Справа №127/4409/25
Провадження №1-кс/127/1988/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 лютого 2025 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

підозрюваної ОСОБА_6 ,

розглянувши в судовому засіданні клопотання старшого слідчого СВ Відділу поліції №3 ВРУП Головного управління Національної поліції у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваної ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в рамках кримінального провадження № 0000123, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшло клопотання старшого слідчого СВ Відділу поліції №3 ВРУП Головного управління Національної поліції у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваної ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Клопотання мотивовано тим, що проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000123 від 06.02.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_6 , маючи не зняту та не погашену судимість за кримінальні правопорушення пов`язані із збутом та зберіганням особливо небезпечних наркотичних речовин, на шлях виправлення не стала та вчинила новий умисний злочин у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів.

Так, ОСОБА_6 , посягаючи на встановлені законодавством України суспільні відносини у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів, в порушення вимог ст.ст.7,12,17,25 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» від 15.02.1995 № 60-95-ВР (в редакції Закону № 530-У від 22.12.2006), Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, а також зловживання ними» від 15.02.1995, наказу Міністерства охорони здоров`я України № 481 від 20.08.2008 та наказу Міністерства охорони здоров`я України № 634 від 29.07.2010, з наступними змінами та доповненнями до наведених нормативних актів, у січні 2025 року, більш точної дати та часу досудовим розслідуванням не встановлено, перебуваючи у місті Суми, отримала від невстановленої досудовим розслідуванням особи, повідомлення у месенджері «Telegram» із пропозицією зайнятись збутом особливо небезпечної психотропної речовини, обіг якої заборонено, шляхом розміщення «закладок» на території м. Вінниці та Вінницького району, на що остання погодилась за грошову винагороду.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_6 в січні 2025 року, перебуваючи в місті Суми, за невстановлених досудовим розслідуванням обставин отримала особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено PVP, в розфасованому вигляді, тим самим, незаконно придбала особливо небезпечну психотропну речовини, яку зберігала з метою їх подальшого збуту шляхом розповсюдження у вигляді «закладок» у фасованому виді. Продовжуючи реалізацію спільного умислу, направленого на вчинення кримінально-протиправного діяння, ОСОБА_6 за допомогою громадського транспорту прибула до м. Вінниця після чого, діючи умисно, переслідуючи корисливі мотиви, в період з 26.01.2024 по 05.02.2025, у різних місцях м. Вінниці, розклала у сховках в землі згортки, обмотані ізолюючою стрічкою, які замасковували листям та в середині яких знаходились особливо небезпечні психотропні речовини, тим самим незаконно їх збувши.

В подальшому, ОСОБА_6 продовжуючи свій злочинний умисел, направлений на незаконне зберігання особливо небезпечної психотропної речовини з метою збуту ? PVP, 6 лютого 2025 року о 21 год. 10 хв., знаходячись поблизу будинку № 14, що по вулиці Інженерній в селі Зарванці Вінницького району Вінницької області була зупинена працівниками сектору кримінальної поліції відділу поліції № 3 Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області. На запитання працівників поліції про наявність заборонених речовин, ОСОБА_6 , усвідомлюючи, що її дії спрямовані на зберігання особливо небезпечних психотропних речовин з метою збуту, були викриті, повідомила, що при ній наявні поліетиленові пакунки з особливо небезпечною психотропною речовиною, які вона збували, шляхом розповсюдження «закладок».

Надалі, ОСОБА_6 під час проведення особистого обшуку особи в порядку ст. 208 КПК України, у присутності захисника та двох запрошених понятих, з плечової сумки що їй належить добровільно видала: три згортки обгорнуті клейкою стрічкою з кристалічною речовиною всередині.

Відповідно до висновку в наданій на експертизу кристалічній речовині, міститься особливо небезпечна психотропна речовина, обіг якої заборонено PVP. В кристалічній речовині, масою 0,8688 г, маса PVP становить 0,7037 г.

При всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, 7 лютого 2025 року

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку м. Суми, не працюючу, позбавлену батьківських прав, зареєстровану та проживаючу за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судиму:

1) 06.04.2000 Ковпаківським районним м. Суми за ч. 2 ст. 206 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі з відстрочкою виконання вироку на 2 роки та штрафом в розмірі 300 грн.;

2) 30.11.2000 Ковпаківським районним судом м. Суми за ч. 2 ст. 140, ст. 43 КК України до 3 років позбавлення волі та штрафом в розмірі 300 грн. Звільнена 31.10.2001 року умовно-достроково на 1 рік 10 місяців 28 днів;

3) 08.07.2002 Ковпаківським районним судом м. Суми за ч. 1 ст. 309, ст. 71 КК України до 1 року 11 місяців позбавлення волі. Звільнена 25.12.2003 умовно-достроково на 5 місяців 13 днів;

4) 16.12.2004 Ковпаківським районним судом м. Суми за ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст. 309, ч. 1 ст. 317 КК України до 5 років позбавлення волі з конфіскацією майна. Звільнена від відбування покарання з іспитовим строком на 3 роки;

5) 18.04.2006 Зарічним районним судом м. Суми за ч. 2 ст. 185, ст. 71 КК України до 6 років позбавлення волі з конфіскацією майна;

6) 17.10.2006 Зарічним районним судом м. Суми за ч. 2 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до 7 років позбавлення волі з конфіскацією майна. Звільнена 25.01.2013 року по відбуттю строку покарання;

7) 14.10.2013 Ковпаківським районним судом м. Суми за ч. 2 ст. 185, ч.ч. 1, 3 ст. 357 КК України до 2 років позбавлення волі. Звільнена від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки;

8) 06.07.2016 Ковпаківським районним судом м. Суми за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 309, ст.ст. 71,72 КК України до 3 років шести місяців позбавлення волі;

9) 18.11.2016 Зарічним районним судом м. Суми за ч. 2 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до 3 років шести місяців позбавлення волі;

10) 05.12.2022 Зарічним районним судом м. Суми за ч. 2 ст. 185, ст. 69 КК України до 2 років позбавлення волі;

11) 13.01.2023 Ковпаківським районним судом м. Суми за ч. 4 ст. 185, ст. 69 КК України до 4 років позбавлення волі,

повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених: ч. 2 ст. 307 КК України - незаконне придбання, зберігання з метою збуту, а також незаконний збут особливо небезпечних психотропних речовин, вчинений особою, яка раніше вчинила кримінальні правопорушення передбачені ст.ст. 307, 309, 317 КК України.

Вина ОСОБА_6 повністю підтверджується зібраними по кримінальному провадженню доказами:

-протоколом затримання та обшуку в порядку ст. 208 КПК України;

-протоколом огляду місця події 07.02.2025;

-протоколом огляду місця події 07.02.2025;

-висновком експерта від 07.02.2025;

-іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

Підставою застосування запобіжного заходу стосовно підозрюваної ОСОБА_6 є наявність обґрунтованої підозри та ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема:

1) переховування підозрюваної від органу досудового розслідування та суду (п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки підозрювана свою винну визнає частково, внаслідок суспільної небезпечності дій ОСОБА_6 є об`єктивні підставі вважати, що підозрювана може ухилитися від органу досудового розслідування та суду, залишивши район, область та межі держави, перебувати по місцю реєстрації, що у свою чергу призведе до порушення розумних строків досудового розслідування, а також належне дотримання сторонами їх процесуальних прав та обов`язків. Відповідно ризик переховування обумовлений серед іншого можливістю притягнення до кримінальної відповідальності та пов`язаними із цим можливими негативними для ОСОБА_6 наслідками, зокрема суворістю передбаченого покарання, оскільки вчинила умисний тяжкий злочин, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 10 років.

2) незаконного впливу підозрюваного на свідків кримінального провадження (п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України), оскільки згідно статті 23 Кримінального процесуального кодексу України суд досліджує докази безпосередньо, показання учасників кримінального провадження суд отримує усно, а тому, ОСОБА_6 перебуваючи на волі, може здійснювати вплив на свідків (понятих) у кримінальному провадженні з метою подальшого уникнення кримінальної відповідальності.

3) вчинити інше кримінальне правопорушення (п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України), оскільки ОСОБА_6 офіційно не працевлаштована та не навчається, немає постійного заробітку та доходу, не заміжня, позбавлена батьківських прав, що свідчить про відсутність стійких соціальних зв`язків та те, що кримінально карна діяльність ОСОБА_6 є її своєрідним джерелом доходу. Також, остання раніше неодноразово судима, зокрема за злочини пов`язані із незаконним обігом наркотичних речовин. Тому існує ризик, що підозрювана не зробила для себе належних висновків та може продовжити свою злочинну діяльність.

Всі вищевказані обставини, у своїй сукупності свідчать про те, що застосування іншого більш м`якого запобіжного заходу до підозрюваної ОСОБА_6 в рамках даного кримінального провадження є недоцільним та малоефективним, оскільки вони не можуть запобігти наявним ризикам та забезпечення виконання підозрюваною покладених на неї процесуальних обов`язків.

Так, з урахуванням особи підозрюваної, конкретних обставин вчиненого нею кримінального правопорушення, а також враховуючи міру покарання, яка може бути застосована до підозрюваної в разі доведеності її вини та наявністю ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, виникла необхідність застосування до підозрюваної ОСОБА_6 запобіжний захід у виді тримання під вартою із альтернативою внесення застави в розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб (242 240 гривень), що в разі її внесення забезпечить виконання підозрюваною покладених на неї обов`язків.

Враховуючи вищевикладене, слідчий просив клопотання задовольнити.

Прокурор ОСОБА_3 та слідчий ОСОБА_4 , в судовому засіданні клопотання підтримали, оскільки під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, тому вважали за необхідне застосувати щодо підозрюваної ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з визначенням розміру застави.

Захисник ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечував щодо задоволення клопотання, заявив, що в ході проведення слідчих дій наявні процесуальні порушення, просив обрати запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Підозрювана ОСОБА_6 в судовому засіданні підтримала думку захисника.

Слідчий суддя, вислухавши думку підозрюваної та її захисника, прокурора, слідчого, дослідивши матеріали клопотання, характеризуючі дані підозрюваного, прийшов до наступного висновку.

Слідчими СВ Відділу поліції №3 ВРУП Головного управління Національної поліції у Вінницькій області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000123 від 06.02.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

В рамках вказаного провадження 07.02.2025 року ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, тобто незаконне придбання, зберігання з метою збуту, а також незаконний збут особливо небезпечних психотропних речовин, вчинений особою, яка раніше вчинила кримінальні правопорушення передбачені ст.ст. 307, 309, 317 КК України.

Щодо обґрунтованості підозри слідчий суддя зазначає, що оскільки чинне законодавство не розкриває це поняття, враховуючи ст. ст. 8, 9 КПК України, слід керуватися позиціями Європейського суду з прав людини. З точки зору практики ЄСПЛ обґрунтованість підозри - це певний стандарт доказування, який означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. При чому факти, які викликали підозру, не обов`язково мають бути одного рівня з тими, які необхідні для того, щоб не лише обґрунтувати засудження, а й пред`явити обвинувачення, що є наступною стадією в процесі розслідування кримінальної справи.

При розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя також враховує вимоги п. п. 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження прав особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

При цьому, слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження.

При вирішенні питання про наявність підстав для задоволення клопотання слідчий суддя приймає до уваги, що згідно ч. 1 ст. 183 КПК України взяття під варту є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Статтею 177 КПК України передбачено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Так, на час розгляду клопотання, підозра щодо вчинення ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України обґрунтована, про що свідчать докази, які зібрані в кримінальному провадженні та доведені прокурором при розгляді даного клопотання.

Дослідивши надані докази, слідчий суддя приходить до висновку, що прокурором доведено наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України та недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.

Так, ОСОБА_6 підозрюється у вчинені тяжкого кримінального правопорушення, санкція якого передбачає максимальне покарання у виді позбавлення волі до 10 років, що свідчить про можливість переховуватися від органів досудового розслідування та суду.

Згідно із позицією Європейського суду з прав людини, зазначена обставина сама по собі може бути мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування чи суду. Тяжкість можливого покарання може спонукати підозрюваного переховуватися від суду. Це твердження узгоджується з практикою ЄСПЛ, зокрема у справі «Ілійков проти Болгарії», в якому зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування. У рішенні по справі «Летельє проти Франції» Європейський суд з прав людини визначив, що тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.

Також існує ризик впливу на свідків (понятих), з метою надання останніми показань, які є вигідними саме для підозрюваної, свідчення яких мають важливе значення для встановлення усіх обставин кримінального провадження, тому існує ризик, передбачений п. 3 ч.1 ст. 177 КПК України.

Крім того, існує ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки підозрювана ОСОБА_6 не має стійких соціальних зв`язків, неодноразово судима, тому суд вважає, що ОСОБА_6 може вчиняти нові кримінальні правопорушення.

При цьому слід зазначити, що чинне законодавство не вимагає підтвердження того, що підозрювана обов`язково здійснюватиме такі дії, однак має об`єктивну можливість їх реалізації в майбутньому.

Відповідно до ст. 178 КПК України, слідчий суддя враховує тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 , вагомість наявних доказів вчинення інкримінованого кримінального правопорушення в умовах воєнного стану, тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання її винною, стан її здоров`я, який не виключає можливість застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

За змістом ст. 131 КПК запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження, а відтак їх застосування має на меті досягнення дієвості цього провадження. Дослідивши матеріали кримінального провадження, слідчий суддя приходить до висновку, що застосування іншого запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою, не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваної та запобігти встановленим ризикам, які вказані слідчим та доведені матеріалами справи. Тому, для досягнення мети застосування запобіжних заходів, на даному етапі досудового розслідування запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є необхідним та доцільним.

В силу ч. 4 ст. 182 КПК України, розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Згідно із ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави визначається у таких межах: 1) щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні нетяжкого злочину, - від одного до двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 2) щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 3) щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину, - від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У рішенні «Мангурас проти Іспанії» від 20.11.2010 Європейський суд з прав людини зазначив, що гарантії, передбачені п. 3 статті 5 Конвенції, покликані забезпечити не компенсацію втрат, а, зокрема, явку обвинуваченого на судове засідання. Таким чином, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри (впевненості) при якому перспектива втрати застави, у випадку відсутності на суді, буде достатнім стримуючим засобом, щоб унеможливити перешкоджання особою встановленню істини у кримінальному провадженні. При цьому, не допускається встановлення такого розміру застави, що є завідомо непомірним для цієї особи та призводить до неможливості виконання застави і перетворюється на безальтернативне ув`язнення.

З огляду на вищевикладене, враховуючи тяжкість та характер кримінального правопорушення, у вчиненні якого ОСОБА_6 підозрюється, наявність ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України, особу підозрюваної, яка офіційно не працевлаштована, джерела доходу не має, слідчий суддя приходить до висновку, про необхідність застосування до підозрюваної запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з альтернативою у вигляді застави розміром 121 120 грн., яка здатна забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 176, 177, 178, 183, 193, 194, 196, 309, 395 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого СВ Відділу поліції №3 ВРУП Головного управління Національної поліції у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_7 задовольнити.

Застосувати до підозрюваної ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.

Строк тримання під вартою рахувати з моменту фактичного затримання особи, тобто з 06.02.2025 по 06.04.2025 включно.

Одночасно визначити заставу в розмірі 40 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 121 120 (сто двадцять одна тисяча сто двадцять) грн., яка може бути внесена як самою підозрюваною так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок ТУ ДСА у Вінницькій області.

Підозрювана або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом дії ухвали.

У разі внесення застави покласти на ОСОБА_6 наступні обов`язки:

?прибувати на виклики слідчого, прокурора та суду за першою вимогою;

?не відлучатись з населеного пункту, де вона проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

?повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

?утриматись від спілкування з свідками у даному кримінальному провадженні;

?здати на зберігання свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя