 року приблизно о 10 год 45 хв. Особа 2, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 на автомобілі марки «Хюндай Соната», державний реєстраційний номер НОМЕР_3 , прибули до АЗС «WOG», що належить ТОВ «ВЕСТ ПЕТРОЛ МАРКЕТ», розташованої за адресою: м. Одеса, вул. Тираспольське шосе, 15, куди, в свою чергу, на автомобілі марки «Кіа К5», державний реєстраційний номер НОМЕР_7 , який належить Особі 1, прибув ОСОБА_5 , а також на автомобілі марки «Audi А6», державний реєстраційний номер НОМЕР_25 (який 06.09.2023 року перереєстровано на державний реєстраційний номер НОМЕР_26 ), прибула ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Перебуваючи на зазначеній АЗС «WOG» в салоні автомобіля марки «Хюндай Соната», державний реєстраційний номер НОМЕР_3 , Особа 2 отримав від ОСОБА_6 та ОСОБА_7 другу частину грошових коштів в розмірі 3950 доларів США з кожного, на загальну суму 7900 доларів США, за організацію їх незаконного переправлення через державний кордон України. Вказані грошові кошти в розмірі 7900 доларів США на території вказаної АЗС Особа 2 передав ОСОБА_5 , для послідуючої їх передачі Особі 1.

Далі, Особа 2 та ОСОБА_5 , відповідно до відведених їм Особою 1 ролей, з метою реалізації спільного злочинного умислу, спрямованого на незаконне переправлення осіб через державний кордон України, діючи у складі організованої групи, з корисливих мотивів, після отримання грошових коштів від ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , наказали ОСОБА_6 перекласти свої особисті речі до автомобіля марки «Кіа К5», державний реєстраційний номер НОМЕР_7 , який належить Особі 1, та знаходився в користуванні ОСОБА_5 , а ОСОБА_7 наказали перекласти свої особисті речі до автомобіля ОСОБА_9 марки «Audi А6», державний реєстраційний номер НОМЕР_25 , яка не була обізнана про умисел організованої групи щодо незаконного переправлення вказаних осіб через державний кордон України.

В подальшому ОСОБА_5 , з метою реалізації спільного злочинного умислу, направленого на незаконне переправлення осіб через державний кордон України, діючі у складі організованої групи з Особою 1 та Особою 2, з корисливих мотивів, будучи обізнаними із способами та порядком перевірки транспортних засобів співробітниками правоохоронних органів та Державної прикордонної служби України на блокпостах, розташованих по маршруту в напрямку державного кордону України, використовуючи автомобіль марки «Кіа К5», державний реєстраційний номер НОМЕР_7 , який належить Особі 1, наказав ОСОБА_6 , пересісти до вказаного транспортного засобу, а ОСОБА_7 наказав пересісти до транспортного засобу ОСОБА_9 марки «Audi А6», державний реєстраційний номер НОМЕР_25 , та з метою недопущення їх виявлення працівниками поліції та Державної прикордонної служби України на вказаних блокпостах, провів їх інструктаж з приводу проїзду блокпостів, при цьому також надав ОСОБА_6 неіснуючий договір оренди житла у м. Ізмаїл Одеської області. Після чого ОСОБА_5 на автомобілі марки «Кіа К5», державний реєстраційний номер НОМЕР_7 , разом з ОСОБА_6 , а ОСОБА_9 разом з ОСОБА_7 на автомобілі марки «Audi А6», державний реєстраційний номер НОМЕР_25 , розпочали рух до м. Ізмаїл Одеської області.

Після проїзду блокпосту у «Паланки» з використанням наданого ОСОБА_5 неіснуючого договору оренди житла у м. Ізмаїл Одеської області, а також завдяки заздалегідь проведених ОСОБА_5 інструктажів, цього ж дня, ОСОБА_5 на автомобілі марки «Кіа К5», державний реєстраційний номер НОМЕР_7 , доставив ОСОБА_6 до готелю «Арт-готель», що розташований за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Гагаріна, буд. 62. До вказаного готелю на автомобілі марки «Audi А6», державний реєстраційний номер НОМЕР_25 , також ОСОБА_9 доставила ОСОБА_7 . Після чого, ОСОБА_5 наказав ОСОБА_6 та ОСОБА_7 чекати у номері даного готелю подальших його вказівок, з приводу незаконного перетину державного кордону України.

Надалі, 17.07.2023 року приблизно о 20 год 00 хв. ОСОБА_5 , використовуючи автомобіль марки «Кіа К5», державний реєстраційний номер НОМЕР_7 , який належить Особі 1, прибув до готелю «Арт-готель», що розташований за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Гагаріна, буд. 62, та наказав ОСОБА_6 та ОСОБА_7 вийти на вулицю та сісти до салону вказаного автомобіля, з метою їх доставлення до державного кордону та подальшої організації переправлення їх через державний кордон України поза межами офіційного пункту пропуску.

Цього ж дня, ОСОБА_5 на автомобілі марки «Кіа К5», державний реєстраційний номер НОМЕР_7 , доставив ОСОБА_6 та ОСОБА_7 до ділянки державного кордону, розташованого поблизу пункту пропуску через державний кордон України «Виноградівка» Болградського району Одеської області, де останні, виконуючи вказівки ОСОБА_5 , рухаючись відповідно до вказаного ним напрямку та орієнтирам, незаконно перетнули державний кордон України із Республікою Молдова, поза пунктом пропуску.

В свою чергу, ОСОБА_5 попросив невстановлену особу - громадянина Республіки Молдова на ім`я ОСОБА_10 зустріти ОСОБА_6 та ОСОБА_7 на території Республіки Молдови, а сам ОСОБА_5 в офіційному пункті пропуску «Виноградівка» Болградського району Одеської області перетнув державний кордон України із Республікою Молдова, з метою подальшого супроводу ОСОБА_6 та ОСОБА_7 за кордоном у Республіці Молдова та здійснення допомоги у їх легалізації на території Республіки Молдова.

В подальшому, отримані від ОСОБА_6 та ОСОБА_7 грошові кошти на загальну суму 8300 доларів США, за організацію їх незаконного переправлення через державний кордон України, були розподілені Особою 1 між ним та іншими учасниками організованої групи Особою 2 та ОСОБА_5 на власний розсуд.

На підставі викладеного, ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України за кваліфікуючими ознаками: організація незаконного переправлення осіб через державний кордон України, сприяння їх вчиненню порадами, вказівками, наданням засобів та усуненням перешкод, вчинені щодо кількох осіб, вчинені організованою групою, вчинені з корисливих мотивів.

Епізод 2

Організація незаконного переправлення ОСОБА_11 та ОСОБА_12 через державний кордон України

Особа 2, діючи з прямим умислом, з корисливих мотивів, з метою повторної організації незаконного переправлення осіб через державний кордон України, діючи у складі організованої групи з ОСОБА_5 та Особою 1, відповідно до відведеної йому ролі останнім, 08.09.2023 року підшукав ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , якому повідомив про можливість перетину державного кордону поза пунктом пропуску, а також повідомив розмір грошової винагороди за вчинення вказаних дій, яка складала 4150 доларів США, умови передачі якої полягали в тому, що 200 доларів США потрібно перерахувати на картку, імітовану банком «Monobank» № НОМЕР_2 , яка належить Особі 2, в якості передплати.

В подальшому, ОСОБА_11 погодився на запропоновані Особою 2 умови, який діяв відповідно до відведеної йому Особою 1 ролі та виконував вказівки останнього. У зв`язку з цим, цього ж дня, ОСОБА_11 здійснив переказ частини грошових коштів у розмірі 8000 гривень на вище вказану банківську картку, як передплату грошової винагороди за його незаконне переправлення через державний кордон України поза пунктами пропуску.

Далі, після перерахування ОСОБА_11 передплати за організацію його незаконного переправлення через державний кордон України, та перевірки Особою 1 його документів, Особа 2, виконуючі вказівки Особи 1, зателефонував ОСОБА_11 та наказав йому прибути 08.09.2023 року до м. Одеса, а саме на територію гіпермаркету «Епіцентр», розташованого за адресою: м. Одеса, 1-й км Новомиколаївської дороги, для отримання подальших інструктажів з приводу незаконного перетину державного кордону та передачі іншої частини грошових коштів.

В подальшому, 08.09.2023 року ОСОБА_11 приблизно о 17 год 45 хв. на транспортному засобі марки «BMW», державний реєстраційний номер НОМЕР_27 , прибув на територію гіпермаркету «Епіцентр», розташованого за адресою: м. Одеса, 1-й км Новомиколаївської дороги, куди, в свою чергу, на автомобілі марки «Audi Q7», державний реєстраційний номер НОМЕР_22 , прибув Особа 1, ОСОБА_5 та інша невстановлена особа.

Перебуваючи на території гіпермаркету «Епіцентр», розташованого за адресою: м. Одеса, 1-й км Новомиколаївської дороги, Особа 1 та ОСОБА_5 провели інструктаж ОСОБА_11 з приводу незаконного перетину державного кордону України, а також погодилися на пропозицію ОСОБА_11 сплатити ним другу частину винагороди за незаконне його переправлення через державний кордон України грошовими коштами, отриманими за продаж транспортного засобу марки «BMW», державний реєстраційний номер НОМЕР_27 (який належав ОСОБА_11 на підставі довіреності), допомогу у продажі якого ОСОБА_11 погодився надати Особа 1.

В подальшому, 08.09.2023 року приблизно о 19 год 00 хв. ОСОБА_11 на автомобілі марки «BMW», державний реєстраційний номер НОМЕР_27 , виконуючи вказівки Особи 1 та ОСОБА_5 , а останні на автомобілі марки «Audi Q7», державний реєстраційний номер НОМЕР_22 , прибули на територію СТО, розташованого по вул. Одарія, 2 в м. Одеса, де їх чекав Особа 2.

Під час вказаної зустрічі Особа 1 та Особа 2 повторно провели інструктаж ОСОБА_11 з приводу незаконного перетину державного кордону України та, знаходячись в салоні автомобіля марки «Audi Q7», державний реєстраційний номер НОМЕР_22 , Особа 2, відповідно до визначеної Особою 1 ролі, отримав від ОСОБА_11 1800 доларів США, як другу частину грошових коштів, за організацію його незаконного переправлення через державний кордон України, які, в свою чергу, Особа 2 одразу передав Особі 1.

Далі, Особа 1, з метою реалізації спільного злочинного умислу, спрямованого на незаконне переправлення осіб через державний кордон України, діючи з корисливих мотивів, у складі організованої групи, після отримання частини грошових коштів Особою 2 від ОСОБА_11 та у зв`язку з неможливістю переоформлення автомобіля марки «BMW», державний реєстраційний номер НОМЕР_27 , у знайомого Особи 1 нотаріуса, наказав ОСОБА_11 чекати у номері готелю «Аркадія», розташованого за адресою: м. Одеса, вул. Генуезька, 24, подальших вказівок з приводу перетину державного кордону України, а також наказав 09.09.2023 року прибути до сервісного центру МВС, що розташований за адресою: м. Одеса, вул. Аеропортівська 27/1, з метою продажу та переоформлення транспортного засобу марки «BMW», державний реєстраційний номер НОМЕР_27 .

В подальшому, 09.09.2023 року приблизно об 11 год 00 хв. ОСОБА_11 на автомобілі марки «BMW», державний реєстраційний номер НОМЕР_27 , виконуючи вказівки Особи 1, прибув до сервісного центру МВС № 5142, що розташований за адресою: м. Одеса, вул. Аеропортівська 27/1, куди, в свою чергу, на автомобілі марки «Audi Q7», державний реєстраційний номер НОМЕР_22 , прибув Особа 1 та ОСОБА_13 , та на автомобілі Хюндай Соната», державний реєстраційний номер НОМЕР_3 , прибув Особа 2, а також на автомобілі марки Audi А6», державний реєстраційний номер НОМЕР_26 , прибув ОСОБА_5 .

Перебуваючи на території сервісного центру МВС № 5142, що розташований за адресою: м. Одеса, вул. Аеропортівська 27/1, ОСОБА_11 погодився на пропозицію Особи 1 продати автомобіль марки «BMW», державний реєстраційний номер НОМЕР_27 , за 1000 доларів США, які Особа 1 надав ОСОБА_11 , а той, в свою чергу, передав Особі 2, як третю частину винагороди за його незаконне переправлення через державний кордон України. Вказані грошові кошти в подальшому передані Особою 2 Особі 1.

При цьому автомобіль марки «BMW», державний реєстраційний номер НОМЕР_27 , Особою 1 було придбано для ОСОБА_14 , службовий статус якого Особа 1 планував використовувати для безперешкодного проїзду з особами, які мали намір незаконно перетнути державний кордон, через блокпости, розташовані по маршруту в напрямку державного кордону України.

Крім того, знаходячись на території сервісного центру МВС № 5142, що розташований за адресою: м. Одеса, вул. Аеропортівська 27/1, Особа 1 надав ОСОБА_11 реквізити своєї банківської картки, на яку знайомі ОСОБА_11 на його прохання перерахували грошові кошти в сумі 30000 гривень, як четверту частину винагороди за незаконне переправлення ОСОБА_11 через державний кордон України.

Після цього, Особа 1 повідомив ОСОБА_11 про здійснення ним повного розрахунку за його переправлення через державний кордон України, та надав вказівку ОСОБА_5 відвести його до готелю «Аркадія», розташованого за адресою: м. Одеса, вул. Генуезька, 24, з метою проведення додаткової перевірки документів ОСОБА_11 .

На виконання вказівок Особи 1, ОСОБА_5 доставив ОСОБА_11 до готелю «Аркадія», розташованого за адресою: м. Одеса, вул. Генуезька, 24, та наказав останньому чекати подальших вказівок з приводу перетину державного кордону України.

Далі, 10.09.2023 року приблизно о 05 год 00 хв. ОСОБА_5 , відповідно до відведеної Особою 1 ролі, на автомобілі марки «Кіа К5», державний реєстраційний номер НОМЕР_7 , прибув до готелю «Аркадія», розташованого за адресою: м. Одеса, вул. Генуезька, 24, та наказав ОСОБА_11 та невстановленій особі на ім`я ОСОБА_15 , якого заздалегідь до цього підшукав Особа 1 та отримав від нього незаконну грошову винагороду в розмірі 4150 доларів США, спуститися на вулицю, де на вказаному автомобілі їх чекав ОСОБА_5 .

В подальшому, ОСОБА_5 наказав ОСОБА_11 та невстановленій особі на ім`я ОСОБА_15 сісти до салону вказаного автомобіля з метою їх перевезення до м. Ізмаїл Одеської області. Цього ж дня, ОСОБА_5 , ОСОБА_11 та невстановлена особа на ім`я ОСОБА_15 на автомобілі марки «Кіа К5», державний реєстраційний номер НОМЕР_7 , прибули до пункту пропуску «Паланка - Маяки - Удобне», що розташований в сторону м. Ізмаїл Одеської області.

Однак, співробітники Державної прикордонної служби України, у зв`язку з відсутністю у ОСОБА_11 та невстановленої особи на ім`я ОСОБА_15 , необхідних документів, не пропустили останніх через блокпост, розташований поблизу пункту пропуску «Паланка - Маяки - Удобне».

У зв`язку з цим, ОСОБА_5 , ОСОБА_11 та невстановлена особа на ім`я ОСОБА_15 на автомобілі марки «Кіа К5», державний реєстраційний номер НОМЕР_7 , повернулися до АЗС «WOG», що належить ТОВ «ВЕСТ ПЕТРОЛ МАРКЕТ», розташованої за адресою: Одеська область, Біляївський район, с. Маяки, 38 км траси Одеси - Рені, куди, в свою чергу, на автомобілі Особи 1 марки «Кіа К5», державний реєстраційний номер НОМЕР_28 , прибув Особа 1, а також ОСОБА_14 , який перебував за кермом вказаного транспортного засобу.

Далі, Особа 1, з метою реалізації спільного злочинного умислу, спрямованого на незаконне переправлення осіб через державний кордон України, діючи у складі організованої групи, з корисливих мотивів, наказав ОСОБА_11 та невстановленій особі на ім`я ОСОБА_15 перекласти свої особисті речі до автомобіля марки «Кіа К5», державний реєстраційний номер НОМЕР_28 , та пересісти до салону вказаного транспортного засобу. Надалі, в салоні вказаного транспортного засобу Особа 1 провів інструктаж ОСОБА_11 та невстановленої особи на ім`я ОСОБА_15 з приводу проїзду блок посту, розташованого неподалік пункту пропуску «Паланка - Маяки - Удобне», після чого всі вищевказані особи на автомобілі марки «Кіа К5», державний реєстраційний номер НОМЕР_28 , розпочали рух в бік м. Ізмаїл Одеської області.

В свою чергу, ОСОБА_5 на автомобілі марки «Кіа К5», державний реєстраційний номер НОМЕР_7 , вирушив по дорозі міжнародного значення М-15 «Одеса-Рені» до м. Ізмаїл Одеської області, самостійно.

Цього ж дня, 10.09.2023 року ОСОБА_14 , використовуючи свій службовий статус та знаючи відповідні паролі для проїзду блокпостів, на автомобілі марки «Кіа К5», державний реєстраційний номер НОМЕР_28 , разом із Особою 1, провіз ОСОБА_11 та невстановлену особу на ім`я ОСОБА_15 через блокпост, розташований неподалік пункту пропуску «Паланка - Маяки - Удобне», після чого доставив вказаних осіб до м. Татарбунари Одеської області, до якого на автомобілі марки «Кіа К5», державний реєстраційний номер НОМЕР_7 , прибув ОСОБА_5 .

Перебуваючи в м. Татарбунари Одеської області, Особа 1 наказав ОСОБА_11 та невстановленій особі на ім`я ОСОБА_15 перекласти особисті речі до автомобіля Кіа К5», державний реєстраційний номер НОМЕР_7 , після чого ОСОБА_5 , відповідно до відведеної ролі Особою 1 на вказаному транспортному засобі доставив ОСОБА_11 та невстановлену особу на ім`я ОСОБА_15 до м. Ізмаїл Одеської області, де заселив їх до готелю «Арт-готель», що розташований за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Гагаріна, буд. 62, та наказав ОСОБА_11 та невстановленій особі на ім`я ОСОБА_15 чекати у номері даного готелю подальших його вказівок, з приводу незаконного перетину державного кордону України.

Ввечері наступного дня, 11.09.2023 року приблизно о 19 год 00 хв. ОСОБА_5 , відповідно до визначеної Особою 1 ролі, на автомобілі марки «Кіа К5», державний реєстраційний номер НОМЕР_7 , прибув до готелю «Арт-готель», та наказав вийти на вулицю ОСОБА_11 , невстановленій особі на ім`я ОСОБА_15 , а також ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_6 (якого до цього заздалегідь підшукав Особа 2, отримав від нього грошові кошти в розмірі 4150 доларів США, які в подальшому передав Особі 1, а ОСОБА_5 привіз до м. Ізмаїл та заселив до вказаного готелю).

Після того, як вказані особи вийшли на вулицю, ОСОБА_5 наказав їм сісти до салону автомобіля марки Кіа К5», державний реєстраційний номер НОМЕР_7 , на якому ОСОБА_5 доставив ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та невстановлену особу на ім`я ОСОБА_15 до ділянки державного кордону, розташованого поблизу пункту пропуску через державний кордон України «Виноградівка» Болградського району Одеської області, де останні, рухаючи відповідно до вказаного ним напрямку та орієнтирам, незаконно перетнули державний кордон України із Республікою Молдова, поза пунктом пропуску.

В свою чергу, ОСОБА_5 , в офіційному пункті пропуску «Виноградівка» перетнув державний кордон України в бік Республіки Молдови, на території якої зустрів ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та невстановлену особу на ім`я ОСОБА_15 , яких заселив у готель в м. Кагуле, а в подальшому відвіз на автовокзал з метою їх подальшого руху до м. Кишинів для здійснення легалізації на території Республіки Молдови.

В подальшому, отримані від ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та невстановленої особи на ім`я ОСОБА_15 грошові кошти на загальну суму 12450 доларів США, за організацію їх незаконного переправлення через державний кордон України, були розподілені Особою 1 між ним та іншими учасниками організованої групи: Особою 2 та ОСОБА_5 на власний розсуд.

На підставі викладеного, ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України за кваліфікуючими ознаками: організація незаконного переправлення осіб через державний кордон України, сприяння їх вчиненню порадами, вказівками, наданням засобів та усуненням перешкод, вчинені щодо кількох осіб, вчинені організованою групою, вчинені повторно, вчинені з корисливих мотивів.

Епізод 3

Організація незаконного переправлення ОСОБА_16 та ОСОБА_17 через державний кордон України

Особа 2, діючи з прямим умислом, з корисливих мотивів, з метою повторної організації незаконного переправлення осіб через державний кордон України, діючи у складі організованої групи з ОСОБА_5 та Особою 1, відповідно до відведеної йому ролі останнім, 17.10.2023 року підшукав ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , та ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , яким повідомив про можливість перетину державного кордону поза пунктом пропуску, а також повідомив розмір грошової винагороди за вчинення вказаних дій, яка складала 4150 доларів США з кожного, умови передачі якої полягали в тому, що 200 доларів США за кожного з них потрібно перерахувати на картку, імітовану банком «Monobank» № НОМЕР_2 , яка належить Особі 2, в якості передплати.

В подальшому, ОСОБА_16 та ОСОБА_17 , діючи під контролем правоохоронних органів, погодились на запропоновані Особою 2 умови, та виконуючи вказівки останнього, цього ж дня, 17.10.2023 року о 18 год 47 хв., за допомогою платіжного терміналу, що розташований за адресою: м. Миколаїв, проспект Корабелів, буд. 14 ТЦ «Депот», здійснили три платежі по 5000 гривень кожен, всього на загальну суму 15000 гривень.

Далі, після перерахування ОСОБА_16 та ОСОБА_17 вищевказаної передплати за їх незаконне переправлення через державний кордон України, Особа 2, відповідно до визначеної Особою 1 ролі, зателефонував ОСОБА_16 та наказав йому скинути фото його документів та документів ОСОБА_17 , а також разом з ОСОБА_17 прибути 18.10.2023 року до м. Одеса для отримання подальших вказівок з приводу незаконного перетину державного кордону та передачі іншої частини винагороди.

В подальшому, 18.10.2023 року ОСОБА_16 та ОСОБА_17 , приблизно о 20:20 годині, виконуючи вказівки Особи 2, який діяв відповідно до визначеної Особою 1 ролі, прибули до готелю «Аркадія», розташованого за адресою: м. Одеса, вул. Генуезька, 24, куди, у свою чергу, до вказаної адреси на автомобілі марки «Audi Q7», державний реєстраційний номер НОМЕР_22 , що належить Особі 1, прибув останній та Особа 2, які провели інструктаж ОСОБА_16 та ОСОБА_17 з приводу незаконного перетину державного кордону України.

Перебуваючи в салоні автомобіля марки «Audi Q7», державний реєстраційний номер НОМЕР_22 , що належить Особі 1, Особа 2, відповідно до визначеної Особою 1 ролі, отримав від ОСОБА_16 та ОСОБА_17 другу частину грошових коштів, всього на загальну суму 7900 доларів США та 400 гривень, за організацію їх незаконного переправлення через державний кордон України, які Особа 2 одразу передав Особі 1.

Далі, Особа 2 та Особа 1, з метою реалізації спільного злочинного умислу, спрямованого на незаконне переправлення осіб через державний кордон України, діючи з корисливих мотивів, у складі організованої групи, після отримання вищевказаних грошових коштів, наказали ОСОБА_16 та ОСОБА_17 , чекати у номері готелю «Аркадія», розташованого за адресою: м. Одеса, вул. Генуезька, 24, подальших вказівок з приводу перетину державного кордону України.

На наступний день, 19.10.2023 року приблизно о 15.00 годині Особа 2, на виконання вказівки Особи 1, на автомобілі марки «Кіа» К5, державний реєстраційний номер НОМЕР_4 , забрав ОСОБА_16 та ОСОБА_17 з готелю «Аркадія» в м. Одеса та відвіз їх до «6 км» Одеської області, де їх на автомобілі «Хюндай Соната», сірого кольору, державний реєстраційний номер НОМЕР_29 , чекали ОСОБА_14 та ОСОБА_18 , яких залучив Особа 1 для безперешкодного провозу ОСОБА_16 та ОСОБА_17 через блокпост, розташований неподалік пункту пропуску «Паланка - Маяки - Удобне».

Використовуючи свій службовий статус та знаючи паролі проїзду блокпостів ОСОБА_18 , не будучи обізнаним про умисел Особи 1 щодо незаконного переправлення ОСОБА_16 та ОСОБА_17 через державний кордон України, на прохання ОСОБА_14 , якого, в свою чергу, залучив Особа 1, провіз ОСОБА_16 та ОСОБА_17 через блокпост, розташований неподалік пункту пропуску «Паланка - Маяки - Удобне». Однак, одразу за вказаним блокпостом, зрозумівши дійсні наміри Особи 1 щодо незаконного переправлення ОСОБА_16 та ОСОБА_17 через державний кордон України, не бажаючи буди співучасником злочину, ОСОБА_18 висунув вимогу щодо повернення ОСОБА_16 та ОСОБА_17 до м. Одеси, що він в подальшому й зробив, а саме в той же день на автомобілі марки «Хюндай Соната», сірого кольору, державний реєстраційний номер НОМЕР_29 , відвіз їх назад до готелю «Аркадія», розташованого за адресою: м. Одеса, вул. Генуезька, 24.

З метою усунення перешкод, для реалізації спільного злочинного умислу, направленого на незаконне переправлення ОСОБА_16 та ОСОБА_17 через державний кордон України, на виконання вказівки Особи 1, 20.10.2023 року ОСОБА_5 залучив ОСОБА_19 , який не був обізнаний про дійсні злочинні наміри вказаної організованої групи, та який домовився з групою швидкої допомоги автомобіля санітарної допомоги марки «Mercedes Sprinter», державний реєстраційний номер НОМЕР_30 , який належить КНП «ООЦЕМД і МК ООР», щодо провозу на вказаному спецтранспорті ОСОБА_16 та ОСОБА_17 через блокпост, розташований неподалік пункту пропуску «Паланка - Маяки - Удобне».

В свою чергу, Особа 2, на виконання вказівки Особи 1, 25.10.2023 року зателефонував ОСОБА_16 та повідомив йому, що за організацію його та ОСОБА_17 переправлення через державний кордон України потрібно заплатити 4100 доларів США, які Особа 2 20.10.2023 року попередньо повернув ОСОБА_17 , а також доплатити ще 700 доларів США за провезення на спецтранспорті ОСОБА_16 та ОСОБА_17 через блок пост, розташований неподалік пункту пропуску «Паланка - Маяки - Удобне».

Погодившись на вказані Особою 2 умови, на виконання вказівки останнього, ОСОБА_16 та ОСОБА_17 26.10.2023 року прибули до ресторану «Макдональдс», що розташований за адресою: м. Одеса, вул. Пантелеймонівська, 17-б, куди, в свою чергу, на автомобілі «Хюндай Соната», державний реєстраційний номер НОМЕР_24 , прибув Особа 2. Знаходячись в салоні вказаного транспортного засобу, ОСОБА_16 та ОСОБА_17 передали Особі 2 грошові кошти в розмірі 4150 доларів США, як останню частину винагороди за їх переправлення через державний кордон України, а також передали Особі 2 грошові кошти в розмірі 700 доларів США за їх безперешкодне перевезення на спецтранспорті через блокпост, розташований неподалік пункту пропуску «Паланка - Маяки - Удобне». Після цього, на виконання вказівки Особи 2, ОСОБА_16 та ОСОБА_17 повернулися до готелю «Аркадія», розташованого за адресою: м. Одеса, вул. Генуезька, 24, де чекали подальших вказівок щодо організації їх незаконного переправлення через державний кордон України.

Після цього, відповідно до відведеної ролі Особою 1, ОСОБА_5 отримав у Особи 2 контактний номер телефону ОСОБА_16 , який передав ОСОБА_19 , який не був обізнаний про злочинні наміри організованої групи, та якого, в свою чергу, винайшла невстановлена особа, яка є знайомим ОСОБА_5 .

Далі, приблизно о 17.00 годині 27.10.2023 року ОСОБА_16 зателефонував ОСОБА_19 та повідомив, що біля пам`ятника «Крила Надії», що розташований неподалік ТЦ «Сади Перемоги» у м. Одеса, його та ОСОБА_17 на спецавтомобілі чекає екіпаж швидкої допомоги, який провезе їх через блокпост, розташований неподалік пункту пропуску «Паланка - Маяки - Удобне».

Вийшовши на вулицю та рухаючись в напрямку ТЦ «Сади Перемоги» в м. Одеса, ОСОБА_16 та ОСОБА_17 біля пам`ятника «Крила Надії» побачили автомобіль санітарної допомоги марки «Mercedes Sprinter», державний реєстраційний номер НОМЕР_30 , який належить КНП «ООЦЕМД і МК ООР», з групою швидкої допомоги в складі фельдшера та водія, яких за грошову винагороду через ОСОБА_19 підшукав ОСОБА_5 , з метою безперешкодного проїзду пункту пропуску «Паланка - Маяки - Удобне» в сторону м. Ізмаїл Одеської області.

В подальшому, ОСОБА_16 та ОСОБА_17 разом із групою швидкої допомоги, на вищевказаному транспортному засобі марки «Mercedes Sprinter», державний реєстраційний номер НОМЕР_30 , із застосування проблискових маячків синього кольору, розпочали рух в напрямку виїзду з м. Одеси на дорогу міжнародного значення М-15 «Одеса-Рені» до м. Ізмаїл, з метою подальшого проїзду пункту пропуску «Паланка - Маяки - Удобне» в сторону м. Ізмаїл Одеської області. На вказаному транспортному засобі марки «Mercedes Sprinter», державний реєстраційний номер НОМЕР_30 , планувалось провезти ОСОБА_16 та ОСОБА_17 через вказаний блокпост та доставити до м. Болград Одеської області, де їх, в свою чергу, на автомобілі марки «Mercedes-Benz», державний реєстраційний номер НОМЕР_23 , який належить ОСОБА_20 , чекав ОСОБА_5 , та на вказаному автомобілі мав намір доставити до державного кордону та показати маршрут перетину державного кордону України, поза пунктами пропуску на території Болградського району Одеської області в бік Республіки Молдови.

Однак, проїхавши с. Великий Дальник Одеського району Одеської області, автомобіль санітарної допомоги марки «Mercedes Sprinter», державний реєстраційний номер НОМЕР_30 , який належить КНП «ООЦЕМД і МК ООР», в якому знаходились ОСОБА_16 та ОСОБА_17 разом з групою швидкої допомоги в складі фельдшера та водія, був зупинений працівниками правоохоронних органів.

В свою чергу, ОСОБА_5 на автомобілі марки «Mercedes-Benz», державний реєстраційний номер НОМЕР_23 , перебуваючи в м. Болград Одеської області, чекав автомобіль санітарної допомоги марки «Mercedes Sprinter», державний реєстраційний номер НОМЕР_30 , який належить КНП «ООЦЕМД і МК ООР» з групою швидкої допомоги в складі фельдшера та водія, на якому рухалися ОСОБА_16 та ОСОБА_17 , з метою розрахунку з групою швидкої допомоги частиною грошових коштів, отриманих від Особи 1, якому їх передав Особа 2, отримавши вказані грошові, в свою чергу, від ОСОБА_16 та ОСОБА_17 під контролем правоохоронних органів. Однак, передати заздалегідь ідентифіковані грошові кошти співробітникам швидкої допомоги ОСОБА_5 не видалось можливим, оскільки злочинна діяльність Особи 1, Особи 2 та ОСОБА_5 була припинена працівниками правоохоронних органів, а під час обшуку автомобіля марки «Mercedes-Benz», державний реєстраційний номер НОМЕР_23 , на якому ОСОБА_5 планував доставити ОСОБА_16 та ОСОБА_17 до державного кордону та показати маршрут перетину державного кордону України, поза пунктами пропуску, були вилучені заздалегідь ідентифіковані грошові кошти, передані ОСОБА_16 та ОСОБА_17 під контролем правоохоронних органів Особі 2, який, в свою чергу, передав їх Особі 1, а інша частина заздалегідь ідентифікованих грошових коштів, отриманих Особою 2 від ОСОБА_16 та ОСОБА_17 та переданих Особі 1, були вилучені у останнього під час проведення обшуку квартири АДРЕСА_2 .

На підставі викладеного, ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України за кваліфікуючими ознаками: організація незаконного переправлення осіб через державний кордон України, сприяння їх вчиненню порадами, вказівками, наданням засобів та усуненням перешкод, вчинені щодо кількох осіб, вчинені організованою групою, вчинені повторно, вчинені з корисливих мотивів.

За сукупністю скоєного, ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 332 КК України за кваліфікуючими ознаками: організація незаконного переправлення осіб через державний кордон України, сприяння їх вчиненню порадами, вказівками, наданням засобів та усуненням перешкод, вчинені щодо кількох осіб, вчинені організованою групою, вчинені повторно, вчинені з корисливих мотивів.

В судовому засіданні прокурор просив затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 10.07.2024 року між прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_21 та обвинуваченим ОСОБА_5 за участю захисника ОСОБА_22 .

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні вказаних кримінальних правопорушень визнав повністю та пояснив, що кримінальні правопорушення вчинені ним за обставин, викладених в обвинувальному акті, щиро розкаявся. Підтвердив, що між ним та прокурором укладена угода про визнання винуватості, яку він просив затвердити та призначити узгоджене покарання. Зазначив, що угода про визнання винуватості укладена ним добровільно, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому просив частину грошових коштів у розмірі 425000 грн із суми внесеної за нього застави у загальному розмірі 805200 грн перерахувати в рахунок сплати призначеного йому покарання у виді штрафу, а залишок коштів перерахувати на сплату процесуальних витрат та на потреби Збройних Сил України.

Додатково обвинувачений ОСОБА_5 пояснив, що з Особою 1 його познайомив їх спільний знайомий приблизно два роки тому назад, а з Особою 2 його познайомив Особа 1, коли почалась війна. Тоді Особа 1 запропонував йому та Особі 2 займатись незаконним переправленням чоловіків через кордон. В його обв`язки входило приїжджати до м. Одеса, забирати людей та відвозити їх до м. Ізмаїл, а далі до кордону, та допомагати у перетині кордону шляхом вказівок, куди іти, а потім зустрічати їх на території Молдови, а у Особи 2 були обов`язки знаходити клієнтів, домовлятись з ними, брати передоплату, розмір якої становив 200 доларів США. Особа 1 запропонував йому займатись цією діяльністю, оскільки він являється громадянином іншої держави, та до того ж проживав в населеному пункті, який розташований неподалік кордону, та знав шляхи, де можна перейти кордон поза офіційними пунктами пропуску. Особа 1 повідомляв йому, що у нього вже є досвід незаконної переправки осіб через державний кордон та він хотів би розширити свою діяльність. Вартість переправки осіб визначав Особа 1, вона складала 4100 доларів США. Особисто він отримував 1000 доларів США з кожної людини. Цю суму визначив Особа 1. Він отримував грошові кошти від клієнтів, після чого передавав їх Особі 1, а той, в свою чергу, віддавав йому його частину. Особа 1 займався тим, що координував дії його та Особи 2. Особа 1 також перевіряв клієнтів, яким чином він це робив йому невідомо. Критерієм вибору клієнтів було - щоб це були чоловіки призовного віку. Так, 17 липня 2023 року йому подзвонив Особа 1 і повідомив, що він знайшов клієнтів ОСОБА_23 та ОСОБА_24 , Особа 2 вже взяв у них передплату по 200 доларів США. Особа 2 поїхав до ресторану «Макдональдс» в м. Одеса, що розташований біля ж/д вокзалу, щоб забрати їх, а він ( ОСОБА_5 ) повинен був чекати їх на виїзді з м. Одеса. Далі Особа 2 привіз людей до нього, він їх забрав та отримав він Особи 2 сім з лишнім тисяч доларів США, які в подальшому передав Особі 1. Він не хотів самостійно перевозити цих осіб через блокпост біля «Паланки», тому попросив свою дружину ОСОБА_25 поїхати з ним, при цьому повідомивши їй, що ці люди їдуть на заробітки в м. Ізмаїл. Про те, що він збирається незаконно переправити цих осіб за кордон він своїй дружині не повідомляв. На вигляд ОСОБА_24 було приблизно років 30, а ОСОБА_23 - років 50-55. Він упізнав їх під час упізнання. Оскільки він знав, що ОСОБА_23 та ОСОБА_24 не пропустять на блокпосту біля «Паланки» він наказав ОСОБА_23 сісти в автомобіль його дружини, а ОСОБА_24 - в його автомобіль. Коли вони під`їхали до блокпосту, він виготовив недійсні договори оренди житла в м. Ізмаїл, які передав їм, та за допомогою яких їм вдалося проїхати блокпост. Коли вони приїхали в м. Ізмаїл, дружина поїхала до квартири, де вони мешкали, а він разом з ОСОБА_24 і ОСОБА_23 поїхали до готелю, де він допоміг їм заселитись. Ввечері він приїхав за ними на автомобілі «КІА К5», який належить Особі 1, відвіз їх до кордону та пояснив, як саме перетнути кордон та приблизні орієнтири. Далі він подзвонив своєму знайомому на ім`я ОСОБА_10 , попросив зустріти ОСОБА_24 та ОСОБА_23 та допомогти їм дістатись найближчого населеного пункту. Про те, що він незаконно переправив цих осіб через кордон, він своєму знайомому не повідомляв. Особисто він поїхав до Молдови через офіційний пункт пропуску, забрав їх та відвіз до готелю, де допоміг заселитись. В подальшому йому подзвонив ОСОБА_24 і попросив допомоги оформити документи біженця в Молдові. Після цього він зателефонував Особі 1 та запитав дозволу. Особа 1 дозволив йому, тому він допоміг ОСОБА_24 . В вересні 2023 року Особа 2 знайшов клієнта на ім`я ОСОБА_26 . ОСОБА_26 приїхав в м. Одеса, де Особа 1 перевірив у нього документи на безпеку. Він пам`ятає, що у ОСОБА_27 не вистачало коштів, у нього було лише 1800 доларів США. Він приймав участь в продажі автомобіля «БМВ», який належав ОСОБА_28 . Він разом з Особою 1 приїхали на автомобілі «Audi Q7», який належить останньому, до «Епіцентру», який розташований на виїзді в м. Миколаїв, куди також на своєму автомобілі «БМВ» приїхав ОСОБА_26 . ОСОБА_26 повідомив їм, що у нього не вистачає коштів і він хоче продати свій автомобіль. Особа 1 погодився йому допомоги продати автомобіль. Наступного дня Особа 1, його знайомий, ім`я якого він не пам`ятає, та він ( ОСОБА_5 ) поїхали в МРЕО, яке розташоване в м. Одеса біля аеропорту, де з`ясувалось, що автомобіль «БМВ», який належить ОСОБА_28 , проблемний, адже зварений з двох частин. Після цього Особа 1 запропонував ОСОБА_28 знизити ціну до 1000 доларів США та купив у нього автомобіль своєму знайомому військовослужбовцю, який допомагав Особі 1 перевозити людей через блокпост. В подальшому ОСОБА_26 перевів на картку, яка належить Особі 1, грошові кошти у розмірі 30000 грн. Тисячу доларів, за яку Особа 1 купив у нього автомобіль, ОСОБА_26 передав Особі 2, а Особа 2, в свою чергу, Особі 1. По епізоду з ОСОБА_29 та ОСОБА_15 повідомив, що йому подзвонив Особа 1 та сказав, що у нього є клієнт на ім`я ОСОБА_29 . Він приїхав на вул. Каманіна та допоміг ОСОБА_29 заселитись. Далі він повіз ОСОБА_29 та ОСОБА_15 на ОСОБА_30 , але не зміг перевезти їх через блокпост та повернувся назад в с. Маяки на заправку. Він зателефонував Особі 1, повідомив йому про це, на що Особа 1 сказав, що все вирішить. Особа 1 зателефонував своєму знайомому ОСОБА_31 , який є військовим, та вони разом перевезли ОСОБА_29 та ОСОБА_15 до м. Татарбунари, де він їх чекав. Він відвіз їх в м. Ізмаїл та допоміг заселитись в готелі. Далі, найближчим часом, він відвіз їх до кордону, показав орієнтир та пояснив, як перетнути кордон. Після цього він зустрів їх на території Молдови та заселив в гуртожиток в ОСОБА_32 . Клієнтів спочатку заселяли в готель, а лише потім, через деякий час, відвозили до кордону, оскільки такий порядок встановив Особа 1, щоб мати змогу перевіряти їх. Наступного дня він відвіз їх до автовокзалу, щоб вони мали змогу добратися до м. Кишинів. ОСОБА_26 мав щільну статуру, на вигляд йому було років 30-35, ОСОБА_29 - років 50-55, ОСОБА_15 - років 30. Він упізнавав цих людей в ході слідства. По епізоду з ОСОБА_33 та ОСОБА_34 пояснив, що йому подзвонив Особа 1 і повідомив, що є чергові клієнти, які вже дали передоплату і він їх вже перевірив. Цих людей знайшов Особа 2. Він приїхав в м. Одеса. Особа 1 намагався перевезти їх через ОСОБА_30 , але у нього не вийшло. Їм допоміг ОСОБА_31 , який був з товаришем по службі, який, коли зрозумів, для чого вони перевезли ОСОБА_35 та ОСОБА_34 через блокпост, відмовився далі везти їх до державного кордону та вони повернулись до м. Одеса, а він ( ОСОБА_5 ) повернувся до м. Ізмаїл. Далі у них нічого не виходило, у зв`язку з чим він через свого знайомого, який являється громадянином Молдови, знайшов в м. Одесі працівників швидкої допомоги. Вони повинні були їхати на швидкій допомозі, а він мав зустріти їх в Болграді. Про це стало відомо СБУ, а тому їх по дорозі зупинили та затримали. Коли вони повернулись до м. Одеси, ОСОБА_36 та ОСОБА_34 було повернуто половину суми грошових коштів. Він не повідомляв ОСОБА_37 та працівників швидкої допомоги про те, що має намір незаконно переправити осіб через державний кордон. Він телефонував ОСОБА_38 та ОСОБА_39 , які очікували в готелі, щоб зконтактувати їх зі співробітниками швидкої допомоги. Він очікував їх в м. Болград, після чого повинен був повезти їх до кордону. Пройшов рік і він не пам`ятає, де, коли та при яких обставинах він особисто отримував грошові кошти за незаконну переправку через державний кордон ОСОБА_40 і ОСОБА_7 . Особа 1 надавав йому вказівки як під час зустрічей так і по телефону. Загалом вони переправили за кордон тільки тих осіб, які вказані в обвинувальному акті, про те, що це незаконно він знав.

В судовому засіданні захисник ОСОБА_4 просив затвердити вказану угоду. При цьому просив суд кошти, внесені в якості застави, перерахувати на рахунок сплати призначеного штрафу, витрат пов`язаних з процесуальними витратами та на підтримку Збройних Сил України.

Від заставодавця ОСОБА_41 , надійшла до суду заява, в якій вона просить перерахувати заставу внесену нею за чоловіка ОСОБА_5 відповідно до ухвали Київського районного суду м. Одеси від 30.10.2023 року, а саме 425000 грн в рахунок сплати штрафу відповідно до угоди про визнання винуватості в якості покарання, 250000 грн та 130200 грн на підтримку Збройних Сил України.

Як встановлено ч. 3 ст. 474 КК України якщо угоди досягнуто під час судового провадження, суд невідкладно зупиняє проведення процесуальних дій і переходить до розгляду угоди.

Сторонам роз`яснені наслідки укладення та затвердження угоди, та наслідки її невиконання.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості може бути укладена за ініціативою прокурора або підозрюваного чи обвинуваченого.

Згідно з ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів (крім кримінальних проваджень щодо корупційних кримінальних правопорушень та кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією).

Злочин, передбачений ч. 3 ст. 332 КК України, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_5 , відповідно до ст. 12 КК України належить до категорії тяжких.

За таких обставин факт укладання прокурором угоди про визнання винуватості з обвинуваченим ОСОБА_5 не суперечить вимогам ч. 2 ст. 469 КПК України та п. 1 ч. 4 ст. 469 КПК України.

Відповідно до абз. 5 ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Як свідчить обвинувальний акт та угода про визнання винуватості, внаслідок противоправних дій ОСОБА_5 матеріальної шкоди завдано не було, потерпілі у кримінальному провадженні відсутні. За таких обставин письмова згода потерпілого на укладення угоди у цьому випадку не потрібна.

Вимоги до змісту угоди про визнання винуватості закріплені у ст. 472 КПК України.

Суд встановив, що подана до суду угода, укладена між прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_21 та обвинуваченим ОСОБА_5 розкриває визначені вищезгаданою нормою обставини та містить всі необхідні реквізити.

Так, в угоді про визнання винуватості викладено формулювання обвинувачення, пред`явленого ОСОБА_5 та його правову кваліфікацію із зазначенням статей (частин статей) КК України. При цьому фактичні обставини, що містяться в угоді узгоджуються з правовою кваліфікацією кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_5 , та є тотожними обставинам, викладеними в обвинувальному акті.

Крім цього укладена угода містить істотні для даного кримінального провадження обставини, як того вимагає ч. 1 ст. 472 КПК України. В угоді зазначено обставини, які враховані прокурором при вирішенні питання про її укладення, зокрема, особу обвинуваченого, ступінь та характер сприяння ОСОБА_5 у кримінальному провадженні шляхом співпраці з правоохоронними органами у викритті інших учасників організованої групи.

За змістом угоди про визнання винуватості обвинувачений ОСОБА_5 , як того вимагає ч. 1 ст. 472 КПК України, беззастережно визнає свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення в обсязі пред`явленого обвинувачення.

Між сторонами була досягнута домовленість про призначення ОСОБА_5 покарання за ч. 3 ст. 332 КК України із застосуванням ст. ст. 69, 70 КК України у виді штрафу у розмірі двадцяти п`яти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 425000 грн. Також обвинувачений ОСОБА_5 добровільно надав згоду на перерахування на потреби Збройних Сил України суму в розмірі 250000 грн, із суми внесеної застави в розмірі 805200 грн.

При цьому обвинуваченому під підпис роз`яснено наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ч. 2 ст. 394 КПК України, а також наслідки невиконання угоди визначені ст. 476 КПК України

В укладанні угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_5 брав участь захисник обвинуваченого. Вказане підтверджується наявними підписами у тексті угоди адвоката ОСОБА_22 . За таких обставин вимоги п. 9 ч. 2 ст. 52 КПК України, які передбачають обов`язкову участь захисника при укладанні угоди про визнання винуватості, дотримано.

На підставі викладеного суд дійшов висновку про те, що укладена прокурором угода про визнання винуватості з обвинуваченим ОСОБА_5 не суперечать чинному законодавству.

За змістом п. 3 та п. 4 ч. 1 ст. 470 КПК України при укладенні угоди про визнання винуватості прокурор, в тому числі, враховує наявність суспільного інтересу в забезпеченні швидшого судового провадження, викритті більшої кількості кримінальних правопорушень, а також наявність суспільного інтересу в запобіганні, виявленні чи припиненні більшої кількості кримінальних правопорушень або інших більш тяжких кримінальних правопорушень.

Невідповідність умов угоди, укладеної між прокурором та обвинуваченим, інтересам суспільства є підставою для відмови судом у її затвердженні (п. 2 ч. 1 ст. 474 КПК України).

Оцінюючи угоду про визнання винуватості ОСОБА_5 в контексті дотримання вимог наявності суспільного інтересу, суд виходить із такого.

Відповідно до ст. 2 КПК України завданням кримінального провадження, в тому числі, є забезпечення швидкого судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, а жоден невинуватий не був засуджений. Таким чином за наслідками судового провадження суд за своїм внутрішнім переконанням, на підставі наданих сторонами доказів, приймає рішення щодо винуватості або невинуватості особи в інкримінованому їй кримінальному правопорушенні.

Водночас у випадку прийняття судом рішення на підставі угоди про визнання винуватості, умовами укладання якої є добровільність та беззастережне визнання особою своєї винуватості, необхідність у дослідженні доказів, а також допиті свідків сторін провадження, відсутня. Адже обвинуваченим не заперечуються ні фактичні обставини вчинення ним кримінального правопорушення, ні їх юридична оцінка. Вказане має наслідком скорочення часу розгляду даної справи, економію як державних ресурсів, так і особистих ресурсів учасників провадження, зменшення навантаження на прокуратуру, адвокатуру та суди, які отримують більше часу на розкриття інших злочинів, розгляд їх в суді з дотриманням завдань кримінального провадження та його загальних засад.

Як свідчать подана до суду угода, обвинувачений ОСОБА_5 добровільно та беззастережно визнає свою винуватість у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень. За таких обставин затвердження угоди про визнання винуватості відповідатиме інтересам суспільства в досягненні завдань кримінального провадження, в частині забезпечення швидкого судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, з мінімальними затратами як державних ресурсів, так і особистих ресурсів учасників провадження.

Крім цього, в контексті дотримання вимог наявності суспільного інтересу при укладенні угоди суд враховує, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 332 КК України, у складі організованої групи. Співпраця ОСОБА_5 з правоохоронними органами у викритті інших учасників організованої групи Особи 1 та Особи 2 щодо вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 332 КК України, зокрема, шляхом дачі ним показань під час судового розгляду, надасть можливість викрити усіх причетних до протиправної діяльності організованої групи. Вказане, на переконання суду, має значення для задоволення суспільного інтересу у викритті більшої кількості осіб, які вчинили злочини та більшої кількості злочинів.

Крім цього, у питанні задоволення інтересів суспільства суд бере до уваги те, що ОСОБА_5 взято зобов`язання після затвердження угоди перерахувати грошові кошти у розмірі 368940 грн 80 к. на підтримку Збройних Сил України. Вказане, в умовах повномасштабної війни та постійної потреби економічної підтримки ЗСУ для протистояння російській агресії, беззаперечно свідчить про наявність суспільного інтересу як в укладанні, так і затвердженні угоди про визнання винуватості з обвинуваченим ОСОБА_5 .

Враховуючи вищевикладене у сукупності, суд дійшов висновку про відповідність угоди про визнання винуватості з обвинуваченим ОСОБА_5 вимогам наявності суспільного інтересу щодо її укладання, що свідчить про дотримання прокурором вимог п. 3 та п. 4 ч. 1 ст. 470 КПК України.

Відповідно до п. 4 ч. 7 ст. 474 КПК України при вирішенні питання про наявність підстав для затвердження угоди суд має переконатися, що укладення угоди було добровільним. Існування обґрунтованих підстав вважати, що укладення угоди не було добровільним зобов`язує суд відмовити у її затвердженні.

Обвинувачений ОСОБА_5 та його захисник у судовому засіданні підтвердили добровільність укладення угоди про визнання винуватості та спільну узгодженість усіх викладених у ній умов. Зазначили про відсутність примусу, погроз, насильства, обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді зі сторони прокурора.

Прокурор також вказав на спільну узгодженість усіх викладених в угоді умов, підтвердивши добровільність її укладення зі сторони обвинувачення.

З огляду на зазначене, а також відсутність будь-яких обставин, які б свідчили про укладання угоди сторонами під будь-яким впливом, суд дійшов висновку, що її укладення носить добровільний характер та не суперечить бажанню та волі сторін.

Пункт 5 ч. 4 ст. 474 КПК України зобов`язує суд перевірити угоду на предмет можливості виконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобов`язань.

За змістом угоди обвинувачений ОСОБА_5 зобов`язався беззастережно визнати свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення в обсязі висунутого обвинувачення під час судового провадження.

У судовому засіданні обвинувачений підтвердив обставини, викладені у формулюванні обвинувачення, надав відповідні зізнавальні покази щодо себе, визнав свою винуватість та щиро розкаявся та погодився дати покази під час розгляду кримінального провадження відносно інших співучасників.

Крім цього, під час судового засідання обвинувачений ОСОБА_5 дав згоду на перерахування грошових коштів які внесені в якості застави на сплату штрафу на користь держави, витрат на проведення експертиз та решту рахунок Збройних Сил України.

На підставі викладеного судом встановлено, що виконання взятих обвинуваченим на себе за угодою зобов`язань не є очевидно неможливим.

За змістом п. 3 ч. 7 ст. 474 КПК України однією з підстав для відмови судом у затвердженні угоди є випадки, коли умовами угоди порушуються права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб.

Із дослідженої у судовому засіданні угоди про визнання винуватості судом встановлено, що її умови не порушують права, свободи та інтереси як сторін кримінального провадження, так і інших осіб. Зазначений висновок суду ґрунтується на такому.

Як свідчить з обвинувального акту, угоди про визнання винуватості та надані обвинуваченим в судовому засіданні покази, кримінальними правопорушеннями, вчиненими останнім, матеріальної шкоди завдано не було, потерпілі у кримінальному провадженні відсутні.

За таких обставин, на переконання суду, укладена угода не порушує право третіх осіб на відшкодування шкоди.

Так само суд наголошує, що обставини пред`явленого ОСОБА_5 обвинувачення, викладені в угоді та вироку, не можуть мати жодного преюдиційного значення для іншого кримінального провадження та інших обвинувачених. Вказане узгоджується з приписами ст. 90 КПК України, яка закріплює, що преюдиційне значення для суду має лише рішення національного суду або міжнародної судової установи, яке набрало законної сили і ним встановлено порушення прав людини і основоположних свобод, гарантованих Конституцією України і міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Об`єднана палата Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду у постанові від 18.05.2020 року у справі № 639/2837/19 вказала, що дані про осіб, які містяться у процесуальних документах, складених слідчим або прокурором (обвинувальному акті, повідомленні про підозру, тощо) у цьому чи іншому кримінальному провадженні, не можуть слугувати підставою для визнання вироку на підставі угоди про визнання винуватості однієї особи таким, що стосується прав, свобод та інтересів інших осіб. Ці процесуальні документи, на відміну від вироку суду, містять твердження сторони обвинувачення про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (п. 13 ч. 1 ст. 3 КПК), з викладенням обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні у відповідності з вимогами статей 91, 92, 277, 291 КПК.

З метою недопущення порушення презумпції невинуватості осіб, котрі є учасниками цього кримінального провадження, суд у вироку виключив усі дані, які б давали можливість так чи інакше ідентифікувати осіб, про яких йде мова у ньому, окрім відомостей про обвинуваченого. Суд також не висловлював у вироку думку про винуватість цих осіб у вчиненні кримінальних правопорушень та не робив жодних припущень з цього приводу. Власне, усі формулювання у вироку викладені судом таким чином, щоб чітко висловити свою позицію та висновки лише стосовно дій обвинуваченого, не оцінюючи дії інших осіб чи їх кримінально-правової кваліфікації.

Пунктом 1 ч. 7 ст. 474 КПК України закріплено, що підставою для відмови у затвердженні угоди є невідповідність її умов вимогам закону. При цьому за змістом ст. 472 КПК України суттєвою умовою, яку має містити угода про визнання винуватості, є покарання, узгоджене сторонами угоди. У зв`язку з зазначеним суд має перевірити на предмет відповідності вимогам закону узгоджене між прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_21 та обвинуваченим ОСОБА_5 покарання, а також можливість призначити обвинуваченому покарання у виді штрафу.

Порядок призначення покарання врегульований ст. 65 КК України. Вказаною нормою закріплено таке: суд призначає покарання: 1) у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини КК України, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, за винятком випадків, передбачених ч. 2 ст. 53 КК України; 2) відповідно до положень Загальної частини КК України; 3) враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 332 КК України.

Санкція ч. 3 ст. 332 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до дев`яти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років з конфіскацією майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 69 КК України за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, кримінальне правопорушення, передбачене статтями 403, 405, 407, 408, 429, 437-439, 442, 442-1 цього Кодексу, вчинене в умовах воєнного стану чи в бойовій обстановці, за катування, вчинене представником держави, у тому числі іноземної, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за це кримінальне правопорушення. У цьому випадку суд не має права призначити покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої для такого виду покарання в Загальній частині цього Кодексу.

За змістом угоди про визнання винуваті вбачається, що сторони погодили покарання для обвинуваченого ОСОБА_5 із застосуванням ст. ст. 69, 70 КК України у вигляді штрафу у розмірі двадцяти п`яти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 425000 грн.

Зміст угоди про визнання винуватості свідчить, що при визначенні сторонами покарання було враховано ступінь тяжкості вчинених ОСОБА_5 кримінальних правопорушень, особу обвинуваченого, який повністю усвідомив суспільну небезпеку своїй дій, бажає перерахувати частину грошових коштів, внесених в якості застави, на потреби ЗСУ, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, його позитивну характеристику, обставини, що пом`якшують покарання ( щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінальних правопорушень у виді викриття інших учасників організованої групи), обставину, що обтяжує покарання - вчинення кримінальних правопорушень з використанням умов воєнного стану.

Суд визнає дані обставини винятковими та вважає, що мінімальна міра основного покарання за ч. 3 ст. 332 КК України не відповідає особі обвинуваченого, а вказані обставини істотно знижують ступінь тяжкості вчинених злочинів, у зв`язку із чим, керуючись ч. 1 ст. 69 КК України приходить до висновку про доцільність переходу до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції ч. 3 ст. 332 КК України, а саме у виді штрафу, а також без призначення додаткового покарання у виді конфіскації майна, що буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Окрім того, суд бере до уваги те, що обвинувачений ОСОБА_5 , вчиняючи у співучасті кримінальні правопорушення, передбачені ч. 3 ст. 332 КК України, здійснював роль виконавця, тобто така роль не була пов`язана із безпосереднім керівництвом організованої групи, ініціатором вчинення кримінальних правопорушень він не був.

На підставі викладеного суд дійшов висновку, що узгоджене сторонами покарання обвинуваченому ОСОБА_5 відповідає загальним засадам призначення покарання, закріпленим ст. 65 КК України.

Ухвалюючи цей вирок, суд також враховує правову позицію Верховного Суду, висловлену у постанові від 15.04.2020 року у справі № 344/2514/19, згідно з якою, зокрема, право обвинуваченого на визнання своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення та укладення угоди про визнання винуватості передбачено діючим кримінальним процесуальним законом і може бути вільно використано ним відповідно до принципу диспозитивності. Невизнання своєї вини іншими особами у кримінальному провадженні не може бути підставою, яка унеможливлює або ускладнює реалізацію права обвинуваченого на укладання угоди про визнання винуватості, а тому суд, реалізуючи відповідне право обвинуваченого, вважає за можливе затвердити угоду про визнання винуватості у цьому провадженні, незважаючи на те, що обставини вчинення дій, в яких суд визнає обвинуваченого винуватим, пов`язані з іншими особами, адже саме щодо останніх суд не встановлює жодних обставин.

Враховуючи встановлені обставини щодо відповідності угоди вимогам чинного законодавства та інтересам суспільства, зважаючи на добровільність її укладення, а також можливість виконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобов`язань, дійшовши висновку про наявність фактичних підстав для визнання обвинуваченим винуватості та неможливість умов угод порушити права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, суд вважає за можливе затвердити угоду, укладену між прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_21 та обвинуваченим ОСОБА_5 .

Питання щодо долі речових доказів суд вирішує на підставі ст. 100 КПК України, а щодо заходів забезпечення кримінального провадження відповідно до ст. 174 КПК України.

Крім цього, відповідно до ст. 124 КПК України з обвинуваченого слід стягнути на користь держави витрати на проведення експертиз у розмірі 11359 грн 20 к.

Керуючись ст. ст. 368, 370, 371, 374, 468 - 475 КПК України, ст. 53, 69, ч. 3 ст. 332 КК України, суд

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 10.07.2024 року між прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_21 та обвинуваченим ОСОБА_5 за участю захисника ОСОБА_22 .

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 332 КК України та призначити йому покарання із застосуванням ст. 69 КК України у виді штрафу у розмірі двадцяти п`яти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 425000 (чотириста двадцять п`ять тисяч) гривень без конфіскації майна.

Запобіжний захід у вигляді застави, застосований на підставі ухвали Київського районного суду м. Одеси від 30.10.2023 року у справі № 947/32825/23 (провадження 1-кс/947/13961/23) залишити в силі до набрання вироком законної сили.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави витрати за проведення судових експертиз у розмірі 11359 грн 20 к.

Доручити Територіальному управлінню Державної судової адміністрації України в Одеській області частину грошових коштів в сумі 425000 (чотириста двадцять п`ять тисяч) гривень, які були внесені заставодавцем ОСОБА_42 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , за обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якості застави на рахунок ТУ ДСА України в Одеській області на підставі ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Одеси № 947/32825/23 від 30.10.2023 року відповідно до квитанції ТВБВ 10015/0562 від 03.11.2023 року на суму 395000 грн, квитанції АТ КБ «ПриватБанк» № 0.0..1 від 04.11.2023 року на суму 15300 грн, квитанції АТ «ПУМБ» № 42952601 від 04.11.2023 року на суму 395000 грн, після набрання вироком законної сили, звернути в дохід держави в рахунок сплати призначеного йому покарання у виді штрафу.

Доручити Територіальному управлінню Державної судової адміністрації України в Одеській області частину грошових коштів в сумі 11359 (одинадцять тисяч триста п`ятдесят дев`ять) гривень 20 (двадцять) копійок, які були внесені заставодавцем ОСОБА_42 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , за обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якості застави на рахунок ТУ ДСА України в Одеській області на підставі ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Одеси № 947/32825/23 від 30.10.2023 року відповідно до квитанції ТВБВ 10015/0562 від 03.11.2023 року на суму 395000 грн, квитанції АТ КБ «ПриватБанк» № 0.0..1 від 04.11.2023 року на суму 15300 грн, квитанції АТ «Банк ПУМБ» № 42952601 від 04.11.2023 року на суму 395000 грн, після набрання вироком законної сили, звернути в дохід держави в рахунок сплати витрати за проведення судових експертиз.

Доручити Територіальному управлінню Державної судової адміністрації України в Одеській області частину грошових коштів в сумі 368940 (триста шістдесят вісім тисяч дев`ятсот сорок) гривень 80 (вісімдесят) копійок, які були внесені заставодавцем ОСОБА_42 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , за обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якості застави на рахунок ТУ ДСА України в Одеській області на підставі ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Одеси № 947/32825/23 від 30.10.2023 року відповідно до квитанції ТВБВ 10015/0562 від 03.11.2023 року на суму 395000 грн, квитанції АТ КБ «ПриватБанк» № 0.0..1 від 04.11.2023 року на суму 15300 грн, квитанції АТ «Банк ПУМБ» № 42952601 від 04.11.2023 року на суму 395000 грн, після набрання вироком законної сили перерахувати на спеціальний рахунок для збору коштів на підтримку Збройних Сил України (для зарахування коштів у національній валюті) за наступними реквізитами:

Банк: Національний банк України, МФО: 300001

Отримувач: Національний банк України,

Рахунок: №UA0992708

Призначення платежу: на підтримку Збройних Сил України.

Скасувати арешт із забороною відчуження, розпорядження та користування, накладений ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 21.12.2023 у справі № 947/32825/23 (провадження № 1-кс/947/15816/23) на посвідку на тимчасове проживання на ім`я ОСОБА_43 , ІНФОРМАЦІЯ_1 № НОМЕР_31 ; водійське посвідчення Республіки Молдова на ім`я « ОСОБА_44 », ІНФОРМАЦІЯ_1 № НОМЕР_32 ; посвідку на проживання Республіки Туреччина на ім`я ОСОБА_43 , ІНФОРМАЦІЯ_1 № НОМЕР_33 ; посвідчення особи Республіки Молдова на ім`я « ОСОБА_44 », ІНФОРМАЦІЯ_1 № НОМЕР_34 ; паспорт гр. Республіки Молдова на ім`я « ОСОБА_44 , ІНФОРМАЦІЯ_10» № НОМЕР_35 .

Речові докази по справі: посвідку на тимчасове проживання на ім`я ОСОБА_43 , ІНФОРМАЦІЯ_1 № НОМЕР_31 ; водійське посвідчення Республіки Молдова на ім`я « ОСОБА_44 », ІНФОРМАЦІЯ_1 № НОМЕР_32 ; посвідку на проживання Республіки Туреччина на ім`я ОСОБА_43 , ІНФОРМАЦІЯ_1 № НОМЕР_33 ; посвідчення особи Республіки Молдова на ім`я « ОСОБА_44 », ІНФОРМАЦІЯ_1 № НОМЕР_34 ; паспорт гр. Республіки Молдова на ім`я « ОСОБА_44 , ІНФОРМАЦІЯ_10» № НОМЕР_35 - повернути ОСОБА_5 .

Вирок суду може бути оскаржений до Одеського апеляційного суду через Біляївський районний суд Одеської області протягом 30 днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ст. 394 КПК України.

Суддя ОСОБА_1