УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2024 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області

в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участі:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваної ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Вінницького міського суду Вінницької області клопотання слідчого слідчого відділу Управління Служби безпеки України у Вінницькій області капітана юстиції ОСОБА_6 , в рамках кримінального провадження № 0000478 внесеного до ЄРДР 21.10.2024, про продовження строку тримання під вартою відносно підозрюваної ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки міста Києва, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , громадянки України, раніше судимої,

яка підозрюється у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 113, ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 113 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшло клопотання слідчого слідчого відділу Управління Служби безпеки України у Вінницькій області капітана юстиції ОСОБА_6 , яке погоджене з прокурором, про продовження строку тримання під вартою підозрюваній ОСОБА_4 .

Клопотання мотивовано тим, що слідчим проводиться досудове розслідування кримінального провадження № 0000478 внесеного до ЄРДР 21.10.2024, за підозрою ОСОБА_4 та ОСОБА_7 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 113, ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 113 КК України, у зв`язку із чим в органу досудового розслідування виникла необхідність в продовженні застосування заходу забезпечення кримінального провадження у виді запобіжного заходу.

Під час розгляду, з матеріалів клопотання встановлено, що 20 жовтня 2024 року, приблизно о 17 год. 40 хв., точний час слідством не встановлено, поблизу залізничного переїзду на АДРЕСА_2 , ОСОБА_4 за попередньою змовою із громадянином України ОСОБА_7 , діючи умисно, в умовах воєнного стану, з метою ослаблення держави, дестабілізації суспільно-політичної обстановки та залякування місцевого населення, з корисливих мотивів, усвідомлюючи важливе народногосподарське та оборонне значення залізниці, якою у тому числі переміщається військова техніка, озброєння, які необхідні для Збройних Сил України, що здійснюють відсіч збройної агресії російської федерації, вчинили підпал залізничної релейної шафи за наступних обставин.

Так, приблизно у червні 2024 року, більш точний час слідством не встановлено, перебуваючи у м. Гнівань Вінницького району громадянка України ОСОБА_4 отримала від невстановленого представника російської федерації пропозиції вчинення за грошову винагороду підпалів об`єктів, які мають важливе народногосподарське або оборонне значення, з метою ослаблення держави, дестабілізації суспільно-політичної обстановки та залякування місцевого населення.

У подальшому, у невстановлений досудовим розслідування дату та час, але не пізніше 19 жовтня 2024 року, перебуваючи у м. Гнівань Вінницького району, ОСОБА_4 разом із ОСОБА_7 досягли попередньої змови на вчинення підпалів залізничних релейних шаф на виконання вказаних завдань для досягнення спільної мети з корисливих мотивів.

Надалі, 19 жовтня 2024 року ОСОБА_4 з метою реалізації вказаного кримінально протиправного умислу та на виконання домовленостей із ОСОБА_7 обрала за допомогою картографічного інтернет-сервісу релейну шафу біля залізничного переїзду на вул. Грушевського в смт. Браїлів Жмеринського району Вінницької області для здійснення її підпалу, місцезнаходження якої цього ж дня приблизно о 12 год. 02 хв. повідомила ОСОБА_7 .

20 жовтня 2024 року ОСОБА_4 разом із ОСОБА_7 , перебуваючи у м. Гнівань, продовжуючи реалізацію спільного кримінально протиправного умислу, підготували сокиру та цвяходер, а також придбали рідкий розпалювач вогнищ для вчинення запланованого підпалу залізничної релейної шафи. Цього ж дня ОСОБА_4 разом із ОСОБА_7 на автомобілі «Ford Focus», державний номерний знак НОМЕР_1 , вирушили до вказаної вище залізничної релейної шафи у смт. Браїлів Жмеринського району Вінницької області.

У подальшому, 20 жовтня 2024 року ОСОБА_4 , перебуваючи біля залізничного переїзду на вул. Грушевського в смт. Браїлів Жмеринського району Вінницької області, продовжуючи реалізацію спільного із ОСОБА_7 кримінально протиправного умислу, шляхом надсилання відеозапису вказаної релейної шафи на названій місцевості невстановленому представнику російської федерації, погодила із ним вчинення її підпалу за грошову винагороду.

Після цього, 20 жовтня 2024 року, приблизно о 17 год. 40 хв., точний час слідством не встановлено, продовжуючи реалізацію кримінально протиправного умислу, відповідно до розподілених із ОСОБА_7 злочинних функцій ОСОБА_4 , користуючись тим, що її дії прикриває ОСОБА_7 , щоб не бути виявленою, за допомогою вказаного вище цвяходера відігнула двері вказаної релейної шафи, облила її вміст наведеним вище рідким розпалювачем та підпалила запальничкою. Одразу після вказаних дій, ОСОБА_4 зробила відеозапис горіння вказаної релейної шафи та з метою підтвердження вчинення описаних діянь надіслала невстановленому представнику російської федерації. Під час зазначених дій ОСОБА_4 , з метою реалізації спільного кримінально протиправного умислу, відповідно до розподілених злочинних функцій ОСОБА_7 , з метою приховання факту вчинення ОСОБА_4 підпалу релейної шафи від імовірних свідків, зайняв позицію біля дороги неподалік від вказаного місця та повідомляв ОСОБА_4 за допомогою особистого мобільного телефона про наближення автомобілів.

Після підпалу релейної шафи ОСОБА_7 , на автомобілі «Ford Focus», державний номерний знак НОМЕР_1 , разом із ОСОБА_4 зникли з місця чинення злочину.

Таким чином, громадянка України ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 113 КК України, тобто, вчинення з метою ослаблення держави підпалу, спрямованого на зруйнування або пошкодження об`єкта, який має важливе народногосподарське та оборонне значення, вчинене в умовах воєнного стану за попередньою змовою групою осіб.

Крім того, досудовим розслідуванням установлено, що 20 жовтня 2024 року, приблизно о 21 год. 20 хв., точний час слідством не встановлено, на залізничному перегоні «Гнівань Тюшки» поблизу с. Селище Вінницького району Вінницької області, ОСОБА_4 за попередньою змовою із ОСОБА_7 , діючи умисно, в умовах воєнного стану, з метою ослаблення держави, дестабілізації суспільно-політичної обстановки та залякування місцевого населення, з корисливих мотивів, усвідомлюючи важливе народногосподарське та оборонне значення залізниці, якою у тому числі переміщається військова техніка, озброєння, які необхідні для Збройних Сил України, що здійснюють відсіч збройної агресії російської федерації, вчинили підпал залізничної релейної шафи за наступних обставин.

Так, 20 жовтня 2024 року, продовжуючи реалізацію вказаного вище кримінально протиправного умислу, у зв`язку із недостатнім для досягнення злочинної мети заподіянням шкоди від підпалу релейної шафи біля залізничного переїзду на вул. Грушевського в смт. Браїлів Жмеринського району Вінницької області, ОСОБА_4 разом із ОСОБА_7 конкретизували попередньо досягнену 19 жовтня 2024 року попередню змову на підпал релейної шафи, домовилися про підпал ще однієї релейної шафи на залізничному перегоні «Гнівань-Тюшки» з метою ослаблення держави, дестабілізації суспільно-політичної обстановки та залякування місцевого населення, за грошову винагороду на виконання завдання невстановленого представника російської федерації.

У подальшому, цього ж дня ОСОБА_4 разом із ОСОБА_7 , прямуючи до с. Селище Вінницького району Вінницької області, із застосуванням картографічного інтернет-сервісу, попередньо обрали залізничну релейну шафу для її підпалу на перегоні «Гнівань-Тюшки» поблизу с. Селище Вінницького району Вінницької області, до якої одразу попрямували на автомобілі «Ford Focus», державний номерний знак НОМЕР_1 .

20 жовтня 2024 року приблизно о 21 год. 15 хв., точний час слідством не встановлено, продовжуючи реалізацію спільного кримінально протиправного умислу, ОСОБА_4 за допомогою вказаного вище цвяходера та ОСОБА_7 за допомогою вказаної вище сокири відігнули двері названої релейної шафи.

Після цього відповідно до розподілених із ОСОБА_7 злочинних функцій ОСОБА_4 облила вміст вказаної релейної шафи наведеним вище рідким розпалювачем та підпалила запальничкою, а також зробила відеозапис горіння вказаної релейної шафи, який з метою підтвердження вчинення описаних протиправних діянь, надіслала невстановленому представнику російської федерації. У цей же час, продовжуючи реалізацію злочинного умислу, відповідно до розподілених злочинних функцій ОСОБА_7 , з метою приховання факту вчинення ОСОБА_4 разом із ОСОБА_7 підпалу релейної шафи від імовірних свідків, зайняв позицію біля дороги неподалік від вказаного місця та повідомляв ОСОБА_4 за допомогою особистого мобільного телефона про наближення автомобілів.

Після підпалу релейної шафи ОСОБА_7 , на автомобілі «Ford Focus», державний номерний знак НОМЕР_1 , разом із ОСОБА_4 зник з місця чинення злочину.

У подальшому, цього ж дня ОСОБА_4 від невстановленої особи отримано грошові кошти на невстановлену досудовим слідством суму, як оплату вказаного протиправного діяння. На виконання вказаних вище домовленостей із ОСОБА_7 . ОСОБА_4 передала йому як оплату виконаних ним злочинних функцій при вчиненні вказаного протиправного діяння грошові кошти на суму 2000 грн.

Таким чином, громадянка України ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 113 КК України, тобто, вчинення з метою ослаблення держави підпалу, спрямованого на зруйнування або пошкодження об`єкта, який має важливе народногосподарське та оборонне значення, вчинене в умовах воєнного стану за попередньою змовою групою осіб.

У вчиненні кримінальних правопорушень обґрунтовано підозрюється: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка міста Києва, не працююча, проживаюча за адресою: АДРЕСА_3 , українка, громадянка України, раніше засуджувалася: - 21.06.2018 Деснянським районним судом міста Києва засудженого за ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 205 ч. 2 ст. 205-1 КК України до покарання у виді обмеження волі строком на 3 роки, з позбавленням права обіймати певні посади. На підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням іспитовим строком на 1 рік.

22 жовтня 2024 року о 16 годині 20 хвилин ОСОБА_4 затримана в порядку ст. 208, 615 Кримінального процесуального кодексу України та 23 жовтня 2024 року їй повідомлено про підозру у вчиненні злочинів, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 113 ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 113 Кримінального кодексу України.

Вина ОСОБА_4 підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами: протоколом обшуку від 22.10.2024; протоколами оглядів місць події; протоколом затримання від 22.10.2024; протоколами оглядів технічних приладів; протоколами оглядів відеозаписів, а також іншими матеріалами кримінального провадження у їх сукупності.

Підставою продовження застосування стосовно підозрюваної ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 злочинів, передбачених ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 113 ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 113 КК України, які згідно із ст. 12 КК України, відносяться до особливо тяжких злочинів, а також наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Крім цього, статтею 177 КПК України передбачено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

У вказаному кримінальному провадженні продовжують існувати вищевказані ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема:

- переховування підозрюваної від органів досудового розслідування та/або суду, оскільки злочин, в якому підозрюється ОСОБА_4 має високу суспільну небезпечність й остання усвідомлює тяжкість покарання, яке їй загрожує у разі визнання винною в інкримінованому кримінальному правопорушенні, а саме позбавлення волі на тривалий строк;

- незаконного впливу підозрюваної на свідків, оскільки згідно ст. 23 КПК України, суд досліджує докази безпосередньо, показання учасників кримінального провадження суд отримує усно. Перебуваючи на волі, підозрювана, матиме можливість незаконного впливу свідків, з метою створення сприятливих для себе умов або ж їх залякування для зміни показань.

- вчинити інше кримінальне правопорушення подібного характеру, враховуючи обставини вчинення нею інкримінованих злочинів, в яких вона підозрюється, що вказують на схильність до вчинення дій, спрямованих на допомогу державі-агресору (диверсійна діяльність). Ідеологічні мотиви, тобто свідомо обрана антиукраїнська позиція під час збройної агресії проти України, може стати підґрунтям для вчинення інших злочинів проти основ національної безпеки України, у тому числі у співпраці із ворогом у період війни, яка триває.

Окрім цього, згідно з матеріалами кримінального провадження, підозрювана раніше притягувалась до кримінальної відповідальності.

- перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, зокрема, шляхом створення інших умов та обставин з метою уникнення кримінальної відповідальності. Зокрема, ОСОБА_4 має можливість проживати в будь-якій частині України або безперешкодно виїхати за кордон.

Відповідно до ч. 6 ст. 176 КПК України, під час дії воєнного стану до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 109-114-2, 258-258-6, 260, 261, 437-442 Кримінального кодексу України, за наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, застосовується запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті, тобто, гідно із п. 5 ч. 1 ст. 176 КПК України, тримання під вартою.

Абзацом 8 ч. 5 ст. 183 КПК України передбачено, що під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-2, 258-258-6, 260, 261, 402-405, 407, 408, 429, 437-442 Кримінального кодексу України.

Запобігти зазначеним ризикам можливо лише шляхом продовження застосування стосовно підозрюваної запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Окрім цього, у даному випадку, відповідно до положень ч. 6 ст. 176 КПК України, враховуючи кваліфікацію злочинів, в яких підозрюється ОСОБА_4 , застосовується тримання під вартою, а не більш м`які запобіжні заходи.

Тобто, враховуючи вищезазначені ризики у їх сукупності, положення кримінального процесуального законодавства, є обґрунтовані підстави вважати, що з метою запобігання ризикам, передбаченим п. п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, підозрюваній доцільно продовжити строк застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою на 60 днів.

Таке обмеження права підозрюваної ОСОБА_4 на свободу не суперечить положенням ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, так як існують реальні ознаки суспільного інтересу в умовах воєнного стану, який не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи, для запобігання ризикам, які зазначені в клопотанні, з метою забезпечення дієвості кримінального провадження та процесуальної поведінки обвинуваченої.

З процесуальної точки зору «ризик» розглядається як оціночне кримінальне процесуальне поняття. Виходячи з аналізу ст. 177 КПК «ризик» це перш за все ймовірність небажаної поведінки.

Ризики, які дають достатні підстави вважати, що підозрювана може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливості здійснення підозрюваною зазначених дій. При цьому, кримінальне процесуальне законодавство не вимагає доказів того, що підозрювана обов`язково здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає підтвердження того, що вона має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 23.10.2024 до ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у виді тримання від вартою до 20.12.2024.

У зв`язку із наведеним, а також те, що строк дії ухвали слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 23.10.2024 спливає 20.12.2024, однак, завершити досудове слідство до вищевказаного строку не представляється можливим, оскільки для отримання доказів, які можуть бути використані під час судового розгляду, необхідно всебічно, повно та неупереджено дослідити обставини вчинення підозрюваною дій, які інкримінуються їй як злочинні, та надати їм належну правову оцінку, виконати ряд слідчих (розшукових) та процесуальних дій, які на даний час проводяться, прийняти відповідні процесуальні рішення, виникла необхідність у продовженні строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_4 .

На підставі викладеного, слідчий просив слідчого суддю клопотання задовольнити та продовжити ОСОБА_4 строк тримання під вартою.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав та просив слідчого суддю клопотання задовольнити та продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_4 в межах строку досудового розслідування, оскільки вчинено особливо тяжкий злочин, по справі необхідно провести слідчі дії, заявлені ризики, передбачені ст. 177 КПК України, не зменшилися, зокрема підозрювана може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, що унеможливлює застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Підозрювана ОСОБА_4 в судовому засіданні зазначила, що вину у вказаному кримінальному правопорушенні вона не визнає, жодних протиправних дій вона не вчиняла, заперечила проти задоволення клопотання слідчого, просила слідчого суддю застосувати більш м`який запобіжний захід не пов`язаний із позбавленням волі у вигляді домашнього арешту.

В судовому засіданні адвокат ОСОБА_5 підтримав заперечення підозрюваної ОСОБА_4 , просив слідчого суддю відмовити в задоволенні клопотання слідчого у повному обсязі.

Слідчий суддя, вислухавши учасників судового розгляду, дослідивши матеріали клопотання, дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Враховуючи наведене, судовий розгляд клопотання здійснювався за фіксації судового процесу технічними засобами.

Згідно ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і в обґрунтування продовження застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_4 покладається необхідність запобігання спробам ухилитися від органів досудового розслідування та/або суду, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а також вчинити інше кримінальне правопорушення.

Відповідно до ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводяться наданні сторонами кримінального провадження докази обставин, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального провадження; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначених у клопотанні.

З аналізу зібраних по кримінальному провадженню доказів, слідчий суддя дійшов висновку, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 113, ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 113 КК України.

Вирішуючи питання про продовження ОСОБА_4 запобіжного заходу, слідчий суддя враховує вік та стан здоров`я, сімейний та матеріальний стан, вид діяльності та місце проживання останнього та інші обставини, що мають значення для прийняття відповідного рішення.

Слідчий суддя враховує, що ОСОБА_4 , неодружена, має на утриманні двох малолітніх дітей, офіційно не працевлаштована, раніше судима, підозрюється у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення.

Разом з тим, органом досудового розслідування в ході розгляду клопотання наведено низку ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

В ході розгляду клопотання встановлено, що строк тримання підозрюваної ОСОБА_4 під вартою закінчується 20.12.2024. Разом з тим, по кримінальному провадженню залишилося виконати ряд слідчих дій.

Ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 19.12.2024 строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000478 внесеному до ЄРДР 21.10.2024 продовжено до чотирьох місяців, тобто до 23.02.2024

Під час розгляду клопотання про продовження строку тримання під вартою, слідчий суддя враховує, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого умисного злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк п`ятнадцять років або довічним позбавленням волі, з конфіскацією майна. Враховуючи обставини кримінального правопорушення, тяжкість покарання за злочин, особу підозрюваної, відсутність у неї соціально стримуючих факторів, тому слідчий суддя вважає, що ризики в обґрунтування тримання під вартою підозрюваної не зменшилися, тривають та ОСОБА_4 може ухилятися від органів досудового розслідування та/або суду, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а також вчинити інше кримінальне правопорушення, що унеможливлює обрання йому більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, а тому вказані ризики виправдовують необхідність продовження ОСОБА_4 строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

При цьому слід зазначити, що чинне законодавство не вимагає підтвердження того, що підозрюваний обов`язково здійснюватиме такі дії, однак має об`єктивну можливість їх реалізації в майбутньому.

Прокурором в ході розгляду даного клопотання доведено, що вказані в клопотанні ризики не зменшилися та є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів в даному випадку є недоцільним і саме тримання під вартою може запобігти зазначеним в клопотанні ризикам, а тому дане клопотання слідчий суддя вважає обґрунтованим, доведеним, та таким, що підлягає до задоволення.

Слідчий суддя вважає термін продовження строку тримання під вартою ОСОБА_4 в межах строку досудового розслідування є обґрунтованим.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 183 КПК України, під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-2, 258-258-6, 260, 261, 402-405, 407, 408, 429, 437-442 Кримінального кодексу України, тому слідчий суддя приходить до висновку про відсутність підстав для визначення підозрюваній розміру застави

На підставі викладеного, керуючись ст. 177, 183, 193, 197, 199 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого слідчого відділу Управління Служби безпеки України у Вінницькій області капітана юстиції ОСОБА_6 задовольнити.

Продовжити строк тримання під вартою підозрюваній ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на 60 (шістдесят) днів, тобто до 16 лютого 2025 року включно (в рамках строку досудового розслідування).

Строк дії ухвали визначити до 16 лютого 2025 року включно.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її проголошення, однак її оскарження не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя