Справа № 185/890/25
Провадження № 1-кс/185/119/25
29 січня 2025 року м.Павлоград
Слідчий СВ Павлоградського РВП Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області ОСОБА_3 звернулася до суду з клопотанням, погодженим прокурором Павлоградської окружної прокуратури ОСОБА_6 , про накладення арешту
на майно яке було вилучено 28.01.2025 в ході проведення обшуку транспортного засобу марки "RENAULT trafik" д.н. НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_5 , який відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 , належить ОСОБА_7 , а саме на:
- транспортний засіб марки "RENAULT trafik" д.н. НОМЕР_1 , білого кольору, який відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 , належить ОСОБА_7 ;
- картонні коробки в яких містяться по 1 тетропаку об`ємом близько 10 л, в кількості 160 штук, в яких знаходилась рідина з різким запахом спирту, з метою збереження речових доказів в кримінальному провадженні.
Також, накласти арешт шляхом заборони на розпорядження та відчуження на: мобільний телефон марки «Iphone 13 Pro» ІМЕІ НОМЕР_3 , ІМЕІ2 НОМЕР_4 , з сім картою НОМЕР_5 , з метою збереження речових доказів в кримінальному провадженні.
В обґрунтування клопотання слідчий посилається на те, що 28.01.2025 до чергової частини Павлоградського РВП надійшло повідомлення зі служби 102 про те, що 28.01.2025 о 06:00 на блокпосту поблизу с. Межиріч, Павлоградського району зупинено автомобіль марки "RENAULT trafik" д.н. НОМЕР_1 , білого кольору під керуванням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який перевозив в середині вказаного транспортного засобу 160 тетропаків, в яких знаходиться рідина невідомого походження з різким запахом спирта.
В рамках даного кримінального провадження 28.01.2025 в період часу з 08 години 40 хвилин по 08 годину 56 хвилин, слідчим СВ Павлоградського РВП ГУНП в Дніпропетровській області, в порядку ст. 233 КПК України, проведено невідкладну слідчу дію у вигляді обшуку транспортного засобу, а саме автомобіля марки "RENAULT trafik" д.н. НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_5 , який відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 , належить ОСОБА_7 в ході проведення якого було виявлено та вилучено вищезазначене майно. При особистому обшуку ОСОБА_5 , останній добровільно видав свій мобільний телефон марки «Iphone 13 Pro» ІМЕІ НОМЕР_3 , ІМЕІ2 НОМЕР_4 , з сім картою НОМЕР_5 .
Підставами, у зв`язку з якими потрібно здійснити арешт вилученого майна, є збереження речових доказів, забезпечення подальшого повного, неупередженого доказування у кримінальному провадженні, а також те, що вилучене майно є доказами кримінального правопорушення.
В судовому засіданні слідчий клопотання підтримала просила задовольнити, зазначила, що арешт необхідно накласти з метою збереження речових доказів в кримінальному провадженні, підстав для заборони користування майном, а саме автомобілем, слідчим під час судового засідання не наведено, зазначено, що експертизи щодо автомобіля не призначені, проведення будь яких інших слідчих дій з автомобілем на даний час не планується.
Представник власника автомобіля - адвокат ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання слідчого. Зазначив, що відсутній склад та подія кримінального правопорушення щодо дій ОСОБА_5 та власника автомобіля, передбаченого ч.1 ст. 204 КК України. Просто транспортування підакцизного товару з акцизом та без не заборонено законом. Власник майна підприємницьку діяльність не здійснює, чий товар не знає, автомобіль надала в користування ОСОБА_5 , як батьку колишнього власника автомобіля, для здійснення перевезення товару, грузу, без погодження що і як буде перевозитися.
Користувач автомобіля ОСОБА_5 в судовому засіданні зазначив, що його попросили перевезти товар з Дніпра (ринок Байкальська) до Павлограду. Він не знав що перевозе, товар цей не купував та не продавав, просто здійснював послугу перевезення, йому заплатили за перевезення товару, документи та товар та його перевезення йому не надавали. Його було допитано як свідка, тиску не було, копії документів йому не дали.
Слідчий суддя, вислухавши учасників процесу, дослідивши надані докази, дійшов наступних висновків.
В рамках даного кримінального провадження 28.01.2025 в період часу з 08 години 40 хвилин по 08 годину 56 хвилин, слідчим СВ Павлоградського РВП ГУНП в Дніпропетровській області, в порядку ст. 233 КПК України проведено невідкладну слідчу дію, у вигляді обшуку транспортного засобу, а саме автомобіля марки "RENAULT trafik" д.н. НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_5 , який відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 , належить ОСОБА_7 , в ході проведення якого було виявлено та вилучено транспортний засіб марки "RENAULT trafik" д.н. НОМЕР_1 , білого кольору, який відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 , належить ОСОБА_7 ;
- картонні коробки в яких містяться по 1 тетропаку об`ємом близько 10 л, в кількості 160 штук, в яких знаходилась рідина з різким запахом спирту. Відповідно до зазначеного протоколу обшуку від 28.01.2025 при особистому обшуку ОСОБА_5 останній добровільно видав свій мобільний телефон марки «Iphone 13 Pro» ІМЕІ НОМЕР_3 , ІМЕІ2 НОМЕР_4 , з сім картою НОМЕР_5 .
Відповідно до протоколу огляду від 28.01.2025 оглянуто мобільний телефон марки «Iphone 13 Pro» ІМЕІ НОМЕР_3 , ІМЕІ2 НОМЕР_4 , з сім картою НОМЕР_5 , який в подальшому було видано його власнику ОСОБА_5 під зберігальну розписку.
Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування увстановленому цим Кодексом порядку, позбавлення ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існують сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Частиною другою статті 170 КПК України встановлено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
При цьому, згідно ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку необхідності збереження речових доказів арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України, тобто є речовим доказом.
Частиною другою ст.173 КПК України встановлено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Обґрунтовуючи необхідність накладення арешту на майно, зазначене в клопотанні слідчий зазначає, що воно є речовими доказами та арешт необхідний з метою збереження речових доказів.
Положеннями ст. 84 КПК України встановлено, що доказами в кримінальному провадженні є фактичні данні, отримані у передбаченому КПК порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.
Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Обов`язковою частиною складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204 КК України, в частині транспортування з метою збуту незаконно виготовлених алкогольних напоїв, є транспортування з метою збуту саме незаконно виготовлених алкогольних напоїв.
Акцизна марка спеціальний знак, що ним маркують підакцизні товари (алкогольні напої та тютюнові вироби) і наявність якого підтверджує сплату акцизного збору, легальність ввезення та право реалізації цих виробів на території держави.
Тобто, наявність акцизної марки на алкогольних напоях підтверджує легальне, законне походження такого товару. Перевезення алкогольних напоїв повинно бути засвідчено належним чином оформленою товарно-транспортною накладною встановленого зразка форми № 1-ТН/алкогольні напої/. Відповідальності за перевезення алкогольних напоїв без належно оформленої ТТП чинним Кримінальним Кодексом України, та зокрема ст. 204 КК України, не передбачено, такі дії є порушенням бухгалтерського обліку, чи відповідних норм Податкового Кодексу України.
Законом України від 30.11.2021 р. №1914 «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо забезпечення збалансованості бюджетних надходжень» з 1 січня 2022 року передбачено розширення переліку товарів, які не підлягають маркуванню марками акцизного податку тестовими зразками алкогольних напоїв та натуральними винами, без додавання спирту, міцність яких не перевищує 15%. Йдеться, зокрема, про звичайні (неігристі) вина та зброджені напої, фактична міцність яких вище 1,2% об`ємних одиниць етилового спирту, але не вище за 15%. За умови, що етиловий спирт, який міститься у готовому продукті, має ферментне походження.
Встановлення наявності мети збуту незаконно виготовлених алкогольних напоїв, чи є вилучена рідина алкогольним напоєм, її міцність та походження (виготовлення) є завданням та метою досудового розслідування, та встановити зазначені обставини без проведення відповідних експертиз та інших відповідних слідчих дій на даному етапі досудового розслідування не можливо.
Таким чином, матеріали клопотання містять достатні дані щодо відсутності акцизних марок на вилучених 28.01.2025 в ході проведення обшуку зазначеного автомобіля картонних коробках в яких містяться по 1 тетропаку об`ємом близько 10 л, в кількості 160 штук, в яких знаходилась рідина з різким запахом спирту, невідомого походження та міцності без акцизного збору, тому зазначене майно відповідає критеріям, зазначеним в ст. 98 КПК України, є необхідність та підставність його арешту з метою збереження речових доказів для проведення відповідних експертиз.
Згідно ч.10, 11 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів. Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
З огляду на вказані обставини, враховуючи позицію слідчого, який в судовому засіданні зазначає автомобіль знаряддям злочину, проте не навів жодних підстав та обґрунтування необхідності заборони або обмеження користування автомобілем, також те, що слідчим в клопотанні жодних підстав та мотивування щодо заборони або обмеження користування автомобілем, відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України, також, не зазначено, а також враховуючи принцип змагальності та диспозитивності відповідно до яких слідчий та прокурор як сторона обвинувачення є вільним у використанні своїх прав та на свій розсуд використовує свої права, при цьому слідчий суддя зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх прав, розумним та співрозмірним буде накладення арешту на транспортний засіб марки "RENAULT trafik" д.н. НОМЕР_1 - шляхом заборони на відчуження та розпорядження, так як таке обмеження буде співмірним та забезпечить збереження речових доказів, та унеможливить передачу майна третім особам, та їх незастосування може призвести до зникнення, втрати, знищення, перетворення речових доказів в кримінальному провадженні.
Так як підстав для заборони користуванням транспортним засобом слідчим не наведено, та слідчим суддею не встановлено, транспортний засіб марки "RENAULT trafik" д.н. НОМЕР_1 підлягає поверненню власнику - ОСОБА_7 .
Щодо мобільного телефону марки «Iphone 13 Pro» ІМЕІ НОМЕР_3 , ІМЕІ2 НОМЕР_4 , з сім картою НОМЕР_5 , який був оглянутий 28.01.2025 та виданий власнику ОСОБА_5 під зберігальну розписку, враховуючи позицію сторін які не заперечують щодо накладення арешту шляхом заборони на відчуження та розпорядження зазначеного майна, слідчий суддя вважає задоцільно в цій частині клопотання задовольнити.
З огляду на викладене, з метою дотримання принципу верховенства права, положень ст. 1 протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованих Україною, враховуючи положення ч. 4 ст. 173 КПК України, щодо застосування найменш обтяжливого способу арешту, слідчий суддя вважає, що клопотання підлягає частковому задоволенню.
На підставі викладеного, керуючись ст. 170, 172, 173,174 КПК України, слідчий суддя,
П О С Т А Н О В И В:
Накласти арешт шляхом заборони відчуження та розпорядження на майно яке було вилучено 28.01.2025 в ході проведення обшуку, а саме на транспортний засіб марки "RENAULT trafik" д.н. НОМЕР_1 , білого кольору, який відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 , належить ОСОБА_7 .
Накласти арешт шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування на майно, яке було вилучено 28.01.2025 в ході проведення обшуку, а саме на: картонні коробки в яких містяться по 1 тетропаку об`ємом близько 10 л, в кількості 160 штук, в яких знаходилась рідина з різким запахом спирту.
Накласти арешт шляхом заборони відчуження та розпорядження на мобільний телефон марки «Iphone 13 Pro» ІМЕІ НОМЕР_3 , ІМЕІ2 НОМЕР_4 , з сім картою НОМЕР_5 , який було вилучено у ОСОБА_5 .
В задоволенні іншої частини клопотання відмовити.
Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.
Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Відповідно до ч. 1 ст. 175 КПК України ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.
Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її оголошення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1