Справа № 526/586/25
Провадження № 1-кп/526/270/2025

У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 березня 2025 року Гадяцький районний суд Полтавської області в складі головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши матеріали кримінального провадження № 0000018 від 02.02.2025 року відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Гірки Лохвицького району Полтавської області, громадянина України. який перебуває в зареєстрованому шлюбі, має на утриманні одну малолітню дитину, з середньою освітою, фізична особа-підприємець, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 . Та проживає за адресою: АДРЕСА_2

за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 125, ч. 2 ст. 125 КК України,

де сторонами є: прокурор ОСОБА_4 , потерпілі ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , захисник ОСОБА_7 , обвинувачений ОСОБА_3

В С Т А Н О В И В:

01 лютого 2025 року о 22 годині ОСОБА_3 знаходився поряд з кафе «Бар Мікс» за адресою: Полтавська область, Миргородський район, с. Римарівка, вул. Соборна, 47-А, де на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин почав конфлікт із присутніми, в тому числі ОСОБА_5 та ОСОБА_6 . Під час сварки ОСОБА_3 вирішив застосувати фізичну силу до ОСОБА_5 та спричинити йому тілесні ушкодження. Реалізуючи свій протиправний умисел, усвідомлюючи суспільну небезпечність свого діяння, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, ОСОБА_3 скоротив першим відстань до потерпілого та, поваливши ОСОБА_5 на землю, наніс останньому не менше п`яти ударів кулаками обох рук в область лівої та правої сторони обличчя потерпілого.

В наслідок протиправних дій ОСОБА_3 потерпілому ОСОБА_5 були спричинені тілесні ушкодження у вигляді закрита черепно-мозкова травма у вигляді гематоми обох повік правого ока з переходом на бокову поверхню носа, виличну, скроневу та надбрівну ділянки, гематоми обох повік лівого ока з переходом на бокову поверхню носа, виличну та скроневі ділянки, гематоми чола зліва з переходом на скроневу ділянки та волосисту частину голови, гематоми чола по середній лінії з переходом на перенісся, які як у своїй сукупності, так і кожне окремо, кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Продовжуючи свої умисні протиправні дії, цього ж дня, о 22 годині 10 хвилин у процесі того, як ОСОБА_3 наносив тілесні ушкодження ОСОБА_5 , дружина останнього ОСОБА_6 почала втручатися в конфлікт з метою його врегулювання, притримуючи ОСОБА_3 за верхній одяг та руки, що б він припинив наносити удари ОСОБА_8 .

В це час ОСОБА_3 , знаходячись напроти ОСОБА_6 та відчуваючи до неї особисту неприязнь, діючи умисно, усвідомлюючи суспільну небезпечність свого діяння, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, наніс один удар кулаком правої руки в область обличчя ОСОБА_6 ..

В наслідок протиправних дій ОСОБА_3 потерпілій ОСОБА_6 були спричинені тілесні ушкодження у вигляді синець нижньої губи зліва, садно слизової оболонки нижньої губи зліва в проекції 1-го зуба нижньої щелепи, синець верхньої губи зліва, садно слизової оболонки верхньої губи зліва в проекції 1-го зуба верхньої щелепи, що кваліфікується як легке тілесне ушкодження.

Потерпілі заявили клопотання про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням винного з потерпілим.

Обвинувачений підтримав клопотання потерпілого та просить закрити кримінальне провадження.

Захисник підтримала доводи обвинуваченого.

В судовому засіданні прокурор не заперечувала проти закриття кримінального провадження та звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого.

Відповідно до ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти такі рішення, зокрема: закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 5-8, 10 частини першої або частиною другою статті 284 цього Кодексу.

У відповідності до п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом: у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності. За правилами ч. 8 вказаної статті, закриття кримінального провадження на підставі, передбаченій п. 1 ч. 2 цієї ж статті, не допускається лише у випадку, коли підозрюваний, обвинувачений проти цього заперечує. У цьому разі розгляд кримінального провадження продовжується в загальному порядку.

Положеннями ч. 4 ст. 286 КПК визначено, що в разі, якщо під час судового розгляду сторона у кримінальному провадженні звернеться до суду з клопотанням про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності, суд має невідкладно розглянути таке клопотання. Ця норма, як і положення ст. 46 КК є імперативними нормами, які передбачають не право суду, а його обов`язок розглянути відповідне питання.

Правилами ч. 3 ст. 288 КПК передбачено, що суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Згідно ст. 44 КК України особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом. Звільнення від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом, здійснюються виключно судом. Порядок звільнення від кримінальної відповідальності встановлюється законом.

Відповідно до ст. 46 КК України особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

Згідно до ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1, 2 ст. 125 КК України, віднесене до кримінального проступку.

В постанові ВП ВС від 16.01.2019 року (справа № 439/397/17) вказано, що звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням винного з потерпілим базується, зокрема, на принципах гуманізму та економії кримінальної репресії.

З огляду на ці принципи, саме потерпілий (тобто особа, якій кримінальним правопорушенням безпосередньо спричинено шкоду) може виразити свою волю про прощення винного, на підставі чого приймається рішення про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності згідно зі ст. 46 КК України.

Право на примирення у ст. 46 КК України - це особисте право потерпілого. Воно не може бути ніким присвоєне та не може бути нікому делеговане. Таке право є природним правом людини, нерозривно пов`язаним з нею, та похідним від інших прав людини, зокрема права на життя. Використання права на примирення іншими особами (в тому числі визнаними потерпілими від кримінального правопорушення у кримінально-процесуальному сенсі) є неможливим, оскільки таке право тісно пов`язане з особою, яка безпосередньо постраждала внаслідок вчинення щодо неї кримінального правопорушення. Під час примирення лише сам потерпілий може виражати свою волю, а не інші особи, які є його представниками або правонаступниками.

Окрім цього, звільняючи особу від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням винного з потерпілим, ураховуючи вираження волі потерпілим щодо прощення винного, відбувається своєрідне повернення потерпілого у попередній стан, який існував до вчинення відносно нього кримінального правопорушення.

В постанові ВС від 16.12.2021 (справа № 346/4094/20) вказано, що такою, яка вчинила кримінальне правопорушення вперше, вважається особа, котра раніше не вчиняла кримінальних правопорушень або раніше вчинила кримінальне правопорушення, що вже втратило правове значення (особу було звільнено від кримінальної відповідальності за раніше вчинене кримінальне правопорушення; закінчилися строки давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинене кримінальне правопорушення; особа вчинила кримінальне правопорушення, однак була звільнена від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку; особа раніше вчинила кримінальне правопорушення, однак була засуджена без призначення покарання або звільнена від покарання чи відбула покарання за діяння, злочинність і караність якого усунута законом; судимість особи погашена чи знята судом; щодо особи закрито кримінальне провадження або ухвалено виправдувальний вирок).

На підставі викладеного та беручи до уваги, що потерпілі просять звільнити ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням з ними, претензій до нього не мають, а ОСОБА_3 раніше до кримінальної відповідальності не притягався, потерпілі жодних претензій до нього не мають та вчинив кримінальний проступок, передбачений ч. 1, 2 ст. 125 КК України, тому суд убачає у кримінальному провадженні наявність правових підстав для звільнення ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням винного з потерпілим та звільнити його від кримінальної відповідальності на підставі ст. 46 КК України, а кримінальне провадження щодо нього відповідно до вимог статей 284 КПК України закрити.

Питання про речові докази підлягає вирішенню відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись п. 1 ч. 2 ст. 284, ч.ч. 1, 4 ст. 286, ч. 3 ст. 288, ст. 372 КПК України, ст. 44, 46 КК України, суд

УХВАЛИВ:

Звільнити ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1, 2 ст. 125 КК України, на підставі ст. 46 КК України у зв`язку з примиренням винного з потерпілим.

Кримінальне провадження № 0000018 від 02.02.2025 року закрити.

Речові докази по провадженню

письмові документи, надані прокурором, - зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Ухвалу може бути оскаржено до Полтавського апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення.

Копію ухвали вручити негайно після її проголошення учасникам судового провадження.

Головуюча: ОСОБА_1