КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 11-cc/824/20/2025 Слідчий суддя в 1-й інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ст. 183 КПК Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 квітня 2025 року місто Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючої судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , з внесеними доповненнями адвокатом ОСОБА_6 до своєї апеляційної скарги, на ухвалу слідчого судді Голосіївського районного суду міста Києва від 11 серпня 2023 року, -

за участю:

прокурора - ОСОБА_8 ,

підозрюваного - ОСОБА_7 ,

захисника - ОСОБА_9 ,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Голосіївського районного суду міста Києва від 11.08.2023 року фактично частково задоволено клопотання слідчого СУ ГУ НП у м. Києві ОСОБА_10 погоджене прокурором Житомирської спеціалізованої у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_11 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, із визначенням розміру застави та застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 08.10.2023 року включно, із визначенням розміру застави у межах 60 (шістдесяти) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить в сумі 161 040 ( сто шістдесят одна тисяча сорок) гривень, із визначенням обов`язків передбачених ч.5 ст. 194 КПК України у разі її внесення щодо:

ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, неодруженого, громадянина України, перебуваючого в цивільному шлюбі, на утриманні в якого перебуває троє неповнолітніх дітей, ДФТГ 27 вч. НОМЕР_1 , 291 бригади, стрілець третього взводу, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 368 КК України.

Не погоджуючись з таким рішенням слідчого судді, захисник ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу з доповненнями, в яких просив скасувати ухвалу слідчого судді Голосіївського районного суду міста Києва від 11.08.2023 року та постановити нову ухвалу, якою відмовити у застосуванні запобіжного заходу щодо ОСОБА_7 .

В обґрунтування доводів апеляційної скарги захисник зазначає, що ухвала слідчого судді Голосіївського районного суду міста Києва від 11.08.2023 року є незаконною, необґрунтованою, такою, що не відповідає вимогам КПК України, а тому підлягає скасуванню.

Зокрема, захисник стверджує, що на час затримання ОСОБА_7 не існувало правових підстав, оскільки у вказаний час не існувало кримінального правопорушення. Слідчим суддею постановлено ухвалу, що не передбачена вимогами КПК України, поза межами наданих повноважень, у зв`язку з порушенням територіальної підсудності, оскільки дане клопотання повинно було розглядатися Печерським районним судом міста Києва.

Звертає увагу суду, що слідчий суддя, за відсутності в матеріалах будь-яких належних, допустимих та достовірних доказів про наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, безпідставно та незаконно задовольнив клопотання прокурора.

Разом з тим, слідчим при здійсненні слідчих (розшукових) дій, в тому числі складання протоколу затримання діяв як неналежний суб`єкт, через відсутність правовстановлюючого документу, на підтвердження своїх повноважень.

Апелянт зауважує, що стороною обвинувачення не доведено, що жодний з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбачених ст. 177 КПК України.

В доповненнях до апеляційної скарги захисник зазначає, що кримінальне правопорушення вчинено однією особою, а тому такі дії не відносяться і не підпадають під поняття організованої групи, тим більше до злочинної організації, що вказує на незаконність дій працівників оперативного підрозділу по залученню ОСОБА_12 до виконання спеціального завдання.

Посилається апелянт і на те, що слідчий суддя допустив істотне порушення вимог кримінального процесуального закону ст. 376 КПК України, а саме мало місце відсутність прилюдного оголошення повного тексту оскаржуваної ухвали.

Зауважує, що тримання під вартою є найсуворішим запобіжним заходом, а стороною обвинувачення не доведено і слідчим суддею проігноровано можливість застосування більш м`якого запобіжного заходу щодо ОСОБА_7 .

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення захисника ОСОБА_9 та підозрюваного, які підтримали подану адвокатом ОСОБА_6 апеляційну скаргу, з внесеними доповненнями до неї, і просили їх задовольнити, пояснення прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги і просив ухвалу слідчого судді залишити без змін, вивчивши матеріали провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга, з внесеними доповненнями до неї, не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається з представлених в апеляційний суд матеріалів, слідчими слідчого управління Головного управління Національної поліції у місті Києві за процесуального керівництва Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000041, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 01.08.2023 року за підозрою ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27 ч. 3 ст. 368 КК України.?

Досудовим розслідуванням зазначено, що ОСОБА_7 , діючи за усними вказівками невстановлених осіб, які постійно обіймають посади в одному з територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки Закарпатської області, пов`язану з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських обов`язків (функцій), та відповідно до п. 1 примітки до ст. 364, ч. 3 ст. 18 КК України, являються службовими особами, вчинив неправомірні дії, які полягають у пособництві в одержанні службовою особою неправомірної вигоди для себе, за вчинення такою службовою особою в інтересах третьої особи будь-якої дії, з використанням службового становища, за попередньою змовою групою осіб, за наступних обставин.

Так, у незазначений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 31.07.2023 року, ОСОБА_7 , перебуваючи у м. Києві, був залучений як пособник до реалізації злочинного плану спільно з невстановленими службовими особами одного з територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки Закарпатської області, щодо скоєння кримінального правопорушення, зокрема, для одержання неправомірної вигоди за отримання документів, що підтверджують непридатність до військової служби, надають право на отримання інвалідності та можливість виїзду за кордон, з метою уникнення призову під час мобілізації.

У подальшому, 31.07.2022 року, більш точний час у ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_7 , діючи як пособник в одержанні неправомірної вигоди, перебуваючи у кабінеті на першому поверсі приватної клініки «Медичний центр», за адресою: м. Київ, вул. Народного-Ополчення, 2, в ході консультації ОСОБА_13 щодо можливості отримання документів, що підтверджують непридатність до військової служби, надають право на отримання інвалідності та можливість виїзду за кордон, з метою уникнення призову під час мобілізації, з метою переконання ОСОБА_13 у необхідності виконання всіх оголошених умов, повідомив про те, що має знайомих осіб з числа службових осіб одного з територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки Закарпатської області, які за грошову винагороду у розмірі від 5 до 7 тисяч доларів США можуть оформити будь-якій особі висновок військово-лікарської комісії про непридатність особи до військової служби та відповідні документи для виїзду за кордон.

Наступного дня, 01.08.2023 року, ОСОБА_13 , розуміючи протиправність дій ОСОБА_7 , звернувся з відповідною заявою до правоохоронних органів та почав діяти під їх контролем.

09.08.2023 року о 14 год. 01 хв., ОСОБА_7 , перебуваючи у кабінеті на першому поверсі приватної клініки «Медичний центр», за адресою м. Київ, вул. Народного-Ополчення, 2, діючи умисно як пособник до реалізації злочинного плану щодо скоєння кримінальних правопорушень, за попередньою змовою групою з невстановленими досудовим розслідуванням особами, зокрема для одержання неправомірної вигоди для службової особи одного з територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки Закарпатської області, усвідомлюючи суспільно небезпечний та протиправний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення, в ході зустрічі з ОСОБА_13 , який діяв під контролем правоохоронних органів, повідомив, що для отримання висновку військово-лікарської комісії про непридатність третьої особи до військової служби необхідно буде надати фотокопії військово-облікових документів та паспорту особи.

У цей же час, ОСОБА_7 зазначив, що у зв`язку із активізацією правоохоронних органів щодо виявлення корупційних правопорушень, які вчиняються співробітниками районних центрів комплектування та соціальної підтримки, ОСОБА_13 необхідно як найскоріше надати грошові кошти у розмірі, які повідомлять ОСОБА_7 невстановлені досудовим розслідуванням службові особи одного з територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки Закарпатської області.

10.08.2023, о 10 год. 05 хв., ОСОБА_7 , діючи умисно як пособник до реалізації злочинного плану, щодо скоєння кримінальних правопорушень, за попередньою змовою групою з невстановленими досудовим розслідуванням службовими особами одного з територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки Закарпатської області, з метою одержання неправомірної вигоди, в ході телефонної розмови з ОСОБА_13 , який діяв під контролем правоохоронних органів, повідомив останньому про необхідність прибути 10.08.2023 у період часу з 13 год по 13 год 30 хв до робочого кабінету ОСОБА_7 , приватної клініки «Медичний центр», за адресою м. Київ, вул. Народного-Ополчення, 2, та надати неправомірну вигоду у розмірі 5 тис доларів США.

10.08.2023 року, о 13 год. 30 хв., ОСОБА_7 , діючи умисно, як пособник до реалізації злочинного плану, щодо скоєння кримінальних правопорушень, за попередньою змовою групою невстановленими досудовим розслідуванням особами, зокрема для одержання неправомірної вигоди для службових осіб одного з територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки Закарпатської області, перебуваючи у приміщенні робочого кабінету приватної клініки «Медичний центр», за адресою: м. Київ, вул. Народного-Ополчення, 2, усвідомлюючи суспільно небезпечний та протиправний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення, одержав від ОСОБА_13 , який діяв під контролем правоохоронних органів, грошові кошти в сумі 5 тис доларів США, як неправомірну вигоду за отримання документів, що підтверджують непридатність до військової служби, надають право на отримання інвалідності та можливість виїзду за кордон, з метою уникнення призову під час мобілізації.

Після чого, о 13 год. 34 хв., 10.08.2023 року протиправна діяльність ОСОБА_7 припинена правоохоронними органами, а предмет неправомірної вигоди у розмірі 5 тисяч доларів США вилучено.

11.08.2023 року, ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 368 КК України.

11.08.2023 року слідчий СУ ГУ НП у м. Києві ОСОБА_10 за погодженням із прокурором Житомирської спеціалізованої у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_11 звернувся з клопотанням до Голосіївського районного суду міста Києва про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_7 строком на 60 діб, з визначенням застави у межах 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 241 720 гривень, із визначенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України у разі її внесення.

11.08.2023 року слідчим суддею Голосіївського районного суду міста Києва зазначене клопотання слідчого було фактично частково задоволено та застосовано щодо ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у межах строку досудового розслідування, тобто до 08.10.2023 року, з визначенням застави у межах 60 (шістдесяти) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить в сумі 161 040 ( сто шістдесят одна тисяча сорок) гривень, із визначенням обов`язків передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України у разі її внесення.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

При вирішенні питання про застосування запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі й обставини зазначені у ч. 1 ст. 178 КПК України, а саме вагомість наявних доказів, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі, вік та стан здоров`я підозрюваного, наявність постійного місця роботи або навчання, його репутацію, наявність судимостей та інше.

Колегія суддів погоджується з висновками слідчого судді, вважає доводи апеляційної скарги захисника ОСОБА_6 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 необґрунтованими, невмотивованими та такими, що не відповідають матеріалам кримінального провадження.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Під час апеляційного розгляду, встановлено, що рішення слідчим суддею прийнято з дотриманням вищезазначених вимог національного та міжнародного законодавства, при прийнятті рішення слідчий суддя, всупереч доводам захисника, дійшов вірного висновку про доведеність наявності обставин, які свідчать про обґрунтованість підозри ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 368 КК України, що підтверджується фактичним даними, наданими суду та наведеними у рішенні слідчого судді.

Зважаючи на практику Європейського Суду з прав людини, зокрема на п.175 рішення Європейського суду з прав людини від 21.04.2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», обґрунтована підозра означає, що існують факти та інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Як вважає колегія суддів, слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання та долучені до нього документи, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження, керуючись законом, оцінюючи сукупність зібраних доказів, лише щодо пред`явленої підозри, - з точки зору достатності та взаємозв`язку, прийшов до обґрунтованого висновку про наявність у провадженні доказів, які свідчать про обґрунтованість оголошеної підозри ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення.

Фактів та інформації, які переконливо свідчать про причетність ОСОБА_7 до вчинення вищевказаного кримінального правопорушення, в клопотанні слідчого та доданих до нього матеріалах міститься достатньо для висновку про обґрунтованість повідомленої йому підозри, що підтверджується на даному етапі досудового розслідування достатньою сукупністю даних, які містяться в матеріалах клопотання.

Перевіряючи доводи клопотання старшого детектива на предмет наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов правильного висновку про їх наявність з огляду на суспільну небезпечність кримінального правопорушення, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_7 на тяжкість покарання, яке загрожує останньому у разі визнання його винним у вчиненні зазначених кримінальних правопорушень, та конкретні обставини кримінального провадження.

Органом досудового розслідування в достатній мірі доведено існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: ризику переховуватися від органу досудового розслідування та суду, незаконно впливати свідків у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином або вчинити інше кримінальне правопорушення, тобто існують обставини, передбачені ч. 1 ст. 194 КПК України, при цьому достатні стримуючі фактори, які б свідчили про протилежне, в матеріалах клопотання відсутні.

З урахуванням тяжкості кримінального правопорушення, інкримінованого ОСОБА_7 даних про його особу в сукупності, є підстави вважати, що жоден більш м`який запобіжний захід не буде достатнім для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні, а тому слідчий суддя обґрунтовано застосував ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, уповноважені органи влади повинні приділити визначенню суми застави стільки ж уваги, скільки вирішенню питання про необхідність тримання особи під вартою.

Згідно з ч. 1 ст. 182 КПК України, застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у доход держави в разі невиконання цих обов`язків.

Відповідно до ч. 4 ст. 182 КПК України, розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 КПК України. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Згідно ч. 5 ст. 182 КПК України, розмір застави визначається у таких межах:

1) щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні нетяжкого злочину, - від одного до двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;

2) щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;

3) щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину, - від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

Як зазначено в ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

Виходячи з прецедентної практики Європейського суду з прав людини, уповноважені органи влади повинні приділити визначенню суми застави стільки ж уваги, скільки і вирішенню питання про необхідність тримання обвинуваченого під вартою. Визначаючи суму застави, суди повинні брати до уваги ризик того, що підозрюваний може ухилитися від покарання, обставини особистого життя та тяжкість злочину, у вчиненні якого підозрюється особа.

Колегія суддів вважає, що слідчий суддя правильно, з урахуванням та в межах вимог ст. 182 КПК України, а також з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, відповідно до якої розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні, оцінивши також тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_7 дані про його особу та наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, заставу у розмірі у межах 60 (шістдесяти) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить в сумі 161 040 (сто шістдесят одна тисяча сорок) гривень, що зможе належним чином забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків у випадку внесення застави.

Щодо доводів сторони захисту про порушення визначення підсудності розгляду клопотання за Голосіївським районним судом міста Києва, то колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що орган досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000041 від 01.08.2023 року Головне управління Національної поліції у місті Києві. Відповідно до постанови т.в.о. заступника начальника слідчого управління Головного управління Національної поліції у місті Києві ОСОБА_14 місцем розташування органу досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000041 від 01.08.2023 року, визначено приміщення адміністративної будівлі слідчого управління Головного управління Національної поліції у місті Києві, за адресою: місто Київ, вул. Антоновича, 114, що знаходиться у Голосіївському районі міста Києва, що й підтверджується рядом клопотань, які були розглянуті слідчими суддями Голосіївського районного суду міста Києва.

Що стосується інших доводів сторони захисту викладених в апеляційній скарзі, з внесеними доповненнями до неї, то вони не є безумовною підставою для скасування оскаржуваної ухвали.

Істотних порушень вимог КПК України, які б перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді місцевого суду постановити законну та обґрунтовану ухвалу, колегією суддів апеляційної інстанції - не виявлено.

Зважаючи на викладене, рішення слідчого судді є законним, обґрунтованим і вмотивованим, оскільки постановлене згідно норм кримінального процесуального закону з ретельним дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК України, та ухвалене на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені достатніми даними, дослідженими та об`єктивно оціненими судом, в порядку та в межах, передбачених на даній стадії кримінального провадження, натомість інші доводи та твердження захисника про які йдеться в поданій апеляційній скарзі, колегія суддів апеляційної інстанції вважає безпідставними, у зв`язку з чим приходить до висновку про залишення її без задоволення, а оскаржуваної ухвали слідчого судді - без змін.

Керуючись ст. ст. 176 - 178, 183, 194, 196, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Ухвалу слідчого судді Голосіївського районного суду міста Києва від 11 серпня 2023 року, якою задоволено частково клопотання слідчого СУ ГУ НП у м. Києві ОСОБА_10 погоджене прокурором Житомирської спеціалізованої у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_11 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, із визначенням розміру застави та застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 08.10.2023 року включно з визначенням розміру застави у межах 60 (шістдесяти) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить в сумі 161 040 (сто шістдесят одна тисяча сорок) гривень, із визначенням обов`язків передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України у разі її внесення щодо ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 , - залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , - залишити без задоволення.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення є остаточною і оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

_____________________ _______________________ ____________________

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3