Справа № 755/444/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"27" січня 2025 р. м.Київ

Дніпровський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши в порядку спрощеного провадження, в залі Дніпровського районного суду міста Києва, кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0001671 від 04 грудня 2024 року, за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Києва, українця, громадянина України, освіта повна загальна середня, офіційно не працюючого, неодруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

-28 травня 2020 року вироком Деснянського районного суду міста Києва за частиною першою статті 185 КК України, частиною другою статті 15 частиною другою статті 185 КК України, частиною другою статті 185 КК України, із урахуванням положень статті 70 КК України до покарання у виді 2 років позбавлення волі, на підставі статті 75 КК України звільнений від відбування призначеного покарання з іспитовим строком 1 рік 6 місяців;

-19 серпня 2020 року вироком Оболонського районного суду міста Києва за частиною другою статті 15 частиною другою статті 185 КК України до покарання у виді 2 років позбавлення волі, на підставі статті 75 КК України звільнений від відбування призначеного покарання з іспитовим строком 2 роки;

- 12 липня 2022 року вироком Деснянського районного суду міста Києва за частиною другою статті 15 частиною четвертою статті 185 КК України, із урахуванням положень статті 71 КК України до покарання у виді 5 років 1 місяця позбавлення волі, звільнений на підставі ухвали Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 05 листопада 2024 року у зв`язку із усуненням караності вчинених ним діянь;

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого частиною першою статті 309 КК України,

В С Т А Н О В И В:

04 грудня 2024 року, приблизно о 11 годині 00 хвилин, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуваючи за адресою: м. Київ, бул. Верховної Ради, буд. 1-А, поблизу житлового будинку, на землі, знайшов фрагмент блістеру з двома таблетками білого кольору. Будучи особою, що періодично вживає наркотичні засоби, ОСОБА_3 припустив, що у знайдених таблетках білого кольору, що знаходились у фрагменті блістеру, міститься наркотичний засіб, обіг якого обмежено - метадон (фенадон). В цей час у ОСОБА_3 виник протиправний умисел, спрямований на незаконне придбання наркотичного засобу, обіг якого обмежено - метадону (фенадону), для власного вживання без мети збуту.

Реалізуючи свій протиправний умисел, ОСОБА_3 підняв із землі знайдений ним фрагмент блістеру з двома таблетками білого кольору та, роздивившись їх, впевнився, що дійсно дані таблетки білого кольору, містять в собі наркотичний засіб, обіг якого обмежено - метадон (фенадон), тим самим вчинив безоплатне незаконне придбання для подальшого власного вживання наркотичного засобу, обіг якого обмежено - метадону (фенадону).

В цей час у ОСОБА_3 виник протиправний умисел, спрямований на незаконне зберігання для подальшого власного вживання наркотичного засобу, обіг якого обмежено - метадону (фенадону). Продовжуючи свій протиправний умисел, ОСОБА_3 , помістив незаконно придбаний ним фрагмент блістеру з двома таблетками білого кольору, що містять в собі наркотичний засіб, обіг якого обмежено - метадон (фенадон), до правої зовнішньої кишені штанів, в які був одягнений, та став незаконно зберігати при собі, для власного вживання без мети подальшого збуту. Після чого, ОСОБА_3 зберігаючи при собі фрагмент блістеру з двома таблетками білого кольору, що містять в собі наркотичний засіб, обіг якого обмежено - метадон (фенадон), пішов далі по власним справам.

Того ж дня, тобто 04 грудня 2024 року, приблизно о 11 годині 53 хвилині, за адресою: м. Київ, вул. Георгія Нарбута, буд. 8-А, працівниками поліції було виявлено ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який повідомив, що зберігає при собі фрагмент блістеру з двома таблетками білого кольору, що містять в собі наркотичний засіб, обіг якого обмежено - метадон (фенадон). Після цього, на вказане місце за адресою: м. Київ, вул. Георгія Нарбута, буд. 8-А, була викликана слідчо-оперативна група Дніпровського УП ГУ НП у місті Києві, для проведення обшуку затриманої особи.

В подальшому, 28 серпня 2024 року, в період часу з 17 години 25 хвилин до 17 години 31 хвилини, за адресою: м. Київ, вул. Георгія Нарбута, буд. 8-А, дізнавачем відділу дізнання, у присутності двох запрошених понятих було проведено обшук затриманої особи, в ході якого у ОСОБА_3 , в правій зовнішній кишені штанів, в які був одягнений останній, було виявлено та вилучено фрагмент блістеру, всередині якого знаходилось дві таблетки білого кольору, що містять у своєму складі наркотичний засіб, обіг якого обмежено - метадон (фенадон), загальною масою 0,044 г, який він незаконно придбав та зберігав для власного вживання без мети збуту.

Згідно висновку експерта № СЕ-19/111-24/71530-НЗПРАП від 10 грудня 2024 року: у наданих на дослідження 2 (двох) таблетках білого кольору виявлено наркотичний засіб, обіг якого обмежено. У наданих на дослідження 2 (двох) таблетках білого кольору виявлено наркотичний засіб, обіг якого обмежено - фенадон (метадон). Загальна маса метадону (фенадону) у 2 (двох) таблетках складає 0,044 г.

Метадон (фенадон), згідно зі Списком № 1 «Наркотичні засоби, обіг яких обмежено» в Таблиці ІІ « Перелік наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 770 від 06.05.2000 року віднесений до наркотичних засобів, обіг яких обмежено.

Згідно наказу МОЗ України № 188 від 01.08.2000 року «Про затвердження таблиць невеликих, великих та особливо великих розмірів наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, які знаходяться в незаконному обігу», кримінальна відповідальність за придбання та зберігання наркотичного засобу, обіг якого обмежено - метадону, у невеликих розмірах настає в тому разі, коли таке придбання та зберігання перевищує вагу зазначеної в таблиці граничної величини, а саме 0,02 грам.

Прокурор звернувся до суду із клопотанням про розгляд обвинувального акта у спрощеному порядку, без проведення судового розгляду, оскільки підозрюваний ОСОБА_3 беззаперечно визнає свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згоден з розглядом обвинувального акта за його відсутності.

Частинами другою та третьою статті 381 КПК України визначено, що суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта. Спрощене провадження щодо кримінальних проступків здійснюється згідно із загальними правилами судового провадження, передбаченими цим Кодексом, з урахуванням положень цього параграфа.

Відповідно до вимог частини третьої статті 302 КПК України до обвинувального акта додано письмову заяву ОСОБА_3 , складену в присутності захисника - адвоката ОСОБА_4 , щодо беззаперечного визнання обвинуваченим винуватості у вчиненні кримінального проступку, передбаченого частиною першою статті 309 КК України, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження згідно із частиною другою статті 302 КПК України та згоди з розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні.

Крім того, в заяві захисником обвинуваченого - адвокатом ОСОБА_4 засвідчено добровільність та беззаперечність визнання винуватості обвинуваченим, підтверджено його згоду зі встановленими в результаті досудового розслідування обставинами і згоду на розгляд обвинувального акта за його відсутності.

Відповідно до частин другою та третьої статті 382 КПК України вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному КПК України, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Суд має право призначити розгляд у судовому засіданні обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку та викликати для участі в ньому учасників кримінального провадження, якщо визнає це за необхідне.

Враховуючи викладене, положення підпункту 6 пункту 4 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №2617-VIII, те, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, заяву ОСОБА_3 , в якій він зазначає, що не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта у спрощеному порядку без його участі, відсутність сумнівів в добровільності такої позиції обвинуваченого, з урахуванням заяви та клопотання прокурора, суд дійшов висновку, що обвинувальний акт має бути розглянутий в порядку, визначеному статтями 381-382 КПК України.

При цьому, у відповідності до частини четвертої статті 107 КПК України в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Суд, вивчивши обвинувальний акт та матеріали кримінального провадження, вважає доведеним, що ОСОБА_3 вчинив кримінальний проступок, передбачений частиною першою статті 309 КК України, а саме незаконне придбання та зберігання наркотичного засобу без мети збуту.

Органом досудового розслідування встановлено обставини вчинення кримінального правопорушення, які підтверджують обставини, встановлені судом.

Як вбачається із заяви, поданої ОСОБА_3 , останній зазначені обставини не оспорює, вважає, що органом досудового розслідування вони встановлені в повному обсязі, свою вину у вчиненні вказаного кримінального проступку беззаперечно визнає в повному обсязі, його позиція є добровільною та не є наслідком будь-якого примусу.

Суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, дійшов висновку, що під час розгляду обвинувального акта підтверджено факт скоєння ОСОБА_3 кримінального проступку, дії обвинуваченого вірно кваліфіковані за частиною першою статті 309 КК України.

При ухваленні вироку відносно обвинуваченого ОСОБА_3 суд вважає за необхідне відповідно до положень статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» застосувати як джерело права Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод.

Дотримання загальних засад призначення покарання є гарантією обрання винній особі необхідного й доцільного заходу примусу, яке би ґрунтувалося на засадах законності, гуманізму, індивідуалізації та сприяло досягненню справедливого балансу між правами і свободами людини та захистом інтересів держави й суспільства.

Згідно статті 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд, відповідно до статті 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального проступку, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання.

Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_3 , відповідно до статті 66 КК України, суд визнає щире каяття у вчиненні кримінального проступку.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_3 , відповідно до статті 67 КК України, судом не встановлено.

Також, суд враховує, що обвинувачений ОСОБА_3 на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, спосіб життя (раніше неодноразово судимий, неодружений, офіційно не працевлаштований, суспільно корисною працею не займається), відношення обвинуваченого до вчиненого, ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, а саме класифікацію за статтею 12 КК України, яка визначається не тільки положеннями статті 12 КК України, виходячи з формального критерію та виду і розміру покарання, а і фактичними обставинами, при яких було вчинено кримінальний проступок; вчинення кримінального проступку було припинено лише втручанням правоохоронного органу; суспільній небезпечності останнього, яке передбачено розділом XIII Особливої частини КК України «Злочини у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів та інші злочини проти здоров`я населення», що відносяться до діянь, які створюють загрозу заподіяння шкоди або заподіюють фактичну шкоду здоров`ю невизначеного кола осіб від незаконного обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів; можливих наслідків від вчинення даної категорії кримінальних правопорушень, особливості й обставини вчинення: форму вини, мотив і мету, спосіб, стадію вчинення, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали; його поведінку під час та після вчинення протиправних дій, та вважає за необхідне призначити покарання у межах санкції частини першої статті 309 КК України у виді обмеження волі.

Враховуючи положення статті 75 КК України, суд вважає за можливе виправлення ОСОБА_3 без ізоляції від суспільства та звільнення його від покарання з випробовуванням, оскільки суд переконаний в тому, що відповідно до вимог частини другої статті 65 вказаного Кодексу, визначена даним вироком міра покарання є достатньою для виправлення обвинуваченого та попередження нових кримінальних правопорушень (злочинів, кримінальних проступків).

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_3 був засуджений вироком Деснянського районного суду міста Києва від 12 липня 2022 року за частиною другою статті 15 частиною четвертою статті 185 КК України, із урахуванням положень статті 71 КК України до покарання у виді 5 років 1 місяця позбавлення волі.

14 листопада 2024 року на підставі ухвали Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 05 листопада 2024 року, у зв`язку із усуненням караності вчинених ОСОБА_3 діянь, останнього було звільнено з ДУ "Бориспільська ВК № 119".

Враховуючи викладене, суд не вбачає правових підстав для призначення покарання з застосуванням положень статті 70 КК України.

Процесуальні витрати згідно матеріалів кримінального провадження складають 3183 гривні 60 копійок за проведення судової хімічної експертизи матеріалів, речовин і виробів у кримінальному провадженні № 0001671 (висновок експерта № СЕ-19/111-24/71530-НЗПРАП від 10 грудня 2024 року).

Відповідно до частини другої статті 124 КПК України суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Цивільний позов у справі не заявлявся, потерпілих немає, майнову шкоду нікому не заподіяно.

Питання про долю речових доказів суд вирішує відповідно до статті 100 КПК України.

Керуючись статтями 368-371, 373-374, 376, 381-382 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого частиною першою статті 309 КК України, та призначити йому покарання у виді 2 (двох) років обмеження волі.

На підставі статті 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк - 1 (один) рік 6 (шість) місяців.

Відповідно до статті 76 КК України, у зв`язку зі звільненням від відбування покарання з випробуванням, покласти на засудженого ОСОБА_3 обов`язки не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, а також періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід ОСОБА_3 не обирати.

Матеріали кримінального провадження № 0001671 залишити при обвинувальному акті з подальшим зберіганням зі справою № 755/444/25.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати за проведення експертизи в сумі 3183 (три тисячі сто вісімдесят три) гривні 60 копійок.

Речові докази: DVD-R диск, який знаходиться в матеріалах кримінального провадження № 0001671 - зберігати при матеріалах кримінального провадження; наркотичний засіб, обіг якого обмежено - метадон (фенадон), загальною масою 0,044 г, який знаходиться на зберіганні в камері схову речових доказів Дніпровського УП ГУНП у місті Києві - знищити.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Дніпровський районний суд міста Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення

У відповідності до частини першої статті 394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя Дніпровського районного суду

міста Києва ОСОБА_1