Справа № 372/1653/25
Провадження № 1-кп-231/25
В И Р О К

іменем України

02 квітня 2025 року м. Обухів

Обухівський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши в приміщенні Обухівського районного суду Київської області у спрощеному порядку кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000061 від 13.03.2025 року за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця міста Красноармійськ, Донецької області, маючого середню освіту, не працевлаштованого, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , не маючого постійного місця проживання, в силу ст. 89 КК України не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3 обвинувачується у тому, що він 29 червня 2024 року, близько 21 години 10 хвилин, у порушення вимог статті 30 Конституції України, яка гарантує право кожного громадянина на недоторканість житла чи іншого володіння, виник умисел на незаконне проникнення до житла, а саме до літнього будинку, який розташований на території земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_2 , котра станом на 29.06.2024 належить потерпілій ОСОБА_4 .

Реалізуючи свій злочинний умисел направлений на незаконне проникнення до житла, ОСОБА_3 діючи умисно, усвідомлюючи, що його дії носять незаконний та протиправний характер, будучи впевненим, що за його діями ніхто не спостерігає, без визначених законом підстав та без дозволу власника, шляхом відтискання металопрофільної хвіртки, незаконно проник на територію земельної ділянки, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 . В подальшому, застосовуючи фізичну силу, шляхом зламу ручки вхідних дверей літнього будинку, незаконно проник до літнього будинку, який станом на 29.06.2024 належав потерпілій ОСОБА_4 , тим самим порушивши права ОСОБА_4 на недоторканість житла.

Окрім цього, встановлено, що 23 серпня 2024 року близько 21 години 00 хвилин у ОСОБА_3 , у порушення вимог статті 30 Конституції України, яка гарантує право кожного громадянина на недоторканість житла чи іншого володіння, виник умисел на незаконне проникнення до житла, а саме до літнього будинку, який розташований на території земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_2 , котра за договором дарування земельної ділянки належить потерпілій ОСОБА_5 .

Реалізуючи свій злочинний умисел направлений на незаконне проникнення до житла, ОСОБА_3 діючи умисно, усвідомлюючи, що його дії носять незаконний та протиправний характер, будучи впевненим, що за його діями ніхто не спостерігає, без визначених законом підстав та без дозволу власника, шляхом відтискання металопрофільної хвіртки, незаконно проник на територію земельної ділянки, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 . В подальшому, застосовуючи фізичну силу, шляхом зламу ручки вхідних дверей літнього будинку, незаконно проник до літнього будинку, який розташований на території земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_2 , котра на праві власності належить ОСОБА_5 , тим самим порушивши права ОСОБА_5 на недоторканість житла.

Крім того, встановлено, що 09.10.2024 близько 18:00 години у ОСОБА_3 , у порушення вимог статті 30 Конституції України, яка гарантує право кожного громадянина на недоторканість житла чи іншого володіння, виник умисел на незаконне проникнення до житла, а саме до літнього будинку, який розташований на території земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_2 , який за договором дарування земельної ділянки належить потерпілій ОСОБА_5 .

Реалізуючи свій злочинний умисел направлений на незаконне проникнення до житла, ОСОБА_3 діючи умисно, усвідомлюючи, що його дії носять незаконний та протиправний характер, будучи впевненим, що за його діями ніхто не спостерігає, без визначених законом підстав та без дозволу власника, шляхом пошкодження замикаючого пристрою хвіртки воріт, незаконно проник на територію земельної ділянки, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , та в подальшому незаконно проник до літнього будинку, який розташований на території земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_2 , котра на праві власності належить ОСОБА_5 , тим самим порушивши права ОСОБА_5 на недоторканість житла.

Також, досудовим розслідуванням встановлено, що 01 березня 2025 року, близько 14 години 00 хвилин у ОСОБА_3 , у порушення вимог статті 30 Конституції України, яка гарантує право кожного громадянина на недоторканість житла чи іншого володіння, виник умисел на незаконне проникнення до житла, а саме до літнього будинку, який розташований на території земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_2 , який за договором дарування земельної ділянки належить потерпілій ОСОБА_5 .

Реалізуючи свій злочинний умисел направлений на незаконне проникнення до житла, ОСОБА_3 діючи умисно, усвідомлюючи, що його дії носять незаконний та протиправний характер, будучи впевненим, що за його діями ніхто не спостерігає, без визначених законом підстав та без дозволу власника, шляхом відтискання металопрофільної хвіртки, незаконно проник на територію земельної ділянки, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 . В подальшому, застосовуючи фізичну силу, шляхом відтискання та пошкодження вхідних дверей літнього будинку, незаконно проник до літнього будинку, який розташований на території земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_2 , який за договором дарування земельної ділянки належить потерпілій ОСОБА_5 , тим самим порушивши права ОСОБА_5 на недоторканість житла.

Таким чином, ОСОБА_3 , обвинувачується у незаконному проникненні до житла, тобто у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 162 Кримінального кодексу України.

Вказані обставини встановлені органом досудового розслідування та не оспорюються учасниками судового провадження.

Під час досудового слідства обвинувачений, у присутності захисника склав письмову заяву, відповідно до якої беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України, не оспорював встановлені під час досудового слідства обставини, висловив розуміння роз`ясненим наслідкам неможливості оскаржити встановлені обставини в апеляційному порядку та надав згоду на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні та без його участі.

До обвинувального акта долучено письмові заяви потерпілих ОСОБА_5 та ОСОБА_4 про те, що вони згодні із встановленими досудовим розслідуванням обставинами кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України, ознайомлені з обмеженнями права на апеляційне оскарження та згодні на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні.

Згідно з ч. 2 ст. 381 КПК України суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта.

Відповідно до ч. 2 ст. 382 КПК України за згодою учасників судового провадження, дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, визнано судом недоцільним. При цьому данні розписок, наявні у доданих до суду матеріалах, надають суду можливість дійти висновку, що обвинувачений правильно та без сумнівів розуміє зміст обставин.

Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України не здійснюється.

Вивчивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали в їх сукупності, перевіривши встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження, суд приходить до висновку, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України доведена повністю.

Суд вважає, що дії ОСОБА_3 правильно кваліфіковано за ч. 1 ст. 162 КК України, оскільки він незаконно проник до житла, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 162 КК України.

При обранні покарання ОСОБА_3 суд враховує: ступінь тяжкості вчиненого ним діяння, дані про особу, згідно яких обвинувачений раніше не судимий, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.

Обставиною, що пом`якшує покарання є щире каяття ОСОБА_3 .

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому, не встановлено.

Відповідно до положень ст.ст. 50, 65 КК України, враховуючи тяжкість та характер кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, який не має постійного місця проживання, не працевлаштований, не одружений, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, суд вважає можливим призначити обвинуваченому покарання у межах передбачених санкцією ч. 1 ст. 162 КК України у вигляді обмеження волі строком один рік, оскільки саме такий вид та розмір покарання на думку суду є достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого не обирався.

Питання про речові докази підлягає вирішенню відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Витрати на залучення експерта відсутні.

Керуючись ст.ст. 5, 100, 370, 371, ч. 2 ст. 373, ст. ст. 374, 376, 381-382 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України, та призначити йому покарання у вигляді обмеження волі строком один рік.

Речовий доказ:

- оптичний DVD-R диск марки «MyMEDIA», серійний номер MFP688DA09052637, на якому міститься відеозапис із нагрудної бодікамери наряду поліції «БРАС-40» Обухівського РУП ГУНП в Київській області, котрий здійснював відпрацювання повідомлення зі служби 102 про те, що 01.03.2025 о 16:11 годині за адресою: АДРЕСА_2 , невідомий чоловік проник у будинок, який було упаковано в паперовий конверт зберігається в матеріалах кримінального провадження № 0000061 від 13.03.2025 залишити при матеріалах кримінального провадження.

Відповідно до ч.4 ст. 382 КПК України копію вироку суду не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати всім учасникам судового провадження.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження.

Вирок суду може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Обухівський районний суд Київської області протягом 30 днів з дня отримання його копії, з урахуванням особливостей, передбачених ч.1 ст. 394 КПК України.

Роз`яснити учасникам судового провадження, що вирок суду, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 і 382 КПК України не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Суддя : ОСОБА_1