Справа №295/4702/25
УХВАЛА

(про відмову у відкритті провадження у справі)

08.04.2025 року м. Житомир

Слідчий суддя Богунського районного суду м. Житомира ОСОБА_1 , перевіривши матеріали скарги представника скаржника адвоката ОСОБА_2 , що діє в інтересах ОСОБА_3 , на рішення прокурора про відмову в задоволенні скарги на недотримання розумних строків слідчим, дізнавачем, прокурором під час досудового розслідування, -

ВСТАНОВИВ:

07.04.2025 року слідчому судді передана для розгляду скарга адвоката адвоката ОСОБА_2 , що діє в інтересах ОСОБА_3 , про визнання бездіяльності прокурора та слідчого, яка полягає у здійсненні досудового розслідування з порушенням розумних строків, неприйнятті кінцевого рішення в порядку ст.284 КПК України за наявності об`єктивних підстав у кримінальному провадженні № 0000933 та зобов`язання прокурора та слідчого у кримінальному провадженні прийняти кінцеве рішення в порядку ст.284 КПК України в найкоротший строк.

Скаргу адвокат обґрунтувала тим, що ОСОБА_3 проходив службу у в/ч НОМЕР_1 . 31 липня 2023 року він отримав поранення пов`язане із Захистом Батьківщини, його було доставлено до лікарні, де згодом йому надавалася медична допомога. З моменту отримання травми він тривалий час знаходився на лікуванні в різних медичних закладах, де йому надавалася медична допомога, у тому числі військових госпіталях та інших лікарнях. В грудні 2023 року він пройшов ВЛК, та був визнаний «обмежено придатним», а 22 лютого 2024 року отримав статус інваліда 3-ої групи, як травма, що отримана під час Захисту Батьківщини. Проте як виявилося згодом, що із 22 лютого 2024 року його подано було до списків як особа, що самовільно залишила військову службу. Станом на сьогоднішній день рішення по кримінальному провадженню 0000933 від 14.03.2024 року за ч. 5 ст. 407 КК України, що було розпочато за фактом самовільного залишення військової частини відсутнє, що унеможливлю повернення ОСОБА_3 до його військової частини, а також вже близько 7 разів працівники поліції при перевірці документів повідомляли про те, що він знаходиться в розшуку, після чого вони при ньому телефонували слідчому, який казав після цього його відпускати, оскільки підстав для затримання його не має.

Вирішуючи питання щодо прийняття скарги до провадження, дослідивши скаргу та додані до неї матеріали, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Згідно із частиною 1 статті 24 КПК кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку передбаченому цим кодексом.

Європейський суд з прав людини (ЄСПЛ) у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право звернення до суду. Проте, право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Відповідно до ч. 2 ст. 26 КПК України слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що віднесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень.

Згідно ч.6 ст. 28 КПК України підозрюваний, обвинувачений, потерпілий, інші особи, права чи інтереси яких обмежуються під час досудового розслідування, мають право на звернення до прокурора, слідчого судді або суду з клопотанням, в якому викладаються обставини, що обумовлюють необхідність здійснення кримінального провадження (або окремих процесуальних дій) у більш короткі строки, ніж ті, що передбачені цим Кодексом.

При цьому за змістом ч.2 ст.28 КПК України проведення досудового розслідування у розумні строки забезпечує прокурор, слідчий суддя (в частині строків розгляду питань, віднесених до його компетенції), а судового провадження суд.

Тобто, з огляду на вищезазначене можливо зробити висновок, що слідчий суддя забезпечує проведення досудового розслідування у розумні строки лише в частині строків розгляду питань, віднесених до його компетенції.

Питання з приводу оскарження недотримання розумних строків визначає ст. 308 КПК України, яка відносить вирішення питання про те чи дотримані розумні строки слідчим, дізнавачем, прокурором під час досудового розслідування до компетенції прокурора вищого рівня, оскільки в ній зазначено, що підозрюваний, обвинувачений, потерпілий, інші особи, права чи законні інтереси яких обмежуються під час досудового розслідування, мають право оскаржити прокурору вищого рівня недотримання розумних строків слідчим, дізнавачем, прокурором під час досудового розслідування.

Натомість за змістом п. 9-1 ч. 1 ст. 303 КПК України до компетенції слідчого судді віднесено розгляд скарги на рішення прокурора про відмову в задоволенні скарги на недотримання розумних строків слідчим, дізнавачем, прокурором під час досудового розслідування.

Таким чином, підозрюваний та/або його захисник може звернутися до слідчого судді зі скаргою на проведення досудового розслідування у певному кримінальному провадженні з порушенням розумних строків лише у випадку, якщо попередньо оскаржить недотримання розумних строків прокурору в порядку ст. 308 КПК та отримає від зазначеного прокурора рішення про відмову в задоволенні відповідної скарги (п. 9-1 ч. 1 ст. 303 КПК) чи прокурор не прийме відповідного рішення у триденний строк згідно з ч. 2 ст. 308 КПК (п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК).

Наведене відповідає практиці суду касаційної інстанції, виходячи з якої жодною нормою кримінального процесуального закону не передбачене повноваження слідчого судді встановлювати слідчому/прокурору процесуальний строк для закінчення досудового розслідування (постанова Верховного Суду від 16.05.2019 у справі №761/20985/18).

Зі змісту скарги поданої слідчому судді на бездіяльність слідчого та прокурора та доданих до неї матеріалів неможливо зробити висновок, що адвокат звертався із скаргою саме до прокурора вищого рівня на недотримання розумних строків та на підставі зазначеної скарги було прийнято відповідне рішення.

Матеріали додані до скарги містять відповідь прокурора Житомирської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_4 , в якій останній повідомив, що прокуратурою отримано звернення адвоката ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0000933 від 14.03.2024 року за ч. 5 ст. 407 КК України, та вказано, що наразі ОСОБА_3 не повідомлялось про підозру та останній має статус свідка у кримінальному провадженні.

Згідно ч. 4 ст. 304 КПК України слідчий суддя відмовляє у відкритті провадження, якщо скарга подана на рішення, дію чи бездіяльність слідчого, прокурора, що не підлягає оскарженню.

Враховуючи, що частиною 1 ст. 303 КПК України слідчому судді не надано повноважень під час досудового розслідування щодо оцінки дій прокурора, що полягає у проведенні досудового розслідування у розумні строки та неприйнятті кінцевого рішення в порядку ст.284 КПК України, а також щодо зобов`язання прокурора у кримінальному провадженні прийняти кінцеве рішення в порядку ст.284 КПК України в найкоротший строк, тому у відкритті провадження у даній скарзі необхідно відмовити.

На підставі вищевикладеного, відповідно до ст. ст. 303, 304, 309 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

У відкритті провадження за скаргою представника скаржника адвоката ОСОБА_2 , що діє в інтересах ОСОБА_3 , на рішення прокурора про відмову в задоволенні скарги на недотримання розумних строків слідчим, дізнавачем, прокурором під час досудового розслідування - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом п`яти днів. У разі, якщо ухвала слідчого судді була постановлена без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1