У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 квітня 2025 року Подільський районний суд міста Києва у складі головуючої судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні м. Києві клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_4 про витребування доказів у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000779 від 21 вересня 2020 року за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.384 КК України,

В С Т А Н О В И В:

У провадженні Подільського районного суду міста Києва перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушенняч, передбаченого ч. 2 ст. 384 КК України.

В судовому засіданні захисником обвинуваченого ОСОБА_5 - адвокатом ОСОБА_4 подано клопотання про витребування доказів у кримінальному провадженні - матеріалів відносно свідка сторони захисту ОСОБА_6 , а саме протоколів допитів (технічних записів, журналів судових засідань) судді Городищенського районного суду Черкаської області ОСОБА_7 , повідомлення про підозру та обвинувальний акт, а також інформацію, чи використовувала ОСОБА_7 показання обвинуваченого ОСОБА_5 для свого захисту, що перебувають у володінні Офісу Генерального прокурора та Богуславського районного суду Київської області (справа №691/922/20).

В обгрунтування клопотання вказує, що ОСОБА_5 інкримінують давання завідомо неправдивих показань, що поєднано з створенням доказів захисту судді ОСОБА_7 , а тому вищевказані документи та інформація є необхідною для встановлення наявності в діях ОСОБА_5 інкримінованої кваліфікуючої ознаки.

Прокурор заперечив щодо задоволення клопотання захисника, вказав, що клопотання є безпідставним та невмотивованим, вказав, що до стороною обвинувачення долучено копію повідомлення про підозру ОСОБА_7 , більше того кримінальна справа щодо неї наданий час перебуває на розгляді у Богуславському районному суді (справа №691/922/20), а технічні записи судових засідань та протоколи допитів у вказаній справі не можуть бути взяті до уваги судом як докази у даному кримінальному провадженні, оскільки суд безпосередньо сприймає показання свідків, і суддю ОСОБА_7 викликано як свідка сторони захисту у даному кримінальному провадженні. Суд, заслухавши думку учасників судового провадження, вивчивши клопотання, дійшла наступного висновку. Згідно з частинами 1, 2, 6 статті 22 КПК кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Частинами 1 і 2 статті 23 КПК визначено, що суд досліджує докази безпосередньо. Показання учасників кримінального провадження суд отримує усно. Не можуть бути визнані доказами відомості, що містяться в показаннях, речах і документах, які не були предметом безпосереднього дослідження суду, крім випадків, передбачених цим кодексом. Суд може прийняти як доказ показання осіб, які не дають їх безпосередньо в судовому засіданні, лише у випадках, передбачених цим кодексом.

При цьому статтею 92 КПК визначено, що обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною 2 цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого. Обов`язок доказування належності та допустимості доказів, даних щодо розміру процесуальних витрат та обставин, які характеризують обвинуваченого, покладається на сторону, що їх подає.

Згідно із частинами 1-3 статті 93 КПК збирання доказів здійснюється сторонами кримінального провадження, потерпілим, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у порядку, передбаченому цим Кодексом. Сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом. Сторона захисту, потерпілий, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, здійснює збирання доказів шляхом витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, службових та фізичних осіб речей, копій документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій, актів перевірок; ініціювання проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій та інших процесуальних дій, а також шляхом здійснення інших дій, які здатні забезпечити подання суду належних і допустимих доказів. Ініціювання стороною захисту, потерпілим, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, проведення слідчих (розшукових) дій здійснюється шляхом подання слідчому, прокурору відповідних клопотань, які розглядаються в порядку, передбаченому статтею 220 цього Кодексу. Постанова слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій може бути оскаржена слідчому судді.

Суд зазначає, що наразі судовий розгляд у даному кримінальному провадженні триває, всі письмові докази сторони обвинувачення досліджено судом, суд перебуває на стадії дослідження доказів сторони захисту.

Згідно із частиною 1 статті 131 КПК, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Пунктом 5 частини 2 статті 131 КПК передбачений такий вид заходів забезпечення кримінального провадження як тимчасовий доступ до речей і документів. При цьому за частиною 4 статті 132 КПК, для оцінки потреб досудового розслідування слідчий суддя або суд зобов`язаний врахувати можливість без застосованого заходу забезпечення кримінального провадження отримати речі і документи, які можуть бути використані під час судового розгляду для встановлення обставин у кримінальному провадженні.

Відповідно до статті 159 КПК, тимчасовий доступ до речей і документів полягає у наданні стороні кримінального провадження особою, у володінні якої знаходяться такі речі і документи, можливості ознайомитися з ними, зробити їх копії та вилучити їх (здійснити їх виїмку). Тимчасовий доступ до речей і документів здійснюється на підставі ухвали слідчого судді, суду.

Частиною 5 статті 163 КПК визначено, що слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, якщо сторона кримінального провадження у своєму клопотанні доведе наявність достатніх підстав вважати, що ці речі або документи: 1) перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи; 2) самі по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, у зв`язку з яким подається клопотання, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні; 3) не становлять собою або не включають речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю.

Згідно з частиною 6 статті 163 КПК, слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю, якщо сторона кримінального провадження, крім обставин, передбачених частиною 5 цієї статті, доведе можливість використання як доказів відомостей, що містяться в цих речах і документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів. Доступ особи до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю, здійснюється в порядку, визначеному законом. Доступ до речей і документів, що містять відомості, які становлять державну таємницю, не може надаватися особі, що не має до неї допуску відповідно до вимог закону.

Фактично захисник у клопотанні щодо витребування документів просив суд витребувати відомості, які належать до охоронюваної законом таємниці згідно вимогами ст. 162 КПК, для подальшого їх використання як доказів під час судового розгляду, проте таке можна здійснити лише за процедурою тимчасового доступу.

Відповідно до статті 86 КПК доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим кодексом, та недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення, й відтак надання судом права на тимчасовий доступ до речей і документів без належного дотримання визначеної КПК процедури може призвести у подальшому до недопустимості отриманих доказів, та як наслідок до невиконання завдань кримінального провадження.

Крім того, відповідно до частин 1, 2 статті 333 КПК заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються під час судового провадження згідно з положеннями розділу ІІ цього кодексу з урахуванням особливостей, встановлених цим розділом. Зокрема, під час розгляду клопотання про надання тимчасового доступу до речей і документів суд також враховує причини, через які доступ не був здійснений під час досудового розслідування.

З доданих до клопотань матеріалів вбачається, що захисником не надано будь-яких належних підтверджень щодо реальної неможливості упродовж строку досудового розслідування збирання ним доказів шляхом подачі відповідних клопотань органу досудового розслідування та/або оскарження відмов у задоволенні таких до слідчого судді, а також причин неподання таких клопотань на стадії підготовчого судового засідання. За таких обставин, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання.

На підставі наведеного та керуючись ст. 350 КПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_4 про витребування доказів у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000779 від 21 вересня 2020 року за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.384 КК України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає. Заперечення на ухвалу можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, прийняте за результатами розгляду справи.

Суддя ОСОБА_1