Справа 127/5037/25
Провадження 1-кс/127/2279/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2025 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області

в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участі:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання прокурора у кримінальному провадженні - начальника відділу нагляду за додержанням законів регіональним органом безпеки Вінницької обласної прокуратури ОСОБА_6 , в рамках кримінального провадження № 0000657 внесеного до ЄРДР 06.09.2024, про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Козятин Вінницької області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

який обвинувачується у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 114-1, ч.ч. 1,2 ст. 190 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшло клопотання прокурора у кримінальному провадженні - начальника відділу нагляду за додержанням законів регіональним органом безпеки Вінницької обласної прокуратури ОСОБА_6 , про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 .

Клопотання мотивовано тим, що слідчим відділом УСБУ у Вінницькій області здійснювалося досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000657 від 06.09.2024 за підозрою ОСОБА_4 у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 114-1, ч.ч. 1,2 ст. 190 КК України.

ОСОБА_4 під час досудового розслідування 31.10.2024 повідомлено про підозру у вчиненні вказаних злочинів, а 01.11.2024 - про зміну раніше повідомленої підозри та нову підозру обрано. До підозрюваного застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою, який в подальшому продовжено до 22.02.2025 включно.

В подальшому досудове розслідування закінчено, складено та затверджено обвинувальний акт, який 12.02.2025 передано до Вінницького міського суду Вінницької області.

Згідно відомостей з автоматизованого розподілу справ на офіційному веб-сайті Вінницького міського суду установлено, що 12.02.2025 визначено склад суду ( ОСОБА_7 ) та присвоєно номер судової справи 127/4863/25.

Проте, повістка про виклик прокурора на підготовче судове засідання до обласної прокуратури не надходила.

У розділі на офіційному веб-сайті Вінницького міського суду наявні відомості про дату та час призначення справи до розгляду - 24.02.2025 на 15:00 годину.

Таким чином, підготовче судове засідання у вказаному кримінальному провадженні на даний час не проведено та до спливу строку тримання під вартою не буде проведено.

У ході досудового розслідування встановлено, що громадянин України ОСОБА_4 , будучи засновником та керівником інформаційного агентства ТОВ «Інформаційне агентство «ОСОБА_4 МЕДІАКОР» (код юридичної особи 44906563), знаючи, що діяльність територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки по здійсненню мобілізаційних заходів викликала широкий резонанс у державі, усвідомлюючи, що він може впливати на думку людей в українському суспільстві, використовуючи свої канали на відеохостингу «Youtube» із найменуваннями « ІНФОРМАЦІЯ_20 », на який підписалося більше 388 тисяч користувачів ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ), «ІНФОРМАЦІЯ_22», на який підписалося більше 1 тисячі користувачів ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ), « ІНФОРМАЦІЯ_4 », на який підписалося більше 3 тисяч користувачів ( ІНФОРМАЦІЯ_5 ), « ІНФОРМАЦІЯ_21 », на який підписалося більше 16 тисяч користувачів ( ІНФОРМАЦІЯ_6 ), канал у «Telegram» із найменуванням « ІНФОРМАЦІЯ_20 », на який підписалося більше 12 тисяч користувачів ( ІНФОРМАЦІЯ_7 вебсайт « ІНФОРМАЦІЯ_8 », діючи з умислом, спрямованим на перешкоджання законної діяльності Збройних Сил України та інших військових формувань в особливий період, зокрема, територіальним центрам комплектування та соціальної підтримки, систематично публікував інформаційні матеріали, що містили відомості про нібито незаконність діяльності та функціонування територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, що в умовах воєнного стану здійснюють критично важливі функції під час проведення мобілізаційних заходів в особливий період для захисту українського народу та держави Україна.

У своїх відео публікаціях ОСОБА_4 поширював інформацію, яка мала на меті дискредитацію законних мобілізаційних заходів, які у тому числі проводяться територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки, оголошених згідно з чинним законодавством України, зокрема, Указами Президента України, відповідно до положень Закону України «Про оборону України», Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», а також персоніфіковані образи честі і гідності військовослужбовців територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, у зв`язку з виконанням ними своїх службових обов`язків.

Ця інформація поширювалась з метою спонукання невизначеного кола громадян України до ігнорування законних вимог територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, тим самим ухилення від мобілізації та невиконання військового обов`язку, що є прямим порушенням ст. 17 Конституції України, ст. 1, ст. 14 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

Оскільки поширювані матеріали мали систематичний характер, були спрямовані на широке коло осіб через відеохостинг «YouTube» та інші сервіси доведення інформації до необмеженого кола осіб, і враховуючи їх дестабілізуючий вплив на обороноздатність держави, кримінально протиправні дії ОСОБА_4 не узгоджується з доктриною інформаційної безпеки України, яка підкреслює важливість захисту держави від деструктивних інформаційних впливів, що в умовах воєнного стану стають особливо небезпечними для національної безпеки України.

У зв`язку з цим, кримінально протиправні діяння ОСОБА_4 створюють пряму загрозу інформаційній безпеці України, що є складовою національної безпеки України, через поширення дезінформації, яка дискредитує мобілізаційні заходи та підриває довіру населення до законної діяльності Збройних Сил України. У своїх матеріалах ОСОБА_4 умисно викривляв факти про правомірність мобілізації та діяльності територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, що пов`язані з нею, здійснював висловлювання, зміст яких вказує на перешкоджання законній діяльності Збройних Сил України та інших військових формувань в особливий період, зокрема, шляхом закликів до громадян України щодо ігнорування законних вимог зазначених державних інституцій.

Ці кримінально протиправні дії ОСОБА_4 , який має велику аудиторію в мережі Інтернет, також призвели до підвищення рівня недовіри в суспільстві щодо законної діяльності Збройних Сил України, до яких організаційно входять територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, про що у тому числі свідчать коментарі до його відео публікацій на відеохостингу «YouTube» та значний суспільний резонанс серед його аудиторії. У цьому випадку, дії ОСОБА_4 виходять за межі допустимої свободи вираження, оскільки його дезінформаційні публікації мали на меті порушити правопорядок та знизити обороноздатність держави у критичний період, тим самим завдати шкоди національній безпеці та громадському порядку. Дезінформація, спрямована на дискредитацію мобілізаційних заходів та законності діяльності територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки підриває довіру до державних інституцій, які відповідають за обороноздатність держави. У свою чергу, це є частиною ширшої інформаційної війни, яку веде проти України держава-агресор Російська Федерація з метою ослаблення її здатності протистояти збройній агресії.

Окрім цього, відео звернення ОСОБА_4 до невизначеного кола осіб з числа громадян України задля формування у останніх негативного відношення до військовослужбовців територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки у період дії воєнного стану, несуть собою образу честі і гідності зазначених військовослужбовців, які здійснюють заходи щодо забезпечення виконання законодавства з питань військового обов`язку і військової служби, мобілізаційної підготовки та мобілізації, що у період дії воєнного стану призводить до підриву морально-психологічного стану та бойового духу військовослужбовців Збройних Сил України та інших військових формувань, створює негативний образ військовослужбовців територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки у суспільстві і призводить до зниження рівня їх підтримки суспільством.

Таким чином, ОСОБА_4 , з початком повномасштабної збройної агресії Російської Федерації проти України та по даний час, перебуваючи на території Вінницької області, зокрема, у м. Вінниця, умисно, знаючи, що діяльність територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки по здійсненню мобілізаційних заходів викликає широкий резонанс в суспільстві, у тому числі і серед осіб, які мають намір ухилитися від мобілізації або не виявляють бажання бути призваними на військову службу, маючи також корисливі мотиви щодо монетизації своєї діяльності на «YouTube», отримання фінансової підтримки його інформаційного агентства від користувачів платформи, розпочав здійснювати кримінально протиправні дії, спрямовані на перешкоджання законній діяльності Збройних Сил України та інших військових формувань в особливий період, шляхом поширення негативних інформаційних впливів, зокрема, поширення недостовірної інформації, деструктивної пропаганди, з метою унеможливлення чи ускладнення реалізації національних інтересів та збереження національних цінностей України та які можуть прямо чи опосередковано завдати шкоди інтересам держави, її національній безпеці та обороні, за таких обставин.

Відповідно до висновку експерта Вінницького наукового-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України № СЕ-19/102-24/19546-ЛД від 18.10.2024, в об`єктивному змісті наданих на дослідження матеріалах (відеофайлах), наявні висловлювання, зміст яких вказує на перешкоджання законній діяльності Збройних Сил України та інших військових формувань в особливий період.

Так, ОСОБА_4 , перебуваючи на території Вінницької області, більш точну адресу досудовим розслідуванням не встановлено, діючи умисно, усвідомлюючи протиправність своїх дій, використовуючи особистий канал на відеохостингу «Youtube» із найменуванням « ІНФОРМАЦІЯ_20 » ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ), який є публічним і налічує понад 388 тисяч учасників, що дозволяє ознайомлюватися із поширеними на ній матеріалами необмеженій кількості осіб з числа користувачів вказаного відеохостингу, достовірно знаючи, що відеоматеріали відкриті для сприйняття масовою аудиторію та доступні для подальшого вільного збереження і поширення іншими особами, реалізуючи свій кримінально протиправний умисел, спрямований на перешкоджання законній діяльності Збройних Сил України та інших військових формувань в особливий період, в умовах воєнного стану, протистояння Збройних Сил України та всього Українського народу державі-агресору, 04.04.2023 поширив, попередньо виготовлений ним відеозапис провокативного характеру, за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_9 , тривалістю 06 хвилин 02 секунди, під назвою «ТЦК незаконні структури! Сенсаційне рішення суду!» у формі особистого монологу до невизначеного кола осіб.

У зазначеному відеозаписі ОСОБА_4 , зокрема, доносить масовому адресатові інформацію про те, що, як сам стверджує, «Верховний суд України, як-то кажуть, спустив на землю наші територіальні центри комплектування» та вербалізує власний висновок з цього приводу: «А отже, по суті, визнав їх не те, що незаконними, а такими, яких взагалі не існує». Далі під час монологу мовець нагадує масовому адресатові про те, що лише підписники-спонсори можуть розраховувати на допомогу ютуб-каналу, зауважуючи при цьому: «Це приватне інформаційне агентство, якому ви нічого не платите, а отже, не маєте права нічого вимагати. Ви платите «Єдиному марафону», а отже, можете з нього вимагати. …», закликаючи та посилаючись на допомогу Україні: «Робіть хоча б щось ради України. Поширюйте правдиву інформацію, аби люди її знали».

Під час монологу мовець висловлює реципієнтові таку інформацію: «Оскільки згідно Цивільного кодексу України саме з моменту державної реєстрації юридична особа набуває правоздатності та дієздатності, в інших випадках в неї немає жодних прав і жодних обов`язків. Тобто, це незаконне формування, яке не має реєстрації.» та підводить адресата у формі розгорнутої розповіді-пояснення про незаконність ТЦК в Україні, тобто таких, що «не існує в юридичній природі».

Мовець, по суті, протягом мовленнєвих актів неодноразово, наполегливо вказуючи на незаконність ТЦК в Україні, вербалізує суперечливе висловлювання: «Ми як завжди, закликаємо усіх до виваженості, розсудливості та поміркованості, аби ви розуміли інформацію такою, якою її подає автор. А не перекручували, начебто щось незаконно, значить не треба захищати Батьківщину і так далі. Це різні речі. Отож-бо, майте вуха, щоб чути, і розум, щоб аналізувати. Слава Україні!».

Вказане дає лінгвістичні підстави стверджувати, що у висловлюваннях ОСОБА_4 , найчастіше стверджувального характеру, як-от: ТЦК «не існує в юридичній природі»; «це незаконне формування, яке не має реєстрації», «Верховний суд України, як-то кажуть, спустив на землю наші територіальні центри комплектування», «А отже, по суті, визнав їх не те, що незаконними, а такими, яких взагалі не існує», хоч мовець і закликає адресата «…до виваженості, розсудливості та поміркованості, аби … розуміли інформацію такою, якою її подає автор. А не перекручували, начебто щось незаконно, значить не треба захищати Батьківщину і так далі», у проаналізованих матеріалах експліцитно та імпліцитно культивується ідея про незаконність ТЦК, їхню нікчемність (мовець посилається на Цивільний кодекс України), про те, що документи, видані такими ТЦК, не мають жодної юридичної сили.

Відповідно до дослідницької частини висновку експерта Вінницького наукового-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України № СЕ-19/102-24/19546-ЛД від 18.10.2024, за результатами проведення судової лінгвістичної (семантико-текстуальної) експертизи у змісті висловлювань ОСОБА_4 , які зафіксовані у вказаній вище публікації (відеоматеріалі), експліцитно та імпліцитно культивується ідея про незаконність ТЦК, їхню нікчемність, про те, що документи, видані такими ТЦК не мають жодної юридичної сили та мовленнєві дії автора, полягають в тому, щоб переконати масового адресата в тому, аби (через незаконність ТЦК) не виконувати рішень ТЦК, у зв`язку з чим міститься перешкоджання законній діяльності Збройних Сил України та інших військових формувань у період збройної агресії Російської Федерації проти України, розпочатої в 2014 році та продовженої у формі повномасштабного вторгнення Російської Федерації на територію України 24.02.2022.

Надалі, ОСОБА_4 , продовжуючи реалізацію свого кримінально протиправного умислу, спрямованого на перешкоджання законній діяльності Збройних Сил України та інших військових формувань в особливий період, в умовах воєнного стану та протистояння Збройних Сил України та всього Українського народу державі-агресору, перебуваючи на території Вінницької області, більш точну адресу досудовим розслідуванням не встановлено, діючи умисно в той же спосіб, достовірно знаючи, що відеоматеріали відкриті для сприйняття масовою аудиторію та доступні для подальшого вільного збереження і поширення іншими особами, 25.05.2024? поширив, попередньо виготовлений ним відеозапис провокативного характеру, за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_10 , тривалістю 49 хв. 08 с., під назвою «ТЦК та поліція проти народу! Геноцид руками «своїх»!» у формі особистого монологу до невизначеного кола осіб.

У зазначеному відеозаписі ОСОБА_4 , зокрема, доносить масовому адресатові «цікаву», як він стверджує, інформацію про те, що «троє чоловіків добре надавали шістьом ТЦКшникам, та й так надавали, що ТЦКшники деякі в лікарні. Також надавали поліцаям», по суті, висловлюючи зловтіху з цього приводу та, очевидно, перебуваючи на боці тих, хто завдав фізичної шкоди працівникам ТЦК та працівникам правоохоронних органів (поліцейським), називаючи їх поліцаями («поліцай» - лексема, що має негативно-оцінну конотацію, семантика лексеми «поліцай» така: під час Великої Вітчизняної війни так називалася особа, завербована з місцевого населення тимчасово окупованих фашистами районів на службу в поліцію). Далі під час монологу мовець анонсує, що сьогодні «На прикладі реальної справи будемо читати реальний документ» про те, чому «в Україні поліції більше немає, є тільки поліцаї», крім цього, мовець висловлює обіцянку показати документ, що «ТЦК не існує взагалі». Крім іншого, мовець продукує обіцянку розказувати «як завжди жахаючу правду,… що наші працівники ТЦК, а також деякі поліцаї поїдуть в Гаагу, тому що вони внутрі, в нас всередині коять злочини проти людяності. Так, так, не тільки орки коять злочини проти українського народу, а й деякі поліцейські та працівники ТЦК. Там взагалі зашквар», по суті, ототожнюючи деяких працівників ТЦК та поліцейських із російськими загарбниками, окупантами, які зараз здійснюють збройну агресію проти України.

Як випливає з об`єктивного змісту висловлювань ОСОБА_4 , останній протягом монологу культивує та доносить масовому адресатові ідею про те, що йому вручили повістку, щоб вбити, а «вбивство починається з моменту готування», акцентуючи увагу на тому, що «бандитське угрупування під назвою ТЦК вручає журналістам повістки, щоб їх вбити», і це відбувається, як наполегливо стверджує мовець, для знищення журналістів, аби громадяни не мали права слова.

ОСОБА_4 протягом усього монологу наполегливо намагається переконати масового реципієнта в незаконності існування ТЦК в Україні загалом та у Вінницькій області зокрема, послуговуючись мовними конструкціями із заперечною часткою «не»: «ТЦК не існує взагалі»; «…Вінницького воєнкомата не існує»; « ІНФОРМАЦІЯ_11 з кодом бившого воєнкомата НОМЕР_6 не існує»; «обласного навіть ТЦК нема. У Вінницькій області його не існує. Все, крапка. Це злочинне збройне угрупування. Не зареєстровано, нема, вуаля.», «Мені вручав повістку бандит, який начебто працює за наші з вами гроші в неіснуючому воєнкоматі»; «…оцих неіснуючих ТЦК, яких не існує», «…ТЦК не існує» тощо, а отже, такі висловлювання спрямовані на донесення (в імпліциті) до адресата інформації щодо необов`язковості виконувати рішення та вказівки ТЦК щодо мобілізації громадян України в час повномасштабного вторгнення Російської Федерації на територію України 24.02.2022.

Продукуючи мовні засоби та лінгвістичні прийоми (щодо працівників ТЦК та поліцейських), які містять номінації з вираженою негативною конотацією, що мають образливу семантику й викликають поняття ворога українського народу, злочинного угрупування («бандитське угрупування під назвою ТЦК») тощо, ототожнюючи працівників ТЦК та деяких українських поліцейських зі збройними формуваннями рф, окупантами «…що наші працівники ТЦК, а також деякі поліцаї поїдуть в Гаагу, тому що вони внутрі, в нас всередині коять злочини проти людяності. Так, так, не тільки орки коять злочини проти українського народу, а й деякі поліцейські та працівники ТЦК. Там взагалі зашквар», звинувачуючи ТЦК в грабунках «…ТЦК не існує. Не існує. Але мільйони доларів вони награбували таки реально» тощо, іменуючи працівників поліції, працівників ТЦК та самі ТЦК лексемами та словосполуками, що позначені вкрай негативно-оцінною конотацією: «поліцаї», «мусор», «бандформування», «незаконне збройне угрупування банди», «злочинне збройне угрупування», «бандит незареєстрованої структури», «незаконна злочинна група», «бандитське угрупування під назвою ТЦК», «…неіснуючий чупакабр» тощо, мовець резюмує: «оці ось злочинці в поліцайні, які разом з неіснуючою злочинною групою, незареєстрованою, точніше, якщо правильно, коять злочини проти українського народу. Є аналогічними злочинцями в розумінні міжнародного права, так само, як і орки. Орки вбивають український народ, і ці тварини вбивають український народ».

Відповідно до дослідницької частини висновку експерта Вінницького наукового-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України № СЕ-19/102-24/19546-ЛД від 18.10.2024, за результатами проведення судової лінгвістичної (семантико-текстуальної) експертизи в об`єктивному змісті висловлювань ОСОБА_4 , які зафіксовані у вказаній вище публікації (відеоматеріалі), міститься інформація, що має публічний та пропагандистський характер і спрямована на формування у суспільства настроїв, відповідних до поширюваних ним ідей та переконань, а вжиті мовцем мовні засоби і лінгвістичні прийоми у ній є проявом мовленнєвої поведінки, яка реалізує прагматичну мовленнєву мету - нав`язати масовому адресатові за допомогою вказаних у цьому дослідженні деструктивних лінгвістичних форм і прийомів негативне ставлення до працівників правоохоронних органів як до внутрішнього ворога українського народу, до ТЦК та СП, а також їхніх працівників - як до незаконного збройного формування або ж таких, яких взагалі не існує. У висловлюваннях ОСОБА_4 , зафіксованих у проаналізованому вище відеоматеріалі, на лінгвістичному рівні містяться ознаки, які вказують на перешкоджання законній діяльності Збройних Сил України та інших військових формувань в особливий період, а також наявні мовні ознаки, що містять негативну оцінку особистості людини, у тому числі у формі, що суперечить встановленим правилам поведінки і вимогам загальнолюдської моралі (лексеми з образливою семантикою, обсценна лексика, кримінальний жаргон, лайливі та брутальні слова, прокляття), персоніфіковані образи честі і гідності військовослужбовця у зв`язку з виконанням ним своїх службових обов`язків, тому містять перешкоджання законній діяльності Збройних Сил України та інших військових формувань в особливий період.

У подальшому, ОСОБА_4 , продовжуючи реалізацію свого кримінально протиправного умислу, спрямованого на перешкоджання законній діяльності Збройних Сил України та інших військових формувань в особливий період, в умовах воєнного стану та протистояння Збройних Сил України та всього Українського народу державі-агресору, перебуваючи на території Вінницької області, більш точну адресу досудовим розслідуванням не встановлено, діючи умисно в той же спосіб, достовірно знаючи, що відеоматеріали відкриті для сприйняття масовою аудиторію та доступні для подальшого вільного збереження і поширення іншими особами, 15.08.2024 поширив попередньо виготовлений ним відеозапис провокативного характеру, за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_12 тривалістю 43 хв. 35 сек., під назвою «16 СЕРПНЯ усі ОТРИМАЮТЬ повістки ТЦК поштою! Це ЗАКОННО?» у формі особистого монологу до невизначеного кола осіб.

У зазначеному відеозаписі ОСОБА_4 , неодноразово (протягом стріму) спонукає масового адресата здійснювати, крім іншого, фінансову підтримку його інформаційного агентства, пропонує розібратися «з юридичної точки зору, хто ж насправді правий, а хто вас усіх підманув», «розбирається» з коментарем « ІНФОРМАЦІЯ_13 ОСОБА_11 у коментарі місцевому виданню… «Волинські новини», «наскільки це законно і чи це незаконно, і що ж насправді це буде, бо з завтрашнього дня вступає в силу відповідна постанова, і повістки можуть направлятися поштою». Намагаючись «розставити всі крапки над «і» та використовуючи спеціально підібрані факти, іронічні натяки та зауваження, мовець, крім іншого, послуговується номінаціями з вираженою негативною оцінною конотацією, які мають образливу семантику і викликають:

- поняття України, як неправової держави, де, зокрема, як стверджує мовець, відсутня судова система, причому сталінські часи адресант у цьому аспекті вважає кращими, ніж часи незалежної України «Щодо України: Ну, дико, дико, коли живеш в країні, де без підстав, без вироків судів тебе можуть звинуватити. Навіть в сталінські часи, до речі, була трійця. Тобто був державний адвокат, який топив за державу, був суддя державний і прокурор державний. Тобто для вигляду навіть судова система була. А в нас судової системи немає», держави України, яка не виконує вимог міжнародного права: «Україна не хоче виконувати міжнародне право, а кричить, що вона правова країна»;

- поняття неадекватності діяльності державної влади України, яка, як стверджує мовець, має проблеми з психікою: «Ви розумієте, от який маразм цей в української влади?»;

- поняття Верховної Ради як парламенту, який намагається приховувати від громадян України інформацію «Верховна Рада України хотіла заборонити доступ до реєстру саме в частині цих ось позовів. То єсть, для того, щоб ви не бачили, як захищати свої права, для того, щоб ви як скот йшли»; що «протягнула» закон про мобілізацію як «повію», самі ж депутати іменовані мовцем як «зрадівці» (лексема «зрадівці» має соціально осудливу семантику), «тупаки, тлумаки», ці лексеми корелюють за семантикою з лексемою «тупі, тобто розумово обмежені люди», що сприймається в мовленні як негативна характеристика, що наносить моральну та професійну травму тим особам, на адресу яких була вербалізована така інформація: «В законі про мобілізацію, який протягнули, я не знаю, як його тягали, напевне, як ту, знаєте, повію, «наші зрадівці - депутати Верховної зради» якби закони писали юристи, а не оці ось тупаки, тлумаки, то не було б цих питань взагалі»;

- поняття ТЦК, яких «в більшості областей … не існує юридично, вони не зареєстровані», у повідомленнях мовця ТЦК - це «паразити»; «неучі»; у наступних мовних конструкціях мовець висловлює зневажливе ставлення до ТЦК «якісь ТЦК, які не мають жодної освіти взагалі (там більша половина взагалі без освіти, про що ми говоримо, яка там юридична!)»; «Конституцію тлумачать неучі з ТЦК»; «якоїсь там ТЦК. До речі, в більшості областей їх не існує юридично, вони не зареєстровані. Є такі, що зареєстровані, є такі, що не зареєстровані».

Відповідно до дослідницької частини висновку експерта Вінницького наукового-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України № СЕ-19/102-24/19546-ЛД від 18.10.2024, за результатами проведення судової лінгвістичної (семантико-текстуальної) експертизи в об`єктивному змісті висловлювань ОСОБА_4 , які зафіксовані у вказаній вище публікації (відеоматеріалі), наявні мовні ознаки, які вказують на дискредитацію, тобто підривання мовцем авторитету, іміджу незалежної України, довіри до України, до її державної влади, Верховної Ради України, ТЦК та СП, і такі деструктивні мовленнєві дії мовця поширюються не лише в межах України, а й в міжнародному просторі, зважаючи на розповсюдження мовцем негативної інформації через засоби мас-медіа, зокрема, інформаційним агентством «Медіакор», що є, крім іншого, перешкоджанням законній діяльності Збройних Сил України та інших військових формувань в особливий період, а саме в час повномасштабного вторгнення Російської Федерації на територію України, що відбулося 24.02.2022.

Крім цього, ОСОБА_4 , продовжуючи реалізацію свого кримінально протиправного умислу, спрямованого на перешкоджання законній діяльності Збройних Сил України та інших військових формувань в особливий період, в умовах воєнного стану та протистояння Збройних Сил України та всього Українського народу державі-агресору, перебуваючи на території Вінницької області, більш точну адресу досудовим розслідуванням не встановлено, діючи умисно в той же спосіб, достовірно знаючи, що відеоматеріали відкриті для сприйняття масовою аудиторію та доступні для подальшого вільного збереження і поширення іншими особами, 05.09.2024 поширив попередньо виготовлений ним відеозапис провокативного характеру, за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_14 , тривалістю 10 хв. 18 сек., під назвою «ФАШИСТИ з ТЦК оголосили ВІЙНУ журналістам! Буде СТРАШНЕ!», з особистим монологом та відеовставками відповідей та коментарів інших осіб, в тому числі у поліцейській формі до невизначеного кола осіб.

Як випливає з об`єктивного змісту усномовленнєвих повідомлень ОСОБА_4 у зазначеному відеозаписі, він звертається до слідчої оперативної групи з метою написати заяву, інформуючи адресатів (правоохоронців) про те, що його «ЗМІ висвітлює злочинні дії працівників ТЦК, яких не існує в Вінницькій області (не дог.)», вербалізуючи погрозу, що в разі нападу на нього застосовуватиме зброю: «Тому вони скоро дограються. Ви ж прекрасно розумієте, що в разі нападу на мене, я маю право застосовувати зброю», знову-таки стверджуючи, що «ТЦК не існує в Вінницькій області». ОСОБА_4 , позиціонуючи себе журналістом, магістром права, людиною, яка має право надавати юридичні консультації громадянам та провадить «Конституційну діяльність щодо перешкоджання незаконній, щодо перешкоджання незаконній злочинній діяльності деяких працівників ТЦК, які навіть не зареєстровані у Державному реєстрі», вербалізуючи ТЦК бандою, «фільчиною грамотою», такою структурою, яка не існує, вважає дії ТЦК «злочинними, скоєними проти батьків, аби тиснути на нього», поліцейського називає твариною (лексема містить образливу семантику, що принижує особистість людини), іншого поліцейського іменує рябою конякою, нібито щоб краще запам`ятати це прізвище, наполегливо доносить масовому адресатові ідею про те, що він є жертвою ТЦК, яке видало йому повістку, щоб вбити, «кинути на орків і дати … «Героя» посмертно», а таке вбивство замовили колаборанти.

Відповідно до дослідницької частини висновку експерта Вінницького наукового-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України № СЕ-19/102-24/19546-ЛД від 18.10.2024, за результатами проведення судової лінгвістичної (семантико-текстуальної) експертизи в об`єктивному змісті повідомлень та смислів, зафіксованих у висловлюваннях ОСОБА_4 , у вказаній вище публікації (відеоматеріалі), міститься негативна інформація, висловлена в грубій мовній формі з послуговуванням інвективною лексикою та лексикою, що принижує честь і гідність людини, щодо ТЦК та поліції, де ТЦК вербалізовано неіснуючими, злочинними, оскільки вручають повістки, щоб вбивати громадян, а поліція - така, що ховає злочини та, порушуючи закон, вручає повістки в райвідділі, хоч не має на це права, як стверджує (в імпліциті) ОСОБА_4 , що на лінгвістичному рівні є перешкоджання з боку останнього законній діяльності Збройних Сил України та інших військових формувань в особливий період, а саме в час повномасштабного вторгнення Російської Федерації на територію України 24.02.2022.

Також, ОСОБА_4 , продовжуючи реалізацію свого кримінально протиправного умислу, спрямованого на перешкоджання законній діяльності Збройних Сил України та інших військових формувань в особливий період, в умовах воєнного стану та протистояння Збройних Сил України та всього Українського народу державі-агресору, перебуваючи на території Вінницької області, більш точну адресу досудовим розслідуванням не встановлено, діючи умисно в той же спосіб, достовірно знаючи, що відеоматеріали відкриті для сприйняття масовою аудиторію та доступні для подальшого вільного збереження і поширення іншими особами, ІНФОРМАЦІЯ_15 поширив, попередньо виготовлений ним відеозапис провокативного характеру, за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_16 , тривалістю 04 хв. 39 сек., під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_23 », з особистим монологом та відео вставками відповідей та коментарів інших осіб, в тому числі у поліцейській формі до невизначеного кола осіб.

У зазначеному відеозаписі ОСОБА_4 , позиціонуючи себе особою, яка бореться, як сам стверджує, за права людей, та доносячи масовому адресатові інформацію про те, що він «особисто та» його «близькі родичі терплять репресії ТЦК, які вранці о сьомій годині ранку гепають по дверях» його «батьків, щоб начебто» його «розшукати», возвеличуючи себе «Вся Україна знає, де я, що я керівник відомого мільйонного ЗМІ», тобто, що немає потреби його особливо розшукувати, висловлює адресатові «здивування» з цього приводу: «а козятинське ТЦК не знає, де я. І при чому навіть не знає, що в мене є документи, в яких зазначено, що я списаний з військової служби у зв`язку зі станом здоров`я» та вживаючи щодо працівника ТЦК найменування з негативно-оцінною конотацією «тицикун», «чупакабра», «фашист», «тварина», таким, що скоїв злочин, висловлює погрозу розквитатися з ним і з його «шайкою».

Як випливає з об`єктивного змісту мовленнєвих повідомлень ОСОБА_4 , у них містяться висловлювання з вираженою негативно-оцінною конотацією, а саме іменникові лексеми, стосовно працівника ТЦК («тицикун», «чупакабра», «фашист», «тварина»), що принижує честь і гідність цього представника ТЦК, семантико-синтаксичні конструкції деструктивного змісту щодо самого ТЦК «ТЦК постійно знищують наш український народ зсередини» та щодо діяльності ТЦК, від яких, як категорично стверджує мовець, «близькі родичі терплять репресії ТЦК, які вранці о сьомій годині ранку гепають по дверях».

Відповідно до дослідницької частини висновку експерта Вінницького наукового-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України № СЕ-19/102-24/19546-ЛД від 18.10.2024, за результатами проведення судово-лінгвістичної (семантико-текстуальної) експертизи, в об`єктивному змісті мовленнєвих повідомлень ОСОБА_4 , зафіксованих у вказаній вище публікації (відеоматеріалі), містяться висловлювання, що принижують честь і гідність представника ТЦК, семантико-синтаксичні конструкції деструктивного змісту щодо самого ТЦК, щодо діяльності ТЦК, погрози-покарання (із вживанням лексики з образливою семантикою та із приписуванням злочину працівникові ТЦК), що спрямовані на реалізацію комунікативної мети - сформувати в масового адресата образ ТЦК та його працівників як ворогів українського народу, дії ТЦК - як вкрай непрофесійні, а Україну, її державну владу, як бездіяльні щодо захисту своїх громадян.

Далі, ОСОБА_4 продовжуючи реалізацію свого кримінально протиправного умислу, спрямованого на перешкоджання законній діяльності Збройних Сил України та інших військових формувань в особливий період, в умовах воєнного стану та протистояння Збройних Сил України та всього Українського народу державі-агресору, перебуваючи на території Вінницької області, більш точну адресу досудовим розслідуванням не встановлено, діючи умисно в той же спосіб, достовірно знаючи, що відеоматеріали відкриті для сприйняття масовою аудиторію та доступні для подальшого вільного збереження і поширення іншими особами, 09.09.2024 поширив, попередньо виготовлений ним відеозапис провокативного характеру, за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_18 тривалістю 05 хв. 53 сек., під назвою «??Поліція ОФІЦІЙНО визнає що "КРИШУЄ" злочини ТЦК! #медіакор», з висловлюваннями у формі особистого монологу та відео вставками відповідей та коментарів інших осіб, в тому числі у поліцейській формі, до невизначеного кола осіб.

Відповідно до дослідницької частини висновку експерта Вінницького наукового-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України № СЕ-19/102-24/19546-ЛД від 18.10.2024, за результатами проведення судової лінгвістичної (семантико-текстуальної) експертизи інформація, що зафіксована у висловлюваннях ОСОБА_4 у вказаній вище публікації (відеоматеріалі) має публічний і пропагандистський характер, спрямована на формування у суспільстві настроїв, відповідних до поширюваних автором ідей і переконань, а вжиті ним мовні засоби негативної характеристики працівників поліції і ТЦК, де вказано останнім на бездіяльність, свавілля, а то й злочинність цих структур, є проявом мовленнєвої поведінки, яка реалізує прагматичну мовленнєву мету - нав`язати масовому адресатові за допомогою деструктивних лінгвістичних форм і прийомів негативне ставлення до державної влади України, яка нібито проводить репресії проти мовця, який має намір балотуватися в президенти України, до правоохоронців та працівників ТЦК, приписуючи представникам ТЦК злочини (вбивство людини).

Враховуючи викладене, за результатами проведення експертом Вінницького наукового-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України судової лінгвістичної (семантико-текстуальної) експертизи № СЕ-19/102-24/19546-ЛД від 18.10.2024 встановлено, що в об`єктивному змісті мовленнєвих повідомлень ОСОБА_4 та відображених у них смислів, які, крім іншого, спрямовані на дискредитацію України, її державної влади, Верховної ради України, ТЦК та СП, правоохоронних органів, насамперед поліції, зокрема, на заперечення існування ТЦК («неіснуючі ТЦК») в Україні загалом та у Вінницькій області як законних структур, а також найменування мовцем ТЦК «бандитським угрупуванням під назвою ТЦК», «бандою», «незаконним збройним формуванням», «злочинним збройним угрупуванням», а отже, спрямовані на підрив їхнього авторитету, іміджу та довіри до них, а також наявності мовних ознак, які спрямовані на приниження честі і гідності працівників ТЦК та представників правоохоронних органів, та з урахуванням комунікативно-прагматичних характеристик досліджуваних повідомлень, а саме: використання в промовах інформації про факти і їх оцінок, різних видів спонукань, мовленнєвих прийомів переконання, мовного впливу і маніпуляції, виражених відповідними мовними засобами, що вказує на те, що комунікативний намір адресанта полягає в тому, щоб переконати адресатів у правильності своєї позиції та схилити їх діяти відповідно до поширюваних ними ідей, поглядів та спонукань; наявності у досліджуваних промовах значної цільової аудиторії (великої кількості адресатів насамперед серед української аудиторії) та їхньої дискурсивної належності; тенденційності викладеної у промовах інформації; належність каналу до публічної інтернет-комунікації, є лінгвістичні підстави зробити висновки про те, що: в об`єктивному змісті наданих на дослідження матеріалів (відеофайлах), наявні висловлювання, зміст яких вказує на перешкоджання законній діяльності Збройних Сил України та інших військових формувань в особливий період; в об`єктивному змісті наданих на дослідження матеріалів (відеофайлах) наявні висловлювання, що містять негативну оцінку особистості людини, у тому числі, що суперечить встановленим правилам поведінки і вимогам загальнолюдської моралі (прямі образи, брутальна, інвективна та обсценна лексика, сленг, лайливі слова, кримінальний жаргон, прокльони (прокляття), у тому числі персоніфіковані образи честі і гідності військовослужбовців у зв`язку з виконанням ними своїх службових обов`язків.

Окрім цього, під час досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_4 , маючи кримінально протиправний умисел, спрямований на заволодіння чужим майном шляхом обману, діючи умисно, з корисливих мотивів, розуміючи, що під час повномасштабного вторгнення Російської Федерації в Україну, завдяки відчуттю єдності та підтримки між українцями, значно посилилася культура донатів (внесків) і благодійних зборів на підтримку Збройних Сил України та постраждалих від збройної агресії Російської Федерації, використовуючи всесвітню мережу Інтернет та відеохостинг «YouTube», на своєму каналі із найменуваннями « ІНФОРМАЦІЯ_20 » за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_2 , на який підписалося більше 388 тисяч користувачів, під власними відеоматеріалами розмістив оголошення з неправдивою інформацією про збір грошових коштів на підтримку Збройних Сил України, зазначивши реквізити банківських карток, на які можна здійснювати перекази грошових коштів, серед яких були вказані банківські картки АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_1 та № НОМЕР_2 , відкриті на ім`я матері ОСОБА_4 - ОСОБА_12 , та які перебували у користуванні останнього.

Так, 24.02.2024 приблизно о 15 год. 12 хв. ОСОБА_13 , після перегляду одного із відео ОСОБА_4 , що викладено на каналі із найменуваннями « ІНФОРМАЦІЯ_20 » відеохостингу «YouTube» за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_2 , з неправдивим оголошенням про збір грошових коштів пораненим військовослужбовцям Збройних Сил України, будучи введеною ОСОБА_4 в оману, переказала зі своєї банківської картки АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_3 грошові кошти в сумі 7000 гривень на вказані в описі до відео реквізити банківської картки АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_2 , зазначивши коментар до платежу: «Благодійність на лікування військового».

Після надходження зазначених коштів на банківську картку ОСОБА_12 , не маючи на меті допомогу Збройним Силам України, ОСОБА_4 грошові кошти за призначенням не використав та 24.02.2024, перебуваючи у м. Вінниця та потім у м. Козятин, зняв грошові кошти та розпорядився ними на власний розсуд, у результаті чого своїми умисними діями завдав ОСОБА_13 матеріальну шкоду в сумі 7000 гривень.

При цьому, ОСОБА_4 на своїх каналах на відеохостингу «Youtube», на каналі у «Telegram» та вебсайті будь-які звіти щодо використання коштів, які надійшли на банківську картку від користувачів зазначених платформ, на потреби Збройних Сил України не виклав.

Надалі, продовжуючи свою кримінально протиправну діяльність, ОСОБА_4 , маючи кримінально протиправний умисел, спрямований на заволодіння чужим майном шляхом обману, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, розуміючи, що під час повномасштабного вторгнення Російської Федерації в Україну, завдяки відчуттю єдності та підтримки між українцями, значно посилилася культура донатів (внесків) і благодійних зборів на підтримку Збройних Сил України та постраждалих від збройної агресії Російської Федерації, використовуючи всесвітню мережу Інтернет та відеохостинг «YouTube», на своєму каналі із найменуваннями « ІНФОРМАЦІЯ_20 » за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_2 , на який підписалося більше 388 тисяч користувачів, під власними відеоматеріалами розмістив оголошення з неправдивою інформацією про збір грошових коштів на підтримку Збройних Сил України, зазначивши реквізити банківських карток, на які можна здійснювати перекази грошових коштів, серед яких були вказані банківські картки АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_1 та № НОМЕР_2 , відкриті на ім`я матері ОСОБА_4 - ОСОБА_12 , та які перебували у користуванні останнього.

Так, 18.09.2024 приблизно о 13 год. 50 хв. ОСОБА_14 , після перегляду одного із відео ОСОБА_4 , що викладено на каналі із найменуваннями « ІНФОРМАЦІЯ_20 » відеохостингу «YouTube» за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_2 , з неправдивим оголошенням про збір грошових коштів для потреб Збройних Сил України, будучи введеним ОСОБА_4 в оману, переказав із своєї банківської картки АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» (monobank) № НОМЕР_4 грошові кошти в сумі 4800 гривень на вказані в описі до відео реквізити банківської картки АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_1 , зазначивши призначення платежу: «На військову допомогу силам оборони України, на закупівлю амуніції».

Після надходження зазначених коштів на банківську картку ОСОБА_12 , не маючи на меті допомогу Збройним Силам України, ОСОБА_4 грошові кошти за призначенням не використав та, перебуваючи у м. Вінниця, зняв грошові кошти та розпорядився ними на власний розсуд, у результаті чого своїми умисними діями завдав ОСОБА_14 матеріальну шкоду в сумі 4 800 гривень.

При цьому, ОСОБА_4 на своїх каналах на відеохостингу «Youtube», на каналі у «Telegram» та вебсайті будь-які звіти щодо використання коштів, які надійшли на банківську картку від користувачів зазначених платформ, на потреби Збройних Сил України не виклав.

Крім того, продовжуючи свою кримінально протиправну діяльність, ОСОБА_4 , маючи кримінально протиправний умисел, спрямований на заволодіння чужим майном шляхом обману, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, розуміючи, що під час повномасштабного вторгнення Російської Федерації в Україну, завдяки відчуттю єдності та підтримки між українцями, значно посилилася культура донатів (внесків) і благодійних зборів на підтримку Збройних Сил України та постраждалих від збройної агресії Російської Федерації, використовуючи всесвітню мережу Інтернет та відеохостинг «YouTube», на своєму каналі із найменуваннями « ІНФОРМАЦІЯ_20 » за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_2 , на який підписалося більше 388 тисяч користувачів, під власними відеоматеріалами розмістив оголошення з неправдивою інформацією про збір грошових коштів на підтримку Збройних Сил України, зазначивши реквізити банківських карток, на які можна здійснювати перекази грошових коштів, серед яких були вказані банківські картки АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_1 та № НОМЕР_2 , відкриті на ім`я матері ОСОБА_4 - ОСОБА_12 , та які перебували у користуванні останнього.

Так, 26.09.2024 приблизно о 13 годині 55 хвилин ОСОБА_15 , після перегляду одного із відео ОСОБА_4 , що викладено на каналі із найменуваннями « ІНФОРМАЦІЯ_20 » відеохостингу «YouTube» за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_2 , з неправдивим оголошенням про збір грошових коштів пораненим військовослужбовцям Збройних Сил України, будучи введеним ОСОБА_4 в оману, переказав із своєї банківської картки АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_5 грошові кошти в сумі 4020,10 гривень на вказані в описі до відео реквізити банківської картки АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_1 , зазначивши призначення платежу: «Дякую що допомагаєте хлопцям з ЗСУ передаю кошти но допомогу на ліки хлопцям».

Після надходження зазначених коштів на банківську картку ОСОБА_12 , не маючи на меті допомогу Збройним Силам України, ОСОБА_4 грошові кошти за призначенням не використав та 26.09.2024 та пізніше, перебуваючи у м. Вінниця, зняв грошові кошти та розпорядився ними на власний розсуд, у результаті чого своїми умисними діями завдав ОСОБА_15 матеріальної шкоди в сумі 4 020,10 гривень.

При цьому, ОСОБА_4 на своїх каналах на відеохостингу «Youtube», на каналі у «Telegram» та вебсайті будь-які звіти щодо використання коштів, які надійшли на банківську картку від користувачів зазначених платформ, на потреби Збройних Сил України не виклав.

Крім того, продовжуючи свою кримінально протиправну діяльність, ОСОБА_4 , маючи кримінально протиправний умисел, спрямований на заволодіння чужим майном шляхом обману, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, розуміючи, що під час повномасштабного вторгнення Російської Федерації в Україну, завдяки відчуттю єдності та підтримки між українцями, значно посилилася культура донатів (внесків) і благодійних зборів на підтримку Збройних Сил України та постраждалих від збройної агресії Російської Федерації, використовуючи всесвітню мережу Інтернет та відеохостинг «YouTube», на своєму каналі із найменуваннями « ІНФОРМАЦІЯ_20 » за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_2 , на який підписалося більше 388 тисяч користувачів, під власними відеоматеріалами розмістив оголошення з неправдивою інформацією про збір грошових коштів на підтримку Збройних Сил України, зазначивши реквізити банківських карток, на які можна здійснювати перекази грошових коштів, серед яких були вказані банківські картки АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_1 та № НОМЕР_2 , відкриті на ім`я матері ОСОБА_4 - ОСОБА_12 , та які перебували у користуванні останнього.

Так, 30.09.2024 приблизно о 19 год. 57 хв. ОСОБА_16 , після перегляду одного із відео ОСОБА_4 , що викладено на каналі із найменуваннями « ІНФОРМАЦІЯ_20 » відеохостингу «YouTube» за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_2 , з неправдивим оголошенням про збір грошових коштів для потреб Збройних Сил України, будучи введеним ОСОБА_4 в оману, через термінал самообслуговування АТ КБ «ПриватБанк» TS202534, який знаходиться за адресою: м. Вінниця, просп. Коцюбинського, 70, переказав грошові кошти в сумі 3500 гривень на вказані в описі до відео реквізити банківської картки АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_1 , зазначивши призначення платежу: «На військову допомогу силам оборони України, на закупівлю амуніції».

Після надходження зазначених коштів на банківську картку ОСОБА_12 , не маючи на меті допомогу Збройним Силам України, ОСОБА_4 грошові кошти за призначенням не використав та, перебуваючи у м. Вінниця, отриманими коштами розпорядився на власний розсуд, у результаті чого своїми умисними діями завдав ОСОБА_16 матеріальну шкоду в сумі 3 500 гривень.

Окрім цього, ОСОБА_4 на своїх каналах на відеохостингу «Youtube», на каналі у «Telegram» та вебсайті будь-які звіти щодо використання коштів, які надійшли на банківську картку від користувачів зазначених платформ, на потреби Збройних Сил України не виклав.

Таким чином, ОСОБА_4 обгрунтовано обвинувачується у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1, ч. 2 ст. 190 КК України, ч. 1 ст. 114-1 КК України.

Вина ОСОБА_4 повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме:

- заявою начальника ІНФОРМАЦІЯ_19 про вчинення кримінального правопорушення від 13.09.2024 про те, що громадянин України ОСОБА_4 , використовуючи власні канали у відеохостингу «YouTube», інтернет- месенджері «Telegram», а також у інших інтернет-месенджерах, соціальних мережах та платформах, систематично поширює матеріали із власними монологами до невизначеного кола осіб, у яких міститься образа честі і гідності військовослужбовців ЗСУ та ТЦК та СП, які здійснюють заходи із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії рф, а також підбурення до вчинення щодо них протиправних дій, чим умисно перешкоджає законній діяльності ЗСУ та інших військових формувань під час здійснення ними призову на військову службу в особливий період;

- протоколом огляду від 24.09.2024 відповідно до якого здійснено огляд посилань, розміщених на відеохостингу «Youtube» із найменуваннями « ІНФОРМАЦІЯ_20 » ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ), користувачем якого є ОСОБА_4 ;

- висновком експерта Вінницького наукового-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України № СЕ-19/102-24/19546-ЛД від 18.10.2024 згідно з яким, у наданих на дослідження матеріалах (відеофайлах), які розміщені на відеохостингу «Youtube» із найменуваннями « ІНФОРМАЦІЯ_20 » ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ) наявні висловлювання ОСОБА_4 , що містять перешкоджання законній діяльності Збройних Сил України та інших військових формувань в особливий період, негативну оцінку особистості людини, у тому числі, що суперечить встановленим правилам поведінки і вимогам загальнолюдської моралі (прямі образи, брутальна, інвективна та обсценна лексика, сленг, лайливі слова, кримінальний жаргон, прокльони (прокляття), у тому числі персоніфіковані образи честі і гідності військовослужбовців у зв`язку з виконанням ними своїх службових обов`язків.

- протоколом обшуку від 31.10.2024 за місцем фактичного проживання ОСОБА_4 під час якого, зокрема, виявлено та вилучено мобільні телефони та комп`ютерну техніку, за допомогою якої здійснювалися авторизація та розміщення публікацій на ресурсах у мережі Інтернет на відеохостингу «Youtube» із найменуваннями: « ІНФОРМАЦІЯ_20 », ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ), « ІНФОРМАЦІЯ_22 », ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ), « ІНФОРМАЦІЯ_4 », ( ІНФОРМАЦІЯ_5 ), « ІНФОРМАЦІЯ_21 », ( ІНФОРМАЦІЯ_6 ), канал у «Telegram» із найменуванням « ІНФОРМАЦІЯ_20 », ( ІНФОРМАЦІЯ_7 вебсайт « ІНФОРМАЦІЯ_8 »;

- протоколом огляду мобільних телефонів та комп`ютерної техніки від 14, 15 та 18.11.2024, вилученої під час проведення обшуку за місцем фактичного проживання ОСОБА_4 , яким підтверджена авторизація ОСОБА_4 на ресурсах у мережі Інтернет на відеохостингу «Youtube» із найменуваннями: « ІНФОРМАЦІЯ_20 », ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ), « ІНФОРМАЦІЯ_22 », ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ), « ІНФОРМАЦІЯ_4 », ( ІНФОРМАЦІЯ_5 ), « ІНФОРМАЦІЯ_21 », ( ІНФОРМАЦІЯ_6 ), канал у «Telegram» із найменуванням « ІНФОРМАЦІЯ_20 », ( ІНФОРМАЦІЯ_7 вебсайті « ІНФОРМАЦІЯ_8 » та розміщення ним відповідних публікацій;

- протоколом огляду відкритих джерел інформації від 02.12.2024, а саме: повідомлень Сухопутних військ Збройних Сил України на офіційних сторінках щодо законності діяльності та функціонування ТЦК та СП та щодо перешкоджання законній діяльності Збройних Сил України та на інших медіа, що поширювали її на своїх веб сайтах;

- протоколом огляду від 10.09.2024 у відповідності до якого встановлено розміщення оголошення із реквізитами для перерахування коштів на підтримку ЗСУ, в описах до відеоматеріалів за участю ОСОБА_4 , які містяться на каналі на відеохостингу «Youtube» із найменуваннями « ІНФОРМАЦІЯ_20 »;

- протоколами допиту потерпілих ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 у відповідності до яких зазначені особи у період з лютого по вересень 2024 року здійснювали перекази грошових коштів на військову допомогу Силам Оборони України, на закупівлю амуніції на реквізити банківської карток, які були зазначені в описах до відео, які розміщувались ОСОБА_4 , на каналах відеохостингу «Youtube» із найменуваннями « ІНФОРМАЦІЯ_20 », каналі у «Telegram» із найменуванням « ІНФОРМАЦІЯ_20 », з метою збору ним грошових коштів на підтримку Збройних Сил України;

- протоколом тимчасового доступу в АТ КБ «Приватбанк» від 07.10.2024 у відповідності до якого вилучена інформація про рух коштів по рахункам за платіжними картками, які були зазначені в описах до відео, що розміщувались на каналах відеохостингу «Youtube» із найменуваннями « ІНФОРМАЦІЯ_20 », каналі у «Telegram» із найменуванням « ІНФОРМАЦІЯ_20 », з метою збору грошових коштів ОСОБА_4 , на підтримку Збройних Сил України;

- протоколом огляду від 10.10.2024 інформації отриманої від АТ КБ «Приватбанк» по банківським рахункам №? НОМЕР_1 та № НОМЕР_2 , відкритих на ім`я матері ОСОБА_4 - ОСОБА_12 , які перебували у фактичному володінні останнього, в ході якого встановлено факти перекази грошових коштів потерпілими на військову допомогу Силам Оборони України та зняття ОСОБА_4 таких грошових коштів в банкоматах АТ КБ «Приватбанк» у м. Вінниці у дні їх переказу чи в найближчий час після їх надходження;

- протоколом огляду від 16.10.2024 інформації отриманої від АТ КБ «Приватбанк», по банківським рахункам №? НОМЕР_1 та № НОМЕР_2 , відкритих на ім`я матері ОСОБА_4 - ОСОБА_12 , які перебували у фактичному володінні останнього, в ході якого встановлено факти перекази грошових коштів потерпілими на військову допомогу Силам Оборони України та зняття ОСОБА_4 таких грошових коштів в банкоматах АТ КБ «Приватбанк» у м. Вінниці на особисті потреби у день або наступний день після їх переказу;

- протоколом огляду від 25.10.2024 інформації отриманої від АТ КБ «Приватбанк» по банківським рахункам №? НОМЕР_1 рух та № НОМЕР_2 , відкритих на ім`я матері ОСОБА_4 - ОСОБА_12 , які перебували у фактичному володінні останнього в ході якого встановлено факти перекази грошових коштів потерпілими та зняття ОСОБА_4 таких грошових коштів в банкоматах АТ КБ «Приватбанк» у м. Вінниці на особисті потреби, в тому числі здійснення ним розрахунків у закладах громадського харчування, аптеках, продовольчих магазинів, оплати проїзду у громадському транспорті, поповнення інтернету послуг, тощо у дні переказу грошових коштів чи в найближчий час після їх надходження;

- протоколом НС(Р)Д від 16.10.2024 за результати спостереження за особою в ході якого встановлено факти відвідування ОСОБА_4 закладів громадського харчування, аптек, продовольчих магазинів у дні переказу грошових коштів потерпілими чи в найближчий час після їх надходження;

- іншими матеріалами кримінального провадження у їх сукупності.

Відповідно до вимог ст. 178 КПК України слідчий суддя зобов`язаний в сукупності дослідити всі обставини, у тому числі те, що підозрюваний ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину проти основ національної безпеки України, який становить значну суспільну небезпеку, особливо в умовах повномасштабної збройної агресії рф проти України, а також кримінальних правопорушень щодо заволодіння грошовими коштами шляхом шахрайства під приводом зборів для Збройних Сил України.

Обставини по кримінальному провадженню з часу застосування до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не змінились, ризики, передбачені ст.177 КПК України, які враховувались судом при обранні запобіжного заходу, не зменшились.

Санкцією ч. 1 ст. 114-1 КК України передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватись від суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України, під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 2, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які продовжують існувати.

Так, надаючи оцінку можливості підозрюваного переховуватися від органу досудового розслідування та суду, що передбачено п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, сторона обвинувачення вважає такі дії цілком вірогідними, беручи до уваги те, яке загрожує підозрюваному покарання у разі визнання його винуватим в інкримінованому йому злочині (у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років), що в свою чергу призведе до порушення розумних строків судового розгляду, а також належне дотримання сторонами процесуальних прав та обов`язків.

Існує ризик, передбачений п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки ОСОБА_4 , будучи одноособовим засновником та керівником інформаційного агентства ТОВ «Інформаційне агентство «ОСОБА_4 МЕДІАКОР» (код юридичної особи 44906563) має доступ до документів щодо його діяльності, тобто документів, які зберегли сліди вчинення злочину та містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту та обставин, що підлягають доказуванню під час кримінального провадження.

Тому, вказане свідчить про те, що ОСОБА_4 , перебуваючи на волі має можливість знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, в тому числі знищити інформацію, яка міститься на каналах у відеохостингу «Youtube» із найменуваннями « ІНФОРМАЦІЯ_20 » ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ), « ІНФОРМАЦІЯ_22 », ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ), « ІНФОРМАЦІЯ_4 », ( ІНФОРМАЦІЯ_5 ), « ІНФОРМАЦІЯ_21 », ( ІНФОРМАЦІЯ_6 ), каналі у «Telegram» із найменуванням « ІНФОРМАЦІЯ_20 » ( ІНФОРМАЦІЯ_7 вебсайт « ІНФОРМАЦІЯ_8 », володільцем та користувачем яких він є, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, а дослідження цих матеріалів та публікацій триває.

Крім того, в ході досудового розслідування встановлено, що існує ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Так, ОСОБА_4 , самостійно або через інших осіб, завдяки авторитету, використовуючи свої соціальні зв`язки у суспільстві, іншим особистим якостям чи можливостям може незаконно впливати на потерпілих у кримінальному провадженні з метою схиляння їх до зміни показань під час проведення досудового розслідування чи безпосередньо в суді, зокрема, шляхом підкупу, примусу, погроз, зйомки та поширення стосовно них провокативних відео у мережі інтернет, з метою зміни або відмови їх від показів, а також на експерта, який проводив судову експертизу у даному кримінальному провадженні, що негативно вплине на перебіг судового розгляду, оскільки відповідно до кримінального процесуального законодавства суд досліджує докази безпосередньо, показання учасників кримінального провадження за загальними правилами суд отримує усно. Перебуваючи на волі ОСОБА_4 , матиме можливість впливати на свідків, місце проживання яких для нього є відомим із матеріалів кримінального провадження з метою зміни ними показань, що надані під час досудового розслідування, тим самим створення сприятливих для себе умов для уникнення кримінальної відповідальності.

Під час досудового розслідування встановлено, що існує ризик передбачений п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема, щодо зловживання процесуальними правами з метою затягування строків досудового розслідування та судового розгляду, а також поширення відомостей про досудове розслідування, процесуальних документів та інформації про сторони кримінального провадження у мережі Інтернет.

Крім того, існує ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки ОСОБА_4 , будучи одноособовим засновником та керівником інформаційного агентства ТОВ «Інформаційне агентство «ОСОБА_4 МЕДІАКОР» (код юридичної особи 44906563), використовуючи свої канали на відеохостингу «Youtube» із найменуваннями « ІНФОРМАЦІЯ_20 », на який підписалося більше 388 тисяч користувачів ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ), «ІНФОРМАЦІЯ_22», на який підписалося більше 1 тисячі користувачів ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ), «ІНФОРМАЦІЯ_4», на який підписалося більше 3 тисяч користувачів ( ІНФОРМАЦІЯ_5 ), « ІНФОРМАЦІЯ_21 », на який підписалося більше 16 тисяч користувачів ( ІНФОРМАЦІЯ_6 ), канал у «Telegram» із найменуванням « ІНФОРМАЦІЯ_20 », на який підписалося більше 12 тисяч користувачів ( ІНФОРМАЦІЯ_7 вебсайт «www.mediakor.com.ua», перебуваючи на волі, може продовжити свою злочинну діяльність, шляхом поширення на них негативних інформаційних впливів, зокрема, поширення недостовірної інформації, деструктивної пропаганди, з метою спонукання невизначеного кола громадян України до ігнорування законних вимог територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, тим самим ухилення від мобілізації та невиконання військового обов`язку, чим здійснювати інформаційний вплив, спрямований на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканості України, її державній, економічній та інформаційній безпеці, досягнення військово-політичних цілей керівництвом російської федерації відносно держави Україна, а також продовжувати здійснювати шахрайські дії щодо введення в оману людей та заволодіння грошовими коштами останніх під приводом зборів для Збройних Сил України.

Зазначені ризики є суттєвими і їхньому настанню неможливо запобігти у разі застосування до ОСОБА_4 будь-яких інших запобіжних заходів, окрім як тримання під варто.

Тобто, враховуючи вищезазначені ризики у їх сукупності, положення кримінального процесуального законодавства, є обґрунтовані підстави вважати, що з метою запобігання ризикам, передбаченим п. п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, підозрюваному доцільно продовжити строк застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою на 60 днів.

Таке обмеження права ОСОБА_4 на свободу не суперечить положенням ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, так як існують реальні ознаки суспільного інтересу в умовах воєнного стану, який не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи, для запобігання ризикам, які зазначені в клопотанні, з метою забезпечення дієвості кримінального провадження та процесуальної поведінки обвинуваченої.

З процесуальної точки зору «ризик» розглядається як оціночне кримінальне процесуальне поняття. Виходячи з аналізу ст. 177 КПК «ризик» -це перш за все ймовірність небажаної поведінки.

Ризики, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливості здійснення обвинуваченою зазначених дій. При цьому, кримінальне процесуальне законодавство не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає підтвердження того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Відповідно до ч. 6 ст. 199 КПК України, у разі закінчення строку запобіжного заходу до проведення підготовчого судового засідання прокурор не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення строку дії попередньої ухвали про застосування запобіжного заходу може подати клопотання про його продовження. Розгляд такого клопотання здійснюється слідчим суддею за правилами цієї статті.

Згідно з ч. 6 ст. 176 КПК України, під час дії воєнного стану до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 109-114-2, 258-258-6, 260, 261, 437-442 Кримінального кодексу України, за наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, застосовується запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті, тобто, згідно із п. 5 ч. 1 ст. 176 КПК України, тримання під вартою.

Абзацом 8 ч. 5 ст. 183 КПК України передбачено, що під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-2, 258-258-6, 260, 261, 402-405, 407, 408, 429, 437-442 Кримінального кодексу України.

Беручи до уваги тяжкість кримінальних правопорушень, їх спрямованість та значну суспільну небезпеку скоєних ОСОБА_4 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 114-1 та ч. 1, ч. 2 ст. 190 КК України, дію воєнного стану на всій території України, визначення застави будь-якого розміру не забезпечить належного виконання покладених на підозрюваного ОСОБА_4 обов`язків та не зможе запобігти ризикам, передбаченим п.п. 1, 2, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Враховуючи відсутність можливості запобігання вищезазначеним ризикам, окрім як продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а тому прокурор просив слідчого суддю клопотання задовольнити та продовжити ОСОБА_4 строк тримання під вартою.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав та просив слідчого суддю клопотання задовольнити та продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_4 , оскільки, заявлені ризики, передбачені ст. 177 КПК України, не зменшилися, зокрема обвинувачений може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, що унеможливлює застосування більш м`якого запобіжного заходу.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 заперечив проти задоволення клопотання прокурора, слідчому судді пояснив, що оголошена йому підозра є необґрунтованою, ризики зазначені стороною обвинувачення є недоведеними, підстав для подальшого тримання під вартою немає, окрім того зазначив, що вважає себе політичним в`язнем, а тому просив слідчого суддю відмовити в задоволенні клопотання у повному обсязі, а у випадку якщо слідчий суддя прийде до висновку про необхідність продовження обраного відносно нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - визначити розмір застави, яка буде достатньою мірою гарантувати дотримання покладених на нього обов`язків.

Адвокат ОСОБА_5 під час судового розгляду підтримала заперечення обвинуваченого, зазначила, що підозра оголошена ОСОБА_4 є необґрунтованою а ризики не доведеними, просила слідчого суддю відмовити в задоволенні клопотання прокурора.

Слідчий суддя, вислухавши учасників судового розгляду, дослідивши матеріали клопотання, дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Враховуючи наведене, судовий розгляд клопотання здійснювався за фіксації судового процесу технічними засобами.

Відповідно до ст. 199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою має право подати прокурор, слідчий за погодженням з прокурором не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою. Клопотання про продовження строку тримання під вартою подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, а в кримінальних провадженнях щодо кримінальних правопорушень, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду, - до Вищого антикорупційного суду.

Клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити:

1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою;

2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

Слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.

У разі закінчення строку запобіжного заходу до проведення підготовчого судового засідання прокурор не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення строку дії попередньої ухвали про застосування запобіжного заходу може подати клопотання про його продовження. Розгляд такого клопотання здійснюється слідчим суддею за правилами цієї статті.

В судовому засіданні встановлено, що обвинувальний акт по кримінальному провадженню направлено до суду, проте підготовче судове засідання не проведено, а строк запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченого спливає.

Згідно ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і в обґрунтування продовження застосування запобіжного заходу щодо обвинуваченого ОСОБА_4 покладається необхідність запобігання спробам ухилитися від органів досудового розслідування та/або суду, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а також вчинити інше кримінальне правопорушення.

Відповідно до ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводяться наданні сторонами кримінального провадження докази обставин, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального провадження; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначених у клопотанні.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення підтверджується матеріалами кримінального провадження у їх сукупності.

При цьому, слід звернути увагу, що згідно положень чинного КПК, оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті їх оцінки з точки зору достатності й допустимості для встановлення вини чи її відсутності у особи.

На цій стадії слідчий суддя, враховуючи правову позицію ЄСПЛ, оцінює оголошену підозру лише з точки зору її обґрунтованості.

Так, згідно позиції, що висловлена у рішеннях ЄСПЛ і яку використовують слідчі судді, зокрема «Нечипорук, Йонкало проти України» №42310/04 від 21 квітня 2011 року, «Фокс, Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства» № 12244/86,12245/86, 12383/86 від 30 серпня 1990 року, «Мюррей проти Сполученого Королівства» №14310/88 від 28 жовтня 1994 року, термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити це правопорушення.

Тобто, обґрунтованою є підозра яка побудована на фактах, що підпадають під опис одного з правопорушень, визначених у законі про кримінальну відповідальність і стандарт доказування «обґрунтована підозра» вважається досягнутим, якщо фактів та інформації достатньо, аби переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла вчинити кримінальне правопорушення.

Щодо рівня імовірності, за якого підозра вважається обґрунтованою, то цей стандарт доказування не передбачає, що уповноважені особи мають оперувати доказами, достатніми для пред`явлення обвинувачення чи ухвалення обвинувального вироку, які необхідні на наступних етапах кримінального провадження.

За наявності обґрунтованих даних, які спростовують усі чи деякі обставини вчинення кримінального правопорушення, прокурор має право змінити раніше повідомлену підозру чи, за наявності для цього підстав, прийняти рішення про закриття провадження.

В даному випадку, з`ясовані під час розгляду клопотання обставини свідчать про те, що повідомлення про підозру було здійснено за наявності фактичних даних, які давали прокурору можливість дійти висновку, що ОСОБА_4 може бути причетним до вчинення інкримінованих кримінальних правопорушень, а додані до клопотання документи містять фактичні дані, які дають підстави слідчому судді на даній стадії процесу вважати, що причетність ОСОБА_4 до вчинення кримінальних правопорушень, які йому інкримінують органи досудового розслідування, є імовірною та достатньою для повідомлення такій особі про підозру.

Отже, у даному випадку оголошена ОСОБА_4 підозра з огляду на практику ЄСПЛ відповідає критеріям обґрунтованості.

Таким чином, слідчий суддя вважає, що прокурором наведені, відповідно до ст.ст. 177-178 КПК України, мета та підстави застосування запобіжного заходу, а також враховані обставини, які повинні враховуватися при обранні чи продовженні запобіжного заходу.

Разом з тим, метою застосування запобіжного заходу є не карна функція, а забезпечувальна, тобто, до підозрюваного, обвинуваченого має бути застосований такий вид запобіжного заходу, який би в повній мірі забезпечив запобіганню ризиків, передбачених ст. 177 КПК України і встановлених в судовому засіданні, а також, відповідав засадам гарантування основоположних прав людини на свободу та особисту недоторканність (пп. «а» п. 1ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод).

За приписами ч. 4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Таким чином, з огляду на фактичні обставини справи та з урахуванням позиції ЄСПЛ, слідчий суддя приходить до висновку, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 114-1, ч.ч. 1,2 ст. 190 КК України.

Вирішуючи питання про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу, слідчий суддя враховує вік та стан здоров`я, сімейний та матеріальний стан, вид діяльності та місце проживання останнього та інші обставини, що мають значення для прийняття відповідного рішення.

Слідчий суддя враховує, що ОСОБА_4 , одружений, має постійне місце проживання, раніше не судимий, обвинуваться у вчиненні кримінального проступку та нетяжкого кримінального правопорушення проти власності та тяжкого злочину проти основ національної безпеки України, за які передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років.

Разом з тим, прокурором в ході розгляду клопотання наведено низку ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

В ході розгляду клопотання встановлено, що строк тримання обвинуваченого ОСОБА_4 під вартою закінчується 22.02.2025.

Враховуючи наведене, а також обставини кримінального правопорушення в якому обвинувачується ОСОБА_4 , наслідки в результаті кримінального правопорушення, слідчий суддя вважає, що ризики в обґрунтування тримання під вартою обвинуваченого не зменшилися, тривають та ОСОБА_4 може ухилятися від органів досудового розслідування та/або суду, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а також вчинити інше кримінальне правопорушення, що унеможливлює обрання йому більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, а тому вказані ризики виправдовують необхідність продовження ОСОБА_4 строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Прокурором в ході розгляду даного клопотання доведено, що вказані в клопотанні ризики не зменшилися та є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів в даному випадку є недоцільним і саме - тримання під вартою може запобігти зазначеним в клопотанні ризикам, а тому дане клопотання слідчий суддя вважає обґрунтованим, доведеним, та таким, що підлягає до задоволення.

Клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 про зміну запобіжного заходу обвинуваченому з тримання під вартою без визначення розміру застави на тримання під вартою із визначенням розміру застави достатньої для забезпечення виконання підозрюваним покладених обов`язків задоволенню не підлягає по причині недоведеності.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 183 КПК України, під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-2, 258-258-6, 260, 261, 402-405, 407, 408, 429, 437-442 Кримінального кодексу України, тому слідчий суддя приходить до висновку про відсутність підстав для визначення обвинуваченому розміру застави.

На підставі викладеного, керуючись ст. 177, 183, 193, 197, 199, 309 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора у кримінальному провадженні - начальника відділу нагляду за додержанням законів регіональним органом безпеки Вінницької обласної прокуратури ОСОБА_6 - задовольнити.

Продовжити строк тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на 60 (шістдесят) днів, тобто до 20 квітня 2025 року включно.

Строк дії ухвали визначити до 20 квітня 2025 року включно.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, однак оскарження не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя