Справа № 947/6841/25
Провадження № 1-кс/947/3659/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.03.2025 року cлідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні клопотання прокурора Київської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_3 про арешт майна в рамках кримінального провадження № 0000008 від 13.01.2025 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 197-1, ч. 4 ст. 358 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з клопотання, слідчим відділом Одеського районного управління поліції № 1 Головного управління Національної поліції в Одеській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні відомості за яким внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000008 від 13.01.2025 за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 197-1, ч. 4 ст. 358 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що приблизно у період з серпня 1998 року по червень 2020 року, але не пізніше 30.06.2020, у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, спрямований на самовільне будівництво будівлі на самовільно зайнятій земельній ділянці, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , площею 100,2 кв.м, яка є земельною ділянкою, що перебуває у комунальній власності територіальної громади міста Одеси в особі Одеської міської ради.

Так, ОСОБА_4 , у вищевказаний проміжок часу, діючи з прямим умислом, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, за невстановлених обставин, діючи у власних інтересах, маючи умисел на самовільне будівництво будівлі на самовільно зайнятій земельній ділянці при відсутності права власності, права постійного користування і права оренди земельної ділянки та реєстрації документів, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт і засвідчують прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта, всупереч ст. 14 Конституції України, ст.116, 124, 125, 211 Земельного кодексу України, шляхом залучення невстановлених досудовим розслідуванням осіб, що мають навички у сфері будівельної діяльності проте які, не були обізнані про злочинні наміри ОСОБА_4 , діючи у порушення вимог:

- ч. 1 ст. 376 ЦК України, яка передбачає, що житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил;

- ч.ч. 1, 2 ст. 26 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» які передбачають, що забудова територій здійснюється шляхом розміщення об`єктів будівництва. Суб`єкти містобудування зобов`язані додержуватися містобудівних умов та обмежень під час проектування і будівництва об`єктів;

- ч. 5 ст. 26 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» яка передбачає, що проектування та будівництво об`єктів здійснюється власниками або користувачами земельних ділянок у такому порядку:

1) отримання замовником або проектувальником вихідних даних;

2) розроблення проектної документації та проведення у випадках, передбачених статтею 31 цього Закону, її експертизи;

3) затвердження проектної документації;

4) виконання підготовчих та будівельних робіт;

4-1) проведення контрольного геодезичного знімання закінчених будівництвом об`єктів (крім об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1)) та здійснення їх технічної інвентаризації (крім об`єктів, перелік яких визначається центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері будівництва, архітектури, містобудування);

5) прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів;

6) реєстрація права власності на об`єкт містобудування.

- ст. 34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», яка передбачає, що замовник має право виконувати будівельні роботи після: 1) подання замовником повідомлення про початок виконання будівельних робіт відповідному органу державного архітектурно-будівельного контролю - щодо об`єктів будівництва, які за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1), та щодо об`єктів, будівництво яких здійснюється на підставі будівельного паспорта та які не потребують отримання дозволу на виконання будівельних робіт згідно з переліком об`єктів будівництва, затвердженим Кабінетом Міністрів України. Форма повідомлення про початок виконання будівельних робіт та порядок його подання визначаються Кабінетом Міністрів України; 3) видачі замовнику органом державного архітектурно-будівельного контролю дозволу на виконання будівельних робіт - щодо об`єктів, які за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з середніми (СС2) та значними (СС3) наслідками або підлягають оцінці впливу на довкілля згідно із Законом України «Про оцінку впливу на довкілля»;

- ст. 36 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», яка передбачає, що право на виконання підготовчих робіт (якщо вони не були виконані раніше згідно з повідомленням про початок виконання підготовчих робіт) і будівельних робіт на об`єктах, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1), об`єктах, будівництво яких здійснюється на підставі будівельного паспорта, надається замовнику та генеральному підряднику чи підряднику (у разі якщо будівельні роботи виконуються без залучення субпідрядників) після подання повідомлення про початок виконання будівельних робіт. Виконувати будівельні роботи, підключати об`єкт будівництва до інженерних мереж та споруд без реєстрації зазначеної декларації забороняється;

- ст. 9 Закону України «Про архітектурну діяльність», яка передбачає, що будівництво (нове будівництво, реконструкція, реставрація, капітальний ремонт) об`єкта архітектури здійснюється відповідно до затвердженої проектної документації, державних стандартів, норм і правил у порядку, визначеному Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності»;

- п. 13 «Порядку виконання підготовчих та будівельних робіт» затверджених Постановою КМУ від 13.04.2011 № 466, який передбачає, що повідомлення про початок виконання підготовчих робіт, повідомлення про початок виконання будівельних робіт щодо об`єктів, будівництво яких здійснюється на підставі будівельного паспорта, та повідомлення про початок виконання будівельних робіт щодо об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (CCI) повідомлення про зміну даних у зазначених повідомленнях за формою згідно з додатками 1, 2 і 2-1 до цього Порядку подається замовником (його уповноваженою особою) особисто або надсилається рекомендованим листом з описом вкладення чи через електронну систему здійснення декларативних та дозвільних процедур у будівництві до відповідного органу державного архітектурно-будівельного контролю за місцезнаходженням об`єкта не пізніше ніж за один календарний день до початку виконання підготовчих або будівельних робіт,

побудувала будівлю магазину, об`єкт житлової нерухомості, площею 100,2 кв.м, за адресою: м. Одеса, вул. Донського Дмитрія, 2/15, на самовільно зайнятій земельній ділянці яка перебуває у комунальній власності територіальної громади міста Одеси в особі Одеської міської ради.

Надалі, ОСОБА_4 , розуміючи, що офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, відбувається шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, у невстановленому місці та за невстановлених обставин, у червні 2020 року звернулась з відповідною заявою до державного реєстратора Великодолинської селищної ради, Овідіопольського району, Одеської області ОСОБА_5 .

У подальшому, державним реєстратором ОСОБА_5 , на підставі заяви ОСОБА_4 та наданих останньою документів 30.06.2020 внесені відомості до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, стосовно набуття права власності ОСОБА_4 на об`єкт нерухомого майна - будівлю магазину, площею 100,2 кв.м., розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .

Таким чином, в результаті проведення реєстрації права власності на будівлю магазину за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 100,2 кв.м, з комунальної власності вибула земельна ділянка під вказаним об?єктом.

Вказаними діями ОСОБА_4 порушено право власності територіальної громади міста Одеси на земельну ділянку під об?єктом нерухомості, площею 100,2 кв.м, оскільки реєстрація права власності проведена на об?єкт самочинного будівництва без будь-яких документів на земельну ділянку та за відсутності документа, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об?єкта.

Також встановлено, що ОСОБА_4 , у невстановленому місці та за невстановлених обставин, з метою реєстрації права власності на самовільно побудований магазин, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 100,2 кв.м, на самовільно зайнятій земельній ділянці, у червні 2020 року, звернулась з відповідною заявою до державного реєстратора Великодолинської селищної ради, Овідіопольського району, Одеської області ОСОБА_5 .

У той же час, з метою надання вигляду законності набуття права власності на зазначений вище об`єкт нерухомого майна, діючи з прямим умислом, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, окрім інших документів надала державному реєстратору ОСОБА_5 , для проведення реєстрації речового права на нерухоме майно, завідомо для останньої, підроблений сертифікат відповідності державним будівельним нормам, стандартам та правилам № ОД001248, виданий начебто Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю в Одеській області 14.06.2010 та засвідчує відповідність закінченого будівництвом об`єкта громадський будинок з господарськими будівлями та спорудами, будівля магазину, одноповерховий, загальною площею 100,2 кв.м. АДРЕСА_1 , державним стандартам, будівельним нормам і правилам.

Вищевказаний сертифікат відповідності державним будівельним нормам, стандартам та правилам № ОД001248 від 14.06.2010 містить ознаки офіційного документу, оскільки його складено за встановленою формою, він містить у собі необхідні реквізити та інформацію, яка посвідчує певні події та факти, що здатні спричинити наслідки правового характеру та підписаний відповідною особою у межах її компетенції.

Таким чином, інформація зафіксована у вказаному вище документі про відповідність закінченого будівництвом об`єкта громадський будинок з господарськими будівлями та спорудами, будівля магазину, одноповерховий, загальною площею 100,2 кв.м. АДРЕСА_1 , державним стандартам, будівельним нормам і правилам, має юридично значущий характер та підтверджені у ній факти здатні спричинити наслідки правового характеру у вигляді реєстрації права власності на майно.

Постановою від 03.03.2025 визнано речовим доказом будівлю магазину, площею 100,2 кв.м., розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно з інформаційною довідкою 416771403 від 07.03.2025 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, будівля магазину, площею 100,2 кв.м., розташованого за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101), належить на праві приватної власності ОСОБА_4 .

Так, сторона обвинувачення зазначає, що будівля магазину, площею 100,2 кв.м., розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , а також земельна ділянка, що знаходиться під нею, є предметом кримінального правопорушення, тому з метою недопустимості проведення подальшого будівництва на вищевказаній земельній ділянці, збільшення її розміру, необхідним є накладення арешту на таке майно.

Прокурор до суду звернулася із заявою про розгляд вказаного клопотання за її відсутності, в якій вказала, що клопотання підтримує у повному обсязі та просить його задовольнити.

Відповідно до ч. 2 ст. 172 КПК України клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

Сторона обвинувачення в резолютивній частині клопотання просить розгляд клопотання провести за відсутності власника майна.

Приймаючи до уваги клопотання сторони обвинувачення, враховуючи положення ст. 172 КПК України, слідчий суддя приходить до переконання про можливість розгляду клопотання за відсутності власника майна ОСОБА_4 .

Дослідивши клопотання та матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, приймаючи до уваги заяву прокурора, слідчий суддя приходить до переконання, що клопотання сторони обвинувачення підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Стаття 41 Конституції України закріплює положення про те, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до п. 1, 2 ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Заходом забезпечення кримінального провадження є, зокрема, арешт майна.

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи.

У відповідності до ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Відповідно до ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Як свідчить практика Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), найчастіше втручання в право власності фізичних та юридичних осіб відбувається з боку державних органів, зокрема, органів виконавчої влади, іноді органів законодавчої й судової влади, шляхом прийняття законодавчих актів чи при винесенні незаконного рішення суду, тоді як ст. 1 Першого Протоколу до Європейської конвенції з прав людини забороняє будь-яке невиправдане втручання державних органів.

Так, відповідно до практики Європейського суду, для того, щоб втручання в право власності вважалося допустимим, воно повинно служити не лише законній меті в інтересах суспільства, а повинна бути розумна співмірність між використовуваними інструментами і тією метою, на котру спрямований будь-який захід, що позбавляє особу власності. Розумна рівновага має зберігатися між загальними інтересами суспільства та вимогами дотримання основних прав особи (рішення у справі "АГОСІ" проти Сполученого Королівства" (AGOSI v. the United Kingdom від 24 жовтня 1986 року, серія А, № 108, п. 52). Іншими словами, заходи щодо обмеження права власності мають бути пропорційними щодо мети їх застосування.

Слідчим суддею встановлено, що органом досудового розслідування на теперішній час обґрунтовано здійснюється досудове розслідування в рамках кримінального провадження № 0000008 від 13.01.2025 за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 197-1, ч. 4 ст. 358 КК України, за фактом самовільного зайняття земельної ділянки шляхом незаконного будівництва будівлі магазину.

27.02.2025 в рамках даного кримінального провадження ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 197-1, ч. 4 ст. 358 КК України.

Згідно з інформаційною довідкою 416771403 від 07.03.2025 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, будівля магазину, площею 100, 2 кв.м., розташованого за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101), належить на праві приватної власності ОСОБА_4 .

Слідчий суддя за обставин викладених у клопотанні та з долучених до нього матеріалів прийшов до висновку про відповідність вищевказаного об`єкту нерухомого майна критеріям речових доказів у кримінальному провадженні, оскільки він імовірно є об`єктом кримінально-протиправних дій.

Таким чином, є підстави вважати, що вказане майно має істотне значення для проведення повного, всебічного та неупередженого досудового розслідування, оскільки воно імовірно є об`єктом кримінально-протиправних дій, а тому, з метою забезпечення недопущення його відчуження та перереєстрації доцільно застосувати захід забезпечення в даному кримінальному провадженні у вигляді накладення арешту на майно.

Вказане підтверджується також постановою прокурора від 03.03.2025 про визнання об`єкту нерухомого майна, розташованого за адресою: м. Одеса, вул. Донського Дмитрія, 2/15 речовим доказом в рамках кримінального провадження № 0000008 від 13.01.2025 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 197-1, ч. 4 ст. 358 КК України.

Крім того, на теперішній час існує реальна загроза пошкодження, псування, використання, перетворення вказаної земельної ділянки, шляхом збільшення її розміру, а тому існує необхідність у його збереженні.

Критерії розумності та співмірності є оціночними поняттями та визначаються на розсуд слідчого судді. Відповідно до статті 1 Протоколу 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися, зокрема, на умовах, передбачених законом. При цьому, обмеження права власності має переслідувати законну мету за допомогою засобів, які є пропорційними меті (Beyeler проти Італії (Рішення Великої Палати від 5 січня 2000 року, заява № 33202/96, параграф 107). При цьому, будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечувати «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи (серед інших, James та інші проти Сполученого Королівства (Рішення від 21 лютого 1986 року, заява № 8793/79, параграф 50).

Слідчий суддя приходить до висновку, що арешт майна у цьому випадку необхідний для забезпечення збереження предмету злочину з метою недопущення його відчуження та перетворення, а таке втручання у право на власність є пропорційним, оскільки підлягає оскарженню, відповідно до норм процесуального законодавства щодо оскарження рішень слідчого судді, та скасуванню у порядку, передбаченому ч. 1 ст. 174 КПК України.

На підставі викладеного, беручи до уваги розумність та співмірність арешту майна, а також його наслідки, слідчий суддя приходить до переконання, що подане клопотання є обґрунтованим, належним чином вмотивованим, а відтак, таке клопотання підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 98, 131, 170-173 КПК України, слідчий суддя -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора Київської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_3 задовольнити.

Накласти арешт із забороною відчуження та розпорядження на будівлю магазину, площею 100,2 кв.м., розташованого за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101).

Виконання ухвали про арешт майна покласти на прокурора Київської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_3 .

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення до Одеського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1