У Х В А Л А

Справа № 149/628/25

Провадження №1-кс/149/152/25

27.02.2025 р. м. Хмільник

Слідчий суддя Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області ОСОБА_1 , перевіривши матеріали клопотання, що надійшли від слідчого СВ Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_2 , погоджене прокурором Хмільницькох окружної прокуратури ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0000496, внесеному до ЄРДР 19.11.2024 року,

ВСТАНОВИВ:

26.02.2025 року слідчий СВ Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_4 звернулася до слідчого судді Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області з клопотанням, погодженим прокурором ОСОБА_3 , у якому просить продовжити строк дії обов`язків підозрюваного ОСОБА_5 , визначених в ухвалі слідчого судді від 03.01.2025 року в межах строку досудового розслідування. Клопотання мотивовано тим, що ухвалою слідчого судді Хмільницького міськрайонного суду від 03.01.2025 року відносно підозрюваного ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою на 30 днів, тобто до 01.02.2025 року із визначенням розміру застави із покладенням обов`язків. 06.01.2025 року ОСОБА_5 звільнений з-під варти у зв"язку із внесенням застави, і вважаєтться таким, до якого застосовано запобіжний захід у виді застави, покладено обов`язки. Оскільки на даний час не зменшились ризики, передбачені п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, ініціатор клопотання просить продовжити строк обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, до підозрюваного ОСОБА_5 .

Слідчий суддя, дослідивши вказане клопотання та додані матеріали, дійшов наступного висновку.

Статтею 2 КПК України визначено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Порядок кримінального провадження на території України визначається лишекримінальним процесуальнимзаконодавством України. Кримінальне процесуальне законодавство України складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цього Кодексу та інших законів України.

Зміст та форма кримінального провадження згідно зі статтею 7 КПК України повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відносяться диспозитивність. Диспозитивність кримінального процесу передбачає, що слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень згідно з КПК України (ч. 3 ст. 26 КПК України).

Під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, КПК України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства (ст. 9 КПК України). Зазначене кореспондується із вимогами ст. 19 Конституції України, відповідно до якої правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Розумними вважаються строки, що є об`єктивно необхідними для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень. Розумні строки не можуть перевищувати передбачені цим Кодексом строки виконання окремих процесуальних дій або прийняття окремих процесуальних рішень (ст. 28 КПК України).

Статтею 113 КПК України визначено, що процесуальні строки - це встановлені законом або відповідно до нього прокурором, слідчим суддею або судом проміжки часу, у межах яких учасники кримінального провадження зобов`язані (мають право) приймати процесуальні рішення чи вчиняти процесуальні дії. Будь-яка процесуальна дія або сукупність дій під час кримінального провадження мають бути виконані без невиправданої затримки і в будь-якому разі не пізніше граничного строку, визначеного відповідним положенням КПК України.

Заходи забезпечення кримінального провадження, до яких в силу ст. 131 КПК України віднесено зокрема запобіжні заходи, застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом. Ухвала слідчого судді або суду про застосування заходів забезпечення кримінального провадження припиняє свою дію після закінчення строку її дії, скасування запобіжного заходу, ухвалення виправдувального вироку чи закриття кримінального провадження в порядку, передбаченому КПК України (ч. 4 ст. 132 КПК України).

З матеріалів клопотання встановлено, що ухвалою слідчого судді Хмільницького міськрайонного суду від 03.01.2025 року відносно підозрюваного ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою на 30 днів, тобто до 01.02.2025 року із визначенням розміру застави із покладенням обов`язків. 06.01.2025 року ОСОБА_5 звільнений з-під варти у зв"язку із внесенням застави.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний, обвинувачений вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави (ч. 4 ст. 202 КПК України), в силу чого також зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, покладені судом при визначенні розміру застави. Строк дії обов`язків, покладених на нього слідчим суддею - до 01.02.2025.

Обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою статті 194 КПК України, можуть бути покладені на підозрюваного, обвинуваченого на строк не більше двох місяців. У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Після закінчення строку, в тому числі продовженого, на який на підозрюваного, обвинуваченого були покладені відповідні обов`язки, ухвала про застосування запобіжного заходу в цій частині припиняє свою дію і обов`язки скасовуються.

З урахуванням викладеного та в силу вимог ч. 1, 4 ст. 199 КПК України клопотання про продовження строку має право подати прокурор, слідчий за погодженням з прокурором не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення дії попередньої ухвали. Слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

За загальним правилом строк може бути продовжений до його закінчення, а пропущений строк (тобто такий, що сплив) може бути поновлено, тобто особі може бути надано можливість реалізувати певну компетенцію до або після його спливу відповідно. Водночас, чинний КПК України визначає процедуру, згідно з якою питання щодо продовження строку дії запобіжного заходу (в даному випадку - про продовження виконання обов"язків підозрюваним) має бути ініційовано стороною обвинувачення і розглянуто судом в межах дії раніше визначеного строку. Процесуальне законодавство не допускає можливість продовження строку дії запобіжного заходу після його спливу. Процесуальні наслідки закінчення вказаного строку імперативно визначені ст. 194 КПК України - припинення дії ухвали і скасування відповідних обов`язків. Можливості поновлення процесуального строку на подання відповідного клопотання стороною обвинувачення після спливу строку запобіжного заходу, чинний КПК України також не містить. Таким чином, предметом судового розгляду можуть бути питання 1) про застосування запобіжного заходу та/або 2) про продовження дії раніше обраного запобіжного заходу до його спливу.

Отже, порушене перед слідчим суддею питання щодо продовження строку дії обов`язків підозрюваного ОСОБА_5 , подане як після спливу визначеного строку звернення із таким клопотанням (не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення дії попередньої ухвали), так і після закінчення дії таких обов`язків, не може бути предметом судового розгляду (в тому числі оцінене на предмет продовження існування ризиків, на які вказує сторона обвинувачення, тощо), відтак клопотання підлягає поверненню без розгляду.

Керуючись ст.ст. 91, 118, 124, 126, 128 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В :

Клопотання слідчого СВ Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_2 , погоджене прокурором Хмільницькох окружної прокуратури ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0000496, внесеному до ЄРДР 19.11.2024 року про продовження строку дії обов`язків підозрюваному ОСОБА_5 - повернути без розгляду.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана протягом п`яти днів до Вінницького апеляційного суду. Ухвала слідчого судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Слідчий суддя ОСОБА_1