Справа № 333/9921/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 лютого 2025 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі колегії суддів: головуючого судді ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження № 0001067 від 23.07.2024 за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Оріхів, Запорізької області, громадянина України, неодруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч.2 ст. 15, п.1 ч.2 ст. 115, ч. 1 ст. 263 КК України,

за участі:

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_7 ,

потерпілого ОСОБА_8 ,

представника потерпілого- ОСОБА_9 ,

ВСТАНОВИВ:

У підготовчому судовому засіданні прокурор вважає можливим призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акта у кримінальному провадженні № 0001067 від 23.07.2024 за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч.2 ст. 15, п.1 ч.2 ст. 115, ч. 1 ст. 263 КК України, здійснити розгляд кримінального провадження у відкритому судовому засіданні.

Також прокурор в судовому засіданні клопотав про продовження обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, строком на два місяці, посилаючись на те, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України, не припинили свого існування. Мотивував клопотання тим, що ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч.2 ст. 15, п.1 ч.2 ст. 115, ч. 1 ст. 263 КК України, за вчинення яких передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком від десяти до п`ятнадцяти років або довічним позбавленням волі, є достатні підстави вважати, що підозрюваний, з метою ухилення від покарання за вчинений злочин, буде переховуватися від органів досудового розслідування та суду, чим буде перешкоджати кримінальному провадженню; незаконно впливати на потерпілих; а також може вчинити інше кримінальне правопорушення. Тому, з метою досягнення дієвості цього провадження, забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, сторона обвинувачення приходить до висновку про неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування до ОСОБА_5 більш м`яких запобіжних заходів ніж домашній арешт.

Обвинувачений та його захисник адвокат ОСОБА_7 у підготовчому судовому засіданні вважають можливим призначити судовий розгляд за вказаним обвинувальним актом. Не заперечували проти продовження строку запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, але просили змінити режим перебування під домашнім арештом з цілодобового на нічний час, мотивуючи тим, що ОСОБА_5 обов`язки, покладені судом виконує, режим перебування не порушував, має намір працевлаштуватися. Додатково захисник заявив клопотання про повернення майна обвинуваченому, а саме ключ від автомобіля Мерседес Бенц С200, в корпусі синього кольору, р.н. НОМЕР_1 та автомобіль Мерседес Бенц С200, в корпусі синього кольору, р.н. НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , яке було вилучено в ході огляду місця події 23.07.2024, на стадії досудового розслідування і у накладенні арешту на яке ухвалою слідчого судді було відмовлено.

Потерпілий та його представник вважають можливим призначити судовий розгляд за вказаним обвинувальним актом, підтримали клопотання прокурора про продовження обвинуваченому запобіжного заходу, щодо клопотання захисника просили відмовити з підстав необґрунтованості.

Прокурор заперечував проти задоволення клопотання захисника щодо повернення майна обвинуваченому, оскільки вказане майно визнано речовим доказом.

Вислухавши думку учасників кримінального провадження, колегія суддів приходить до наступних висновків.

У відповідності до ч.3 ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого.

За висновком Конституційного Суду України, викладеним в рішенні від 23.11.2017 № 1-р/2017, продовження дії заходів забезпечення кримінального провадження, а саме запобіжних заходів у виді домашнього арешту та тримання під вартою, обраних під час досудового розслідування, без перевірки судом обґрунтованості підстав для їх застосування, суперечить вимогам обов`язкового періодичного судового контролю за застосуванням запобіжних заходів, пов`язаних з обмеженням права особи на свободу та особисту недоторканність (ч.2ст.29 Конституції України).

Крім того, Конституційний Суд України також зазначив, що висновки слідчого судді щодо будь-яких обставин, які стосувалися суті підозри, обвинувачення та були взяті до уваги при обґрунтуванні запобіжного заходу, обраного під час досудового розслідування, для суду на стадії судового провадження не є преюдиційними. У підготовчому провадженні суд має перевірити обґрунтованість застосування запобіжного заходу щодо обвинуваченого, пов`язаного з обмеженням його права на свободу та особисту недоторканність та прийняти вмотивоване рішення, незважаючи на те, чи закінчився строк дії ухвали слідчого судді, постановленої на стадії досудового розслідування про обрання такого запобіжного заходу.

24.07.2024 на підставі ухвали слідчого судді Комунарського районного суду м. Запоріжжя відносно підозрюваного ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 17.08.2024 продовжено строк застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 , в межах досудового розслідування, до 15.11.2024.

Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 31.10.2024 змінено запобіжний захід ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт строком на 2 місяці, тобто до 31.12.2024 включно, з покладенням наступних обов`язків: не залишати житло, а саме: АДРЕСА_1 , цілодобово, без дозволу слідчого, прокурора або суду; прибувати за кожною вимогою слідчого, прокурора або суду; утримуватись від спілкування із потерпілими та свідками у даному кримінальному провадженні; повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання.

Ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 23.12.2024 відносно ОСОБА_5 , дію запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, без застосування електронних засобів контролю, продовжено до 23 лютого 2025 року включно.

Враховуючи особу обвинуваченого ОСОБА_5 , тяжкість інкримінованого йому кримінального правопорушення, за яке передбачена відповідальність у вигляді позбавлення волі строком від десяти до п`ятнадцяти років, є достатні підстави вважати, що ОСОБА_5 без продовження застосування до нього міри запобіжного заходу може переховуватися від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення та незаконно впливати на потерпілих, тому суд прийшов до висновку, що ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України не припинили свого існування.

Що стосується клопотання сторони захисту щодо зміни режиму перебування під домашнім арештом з цілодобового на нічний, колегія суддів вважає його необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню. Стороною захисту не обґрунтовано та не зазначено взагалі підстав, які свідчать про зменшення ризиків, а їх посилання на дотримання правил відбуття домашнього арешту обвинуваченим не є підставою для зміни запобіжного заходу. Щодо наміру обвинуваченого працевлаштуватися, суду не надано жодного доказу на підтвердження цього.

За таких обставин клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту без використання електронних засобів контролю підлягає задоволенню.

Що стосується клопотання захисника про повернення майна обвинуваченому, колегією суддів встановлено наступне.

Як визначено у ст. 167 КПК України, тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення, або його спеціальну конфіскацію в порядку, встановленому законом. Тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 169 КПК України, тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна.

Відповідно до ч. 3 ст.169 КПК України, слідчий, прокурор після отримання судового рішення про відмову в задоволенні або про часткове задоволення клопотання про арешт тимчасово вилученого майна, судового рішення про повне або часткове скасування арешту тимчасово вилученого майна повинні негайно вжити заходів щодо виконання судового рішення та направити повідомлення про його виконання слідчому судді.

Окрім того, згідно ч. 3 ст. 173 КПК України, відмова у задоволенні або часткове задоволення клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення особі відповідно всього або частини тимчасово вилученого майна.

Ухвалою слідчого судді Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 24.07.2024 року, клопотання про арешт майна задоволено частково, в частині накладення арешту на ключ від автомобіля Мерседес та сам автомобіль Мерседес Бенц С200, в корпусі синього кольору, р.н. НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 відмовлено.

Отже, оскільки в накладенні арешту відмовлено, вилучене під час обшуку майно повинно бути якнайшвидше повернуто власникам.

Згідно положень статті першої Першого протоколу до Європейської конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном, ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

У відповідності до усталеної практики Європейського Суду з прав людини в контексті вищевказаних положень, володіння майном повинно бути законним (рішення у справі «Іатрідіс проти Греції»). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (рішення у справі «Антріш проти Франції», «Кушоглу проти Болгарії»). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи.

Згідно ч. 2 ст. 100 КПК України, речовий доказ або документ, наданий добровільно або на підставі судового рішення, зберігається у сторони кримінального провадження, якій він наданий. Сторона кримінального провадження, якій наданий речовий доказ або документ, зобов`язана зберігати їх у стані, придатному для використання у кримінальному провадженні. Речові докази, які отримані або вилучені слідчим, прокурором, оглядаються, фотографуються та докладно описуються в протоколі огляду. Зберігання речових доказів стороною обвинувачення здійснюється в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Отже, речовий доказ може зберігатись у сторони кримінального провадження, якій він наданий, за умови збереження його у стані, придатному для використання у кримінальному провадженні.

Відтак, колегія суддів вважає, що клопотання захисника про повернення майна обвинуваченому підлягає задоволенню.

Крім того, під час проведення підготовчого судового засідання судом встановлено:

1) відсутність перешкод призначення судового розгляду, які передбачені п.п.4-8 ч.1, ч.2 ст. 284 КПК України;

2) обвинувальний акт складено з дотриманням вимог КПК України,

3) відсутність підстав для закриття кримінального провадження, передбачених п.п.4-8 ч.1, ч.2 ст.284 КПК України,

4) кримінальне провадження підсудне Комунарському районному суду м. Запоріжжя.

Відповідно до вимог ст. 316 КПК України, після завершення підготовки до судового розгляду, суд постановляє ухвалу про призначення судового розгляду, який має бути призначений не пізніше десяти днів після постановлення ухвали про його призначення.

Таким чином, заслухавши думку учасників підготовчого судового засідання про можливість призначення судового розгляду, колегія суддів приходить до висновку що є всі достатні підстави для призначення справи до судового розгляду.

Керуючись ст.ст. 176-177, 183, 314-316, 331, 372 369-372 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту відносно ОСОБА_5 задовольнити.

Продовжити дію запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, обраного ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 31.10.2024 відносно обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з перебуванням останнього за адресою: АДРЕСА_1 , без застосування електронних засобів контролю, строком на два місяці, тобто до 20 квітня 2025 року включно.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , наступні обов`язки, передбачені ст.194 КПК України, а саме:

1. не залишати житло, а саме: АДРЕСА_1 , цілодобово, без дозволу суду;

2. прибувати до суду за кожною вимогою;

3. утримуватись від спілкування із потерпілими та свідками у даному кримінальному провадженні;

4. повідомляти суд про зміну свого місця проживання.

Клопотання захисника про повернення майна обвинуваченому задовольнити.

Зобов`язати прокурора Запорізької обласної прокуратури, який здійснює процесуальне керівництво у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за №0001067 від 23.07.2024 року (керівника групи прокурорів) , негайно повернути ОСОБА_5 або уповноваженій ним особі:

- ключ від автомобіля Мерседес Бенц С200, в корпусі синього кольору, р.н. НОМЕР_1 та автомобіль Мерседес Бенц С200, в корпусі синього кольору, р.н. НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , вилучені в ході огляду місця події 23.07.2024, передавши вказане майно на відповідальне зберігання ОСОБА_5 .

Призначити судовий розгляд у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_5 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч.2 ст. 15, п.1 ч.2 ст. 115, ч. 1 ст. 263 КК України, на 26 лютого 2025 року на 14 годину 00 хвилин, в приміщенні Комунарського районного суду м. Запоріжжя за адресою: м. Запоріжжя, вул. Європейська,7.

Кримінальне провадження розглядати колегіально судом у складі трьох суддів у відкритому судовому засіданні.

У судове засідання викликати учасників судового провадження.

Копію ухвали направити учасникам судового провадження та до ВП № 1 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області для виконання.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали буде оголошено 21.02.2025.

Головуючий суддя : ОСОБА_1

Суддя: ОСОБА_2

Суддя: ОСОБА_3