Справа № 202/92/25
Провадження № 1-кс/202/2314/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 березня 2025 року м. Дніпро

Слідчий суддя Індустріального районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 за участю секретаря ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , представника власника майна ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Індустріального районного суду м. Дніпропетровська клопотання власника майна ОСОБА_5 про скасування арешту майна, у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені 24 грудня 2024 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000277, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.364-1, ч.4 ст.190 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

До Індустріального районного суду м. Дніпропетровська надійшло зазначене клопотання.

В обґрунтування вказаного клопотання зазначено, що 07 лютого 2025 року слідчий суддя Індустріального районного суду м. Дніпропетровська у кримінальному провадженні 0000277 від 24.12.2024 року наклав арешт на транспортний засіб MITSUBISHI, модель

реєстраційний номер НОМЕР_1 , vin НОМЕР_2 , який належить заявнику на праві власності. Підстави, якими обгрунтовано накладення арешту на вказане майно, на думку заявника, жодним чином не відносяться до нього, оскільки він та його транспортний засіб не мають ніякого відношення до фінансово-господарського стану ТОВ «Агріколь-Самара», а також не мають відношення до зловживань повноваженнями директора ТОВ «Агріколь-Самара» ОСОБА_6 , а також не мають відношення до шахрайських дій ОСОБА_6 та ОСОБА_7 по заволодінню транспортним засобом MITSUBISHI, модель PAJERO SPORT 2018 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_3 . Станом на 25.03.2025 року в накладенні арешту на майно відпала потреба, оскільки орган досудового розслідування стверджуючи, що вищезазначений транспортний засіб є речовим доказом належним чином його не вилучив та належним чином не зберігає, що вказує на неналежність та недопустимість такого речового доказу у кримінальному провадженні. Також вказує, що згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу від 08.04.2021 року, саме він є власником транспортного засобу. Також зазначає, що слідчим було порушено правову процедуру огляду транспортного засобу. На підставі викладеного, просив скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді від 07.02.2025 року у кримінальному провадженні, внесеному 24грудня 2024 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000277, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.364-1, ч.4 ст.190 КК України на майно,а саме: транспортний засіб MITSUBISHI PAJERO SPORT, 2018 р.в., НОМЕР_3 , vin НОМЕР_4 , який належить ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Представник власника майна ОСОБА_4 в судовому засіданні підтримав вимоги клопотання та пояснив, що на даний відпала необхідність у накладенні арешту на майно.

Слідчий у судовому засіданні заперечувала проти задоволення клопотання та пояснила, що транспортний засіб доказове значення у даному кримінальному провадженні, арешт на нього накладено саме з метою збереження речових доказів, тоді як досудове розслідування триває в зв`язку з чим необхідність арешту майна не відпала.

Заслухавши пояснення представника власника майна, слідчого, дослідивши клопотання та надані матеріали, слідчий суддя приходить наступного висновку.

Згідно зі статтею 3 КПК України, до повноважень слідчого судді належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право звернення до суду. Порядок звернення до суду за судовим захистом у кримінальному провадженні врегульований Кримінальним процесуальним кодексом України.

У відповідності до ч.ч. 1,2 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ч. 1 ст. 100 КПК України, речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160 - 166, 170 174 цього Кодексу. Таким чином, правомірність володіння органами досудового розслідування майном, яке наділене ознаками речових доказів, має підтверджуватись в порядку, визначеному зазначеними статтями.

У відповідності до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч.10 ст.170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, віртуальні активи, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Крім того, згідно із п. 5, 6 ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт слідчий суддя повинен врахувати, зокрема, розумність та співрозмірність обмеження права є завданням кримінального провадження та наслідки арешту майна для підозри обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Згідно з ч.2 ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен врахувати правову підставу для арешту майна, достатність доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення, розмір можливої конфіскації майна, можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, та цивільного позову, наслідки арешту майна для інших осіб, розумність та спів розмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Заходи забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна мають бути пропорційними щодо мети їх застосування, повинен бути встановлений справедливий баланс між завданнями кримінального провадження та вимогою захисту основних прав особи.

Крім того, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, для того, щоб втручання в право власності вважалося допустимим, воно повинно служити не лише законній меті в інтересах суспільства, а повинна бути розумна співмірність між використовуваними інструментами і тією метою, на котру спрямований будь-який захід, що позбавляє особу власності. Розумна рівновага має зберігатися між загальними інтересами суспільства та вимогами дотримання основних прав особи (рішення у справі АГОСІ проти Об`єднаного Королівства). Іншими словами, заходи щодо обмеження права власності мають бути пропорційними щодо мети їх застосування. Аналогічна позиція викладена, також, у рішеннях по справах «Спорронг та Льонрот проти Швеції», «Прессос компанія ОСОБА_2 та інші проти Бельгії, «Звольський та Звольська проти Республіки Чехія», «Василеску проти Румунії» та інші.

Судом встановлено, що слідчим суддею встановлено, що СВ ВП №2 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області проводиться досудове розслідування кримінального провадження, внесеного Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000277 від 24 грудня 2024 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.364-1, ч.4 ст.190 КК України.

Ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 07.02.2025 року було накладено арешт на транспортний засіб MITSUBISHI PAJERO SPORT, 2018 р.в., НОМЕР_3 , vin НОМЕР_4 , який належить ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

При цьому слідчий суддя зауважує, що арешт на вказане майно накладено з метою збереження його як речового доказу.

Тобто арешт майна з підстав, передбачених п.1 ч.2 ст. 170 КПК України, по суті являє собою форму забезпечення доказів та являється самостійною правовою підставою для арешту майна.

Посилання представника власника майна на те, що на даний час відпала потреба в подальшому арешті вказаного транспортного засобу та скасування арешту не вплине на подальше досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні слідчий суддя не може прийняти до уваги, оскільки транспортний засіб MITSUBISHI PAJERO SPORT, 2018 р.в., НОМЕР_3 , визнаний речовим доказом у кримінальному провадженні, має доказове значення у даному кримінальному провадженні, а отже, з урахуванням того, що досудове розслідування на даний час не завершено, підстав вважати, що у подальшому застосуванні заходу забезпечення кримінального провадження відпала потреба немає.

Враховуючи викладене слідчий суддя дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення зазначеного клопотання, оскільки заявником не доведено, що в подальшому застосуванні арешту відпала потреба, оскільки досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000277, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.364-1, ч.4 ст.190 КК України триває.

Враховуючи наведене у сукупності, клопотання про скасування арешту майна на даному етапі досудового розслідування задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 2, 3, 174, 309, 372 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання власника майна ОСОБА_5 про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді від 07 лютого 2025 року Справа № 202/92/25 (Провадження № 1-кс/202/1023/2025) у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені 24 грудня 2024 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000277, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.364-1, ч.4 ст.190 КК України на транспортний засіб MITSUBISHI PAJERO SPORT, 2018р.в., НОМЕР_3 , vin НОМЕР_4 - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1