Справа № 463/1574/25 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/811/821/25 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 березня 2025 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду в складі:

Головуючої судді ОСОБА_2 ,

Суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 20 лютого 2025 року,-

ВСТАНОВИЛА:

даною ухвалою, повернуто скаржнику для подачі до належного суду скаргу ОСОБА_6 на бездіяльність уповноваженої особи Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові, щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань про вчинене кримінальне правопорушення за заявою ОСОБА_6 від 03.02.2025 року.

ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу на вищевказану ухвалу слідчого судді, в якій просить скасувати таку та постановити ухвалу про задоволення скарги від 13 лютого 2025 року на бездіяльність уповноважених осіб територіального управління ДБР, розташованого у м. Львові, щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

В обгрунтування апеляційних вимог апелянт покликається на те, що оскаржувана ухвала слідчого судді є незаконною, з огляду на наступне.

Вказує, що оскаржуваною ухвалою скаргу йому повернуто з тих підстав, що місцезнаходження суб`єкта оскарження перебуває поза межами територіальної юрисдикції Личаківського районного суду міста Львова, а отже, подана скарга не підлягає розгляду слідчим суддею Личаківського районного суду міста Львова.

Зауважує, що в ухвалі, зазначається, що його заява про злочин від 03 лютого 2025 року була розглянута Третім слідчим відділом (з дислокацією у місті Луцьку) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові і листом № 12-31-14386вих-25 від 19 лютого 2025 року йому було про це повідомлено.

Звертає увагу, що вказаний лист він не отримував і оскаржувана ухвала не містить посилання на належний і допустимий доказ того, що лист № 12-31-1438бвих-25 від 19 лютого 2025 року надсилався на його адресу (зокрема, на квитанцію пошти, що дала б можливість здійснити трекінг рекомендованого відправлення).

Зазначає, що його заява про злочин від 03 лютого 2025 року отримана Територіальним управлінням Державного бюро розслідувань, розташованим у місті Львові, 06 лютого 2025 року і зареєстрована під № 6124зкп.

Отже, вважає, що така мала б бути розглянута не пізніше 07 лютого 2025 року і або відомості по ній внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочато кримінальне провадження, або йому повідомлено про обґрунтовану відмову у внесенні відомостей.

Стверджує, що не відповідає дійсності і те, що суб`єкт оскарження не перебуває в межах територіальної юрисдикції Личаківського районного суду міста Львова. Адже на сайті Державного бюро розслідувань для Територіального управління Державного бюро розслідувань розташованого у місті Львові, вказується лише один контактний телефон 0-800-35-03-56 і оператори цієї телефонної лінії перебувають в місті Львові. Заяви та повідомлення про злочин від мешканців Волинської, Закарпатської, Івано-Франківської, Львівської та Тернопільської областей подаються виключно на адресу Територіального управління Державного бюро розслідувань розташованого у місті Львові. Тобто, саме Територіальне управління Державного бюро розслідувань розташоване у місті Львові, є суб`єктом оскарження в цьому випадку.

На апеляційний розгляд ОСОБА_6 не з`явився та про причини неявки не повідомив, хоча про дату, час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, а тому його неявка у відповідності до ч. 4 ст. 405 КПК України не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши суддю доповідача, вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги ОСОБА_6 , колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з таких підстав.

Частина 1 статті 404 КПК України передбачає, що суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду 1-ї інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно з ч. 1 ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Колегія суддів вважає, що зазначених вимог закону слідчий суддя при постановленні оскарженої ухвали дотримався в повному обсязі.

Скаргу ОСОБА_6 слідчим суддею повернуто на підставі п. 2 ч. 2 ст. 304 КПК України, відповідно до якої, скарга повертається, якщо така не підлягає розгляду в цьому суді.

Згідно ст. 306 КПК України, скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора розглядаються слідчим суддею місцевого суду згідно з правилами судового розгляду, передбаченими статтями 318-380 цього Кодексу, з урахуванням положень цієї глави.

Зі змісту положень норм статей глави 26 КПК України випливає, що територіальна підсудність скарг не визначена.

Однак, відповідно до норм КПК України, зокрема п. 1 ч. 2 ст. 132 КПК України клопотання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження на підставі ухвали слідчого судді подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування.

Таким чином, відповідно до чинної редакції вказаної норми, територіальна юрисдикція суду визначається територією, в межах якої знаходиться орган досудового розслідування, незалежного від зареєстрованого місцезнаходження органу досудового розслідування, як юридичної особи.

У відповідності до ч. 6 ст. 9 КПК України у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 цього Кодексу.

Отже, з урахуванням положень ч. 6 ст. 9 КПК України, зазначене правило слід застосовувати і до розгляду скарг, клопотань, територіальна підсудність, щодо яких прямо не визначена процесуальним законом (лист Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 05.04.2013 №223-558/0/4-13).

Як слідує з матеріалів скарги та долучених до неї документів суб`єктом оскарження є Третій слідчий відділ (з дислокацією у м. Луцьку) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові, місцезнаходження якого: м. Луцьк, вул. Кривий Вал, 29. Вказане стверджується долученою до матеріалів скарги копією листа-відповіді №12-31-14386вих-25 від 19.02.2025 року, за підписом керівника Третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Луцьку) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові, ОСОБА_7 , зідно якого заява ОСОБА_6 від 03.02.2025 року про вчинення кримінального правопорушення дізнавачем Володимирського РУП ГУНП у Волинській області ОСОБА_8 розглянута Третім слідчим відділом (з дислокацією у м. Луцьку) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові. З наданих заявником відомостей підстав для вжиття заходів, передбачених ст.214 КПК України, не встановлено, про що також повідомлено заявника. У зв`язку із цим заява ОСОБА_6 від 03.02.2025 року скерована до ГУНП у Волинській області.

Відтак, враховуючи вищенаведене, колегія суддів вважає, що слідчий суддя прийшов до вірного висновку, що оскільки місцезнаходження суб`єкта оскарження, не знаходиться в межах територіальної юрисдикції Личаківського районного суду м. Львова, подана скарга не підлягає розгляду слідчим суддею Личаківського районного суду м. Львова.

Доводи апелянта про те, що не відповідає дійсності те, що суб`єкт оскарження не перебуває в межах територіальної юрисдикції Личаківського районного суду міста Львова, не заслуговують на увагу апеляційного суду.

Таким чином, суд апеляційної інстанції приходить до переконання про те, що ухвала слідчого судді, якою було повернуто скаргу ОСОБА_6 є законною, обґрунтованою та вмотивованою, і висновки викладені в ній відповідають матеріалам справи, і не вбачається жодних законних та обґрунтованих підстав для задоволення апеляційної скарги ОСОБА_6 .

На підставі наведеного та керуючись ст. 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,

постановила:

апеляційну скаргу ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 20 лютого 2025 року, якою повернуто скаржнику для подачі до належного суду скаргу ОСОБА_6 на бездіяльність уповноваженої особи Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові, щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань про вчинене кримінальне правопорушення за заявою ОСОБА_6 від 03.02.2025 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з дня її оголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді :

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4