ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 617/39/21 Головуючий суддя І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/818/254/25 Суддя доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 березня 2025 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:

головуючого ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Харків в режимі відеоконференції апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_9 на вирок Чугуївського міського суду Харківської області від 20 травня 2024 року у кримінальному провадженні, внесеному 17 листопада 2020 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000622, за обвинуваченням

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Краснодара РФ, громадянина України, який не має зареєстрованого місця проживання, фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , судимого: 09 грудня 2013 року вироком Чугуївського міського суду Харківської області за ч.3 ст.185, ч.2 ст.304, ч.1 ст.70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням (з іспитовим строком 3 роки),

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України,

УСТАНОВИЛА:

Зміст оскаржуваного судового рішення і встановлені судом першої інстанції обставини:

Вироком Чугуївського міського суду Харківської області від 20 травня 2024 року засуджено ОСОБА_8 за ч.1 ст.121 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років 6 місяців.

Згідно з вироком суду, ОСОБА_8 визнаний винним в тому, що 16 листопада 2020 року, близько 20:30 год., перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходячись у кімнаті недобудованої бази відпочинку, що розташовується за адресою: АДРЕСА_2 , в ході сварки, що виникла на ґрунті особистих неприязних відносин зі своїм знайомим ОСОБА_10 , діючи умисно, в ході боротьби, наніс ОСОБА_10 один удар ножем, який тримав в правій руці в область живота, чим спричинив потерпілому проникаюче колото-різане поранення черевної порожнини з наявністю рани на передній черевній стінці на 2 см праворуч від білої лінії живота в мезогастральній ділянці, з ушкодженням по ходу ранового каналу, який направлений спереду назад під незначним кутом до верху, 12-палої кишки, голівки підшлункової залози, судин шлунково-ободової зв`язки, що супроводжувалось кровотечею в черевну порожнину (близько 2000 мл крові зі згортками), яке утворилося від дії гострого предмета (предметів), що володіє колото-ріжучими властивостями, вище вказане тілесне ушкодження по ступеню тяжкості відноситься до тяжкого тілесного ушкодження за ознакою небезпеки для життя в момент заподіяння.

Вимоги апеляційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала

Прокурор в апеляційній скарзі, з врахуванням внесених в неї змін, не оскаржуючи висновків суду щодо встановлених фактичних обставин кримінального провадження, винуватості та кваліфікації дій обвинуваченого, просить вирок Чугуївського міського суду Харківської області від 20 травня 2024 року щодо ОСОБА_8 змінити у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, та вважати ОСОБА_8 засудженим за ч.1 ст.121 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги прокурор зазначив, що вироком Вовчанського районного суду Харківської області від 02 березня 2021 року ОСОБА_8 було призначено покарання за ч.1 ст.121 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 років. В той же час вказаний вирок було скасовано ухвалою Полтавського апеляційного суду від 16 травня 2023 року та призначено новий розгляд в суді першої інстанції з підстав істотного порушення вимог кримінального процесуального закону.

При новому розгляді провадження Чугуївським міським судом Харківської області від 20 травня 2024 року ухвалено оскаржуваний вирок, яким ОСОБА_8 засуджено за ч.1 ст.121 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років 6 місяців.

Таким чином суд першої інстанції при новому розгляді справи призначив ОСОБА_8 більш суворе покарання, ніж те, що було призначено попереднім вироком, що суперечить вимогам ч.2 ст.416 КПК України.

Позиції інших учасників судового провадження

Прокурор в судовому засіданні вимоги апеляційної скарги підтримав в повному обсязі.

Обвинувачений та його захисник в судовому засіданні також підтримали доводи апеляційної скарги прокурора.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора на підтримку апеляційної скарги, думку обвинуваченого та його захисника, зваживши на доводи прокурора, обговоривши доводи, викладені в апеляційній скарзі, та перевіривши матеріали кримінального провадження, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Мотиви суду

Відповідно до ч.1 ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно з вимогами ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу, тобто кожний доказ повинен бути оціненим з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Як убачається з вироку суду, судовий розгляд було проведено за процедурою, передбаченою ч.3 ст.349 КПК України, з врахуванням цього суд встановив фактичні обставини кримінального провадження та відповідно кваліфікував дії ОСОБА_8 за ч.1 ст.121 КК України, а тому висновки суду щодо фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення, доведення винуватості та кваліфікації його дій, які в апеляційній скарзі не оскаржуються, у відповідності з нормами ч.2 ст.394, ст.404 КПК України в апеляційному порядку не перевіряються.

Що стосується доводів апеляційної скарги прокурора про істотне порушення кримінального процесуального закону, а саме недотримання вимог ч.2 ст.416 КПК України при призначенні обвинуваченому ОСОБА_8 покарання, колегія суддів вважає, що вони заслуговують на увагу з огляду на наступне.

Статтею 416 КПК України визначені особливості нового розгляду судом першої інстанції.

Так, відповідно до ст.416 КПК України після скасування судом апеляційної інстанції вироку або ухвали про закриття кримінального провадження чи про застосування, відмову у застосуванні примусових заходів медичного або виховного характеру суд першої інстанції здійснює судове провадження згідно з вимогами розділу IV цього Кодексу в іншому складі суду.

При новому розгляді в суді першої інстанції допускається застосування закону про більш тяжке кримінальне правопорушення та посилення покарання тільки за умови, якщо вирок було скасовано за апеляційною скаргою прокурора або потерпілого чи його представника у зв`язку з необхідністю застосування закону про більш тяжке кримінальне правопорушення або посилення покарання.

При новому розгляді в суді першої інстанції питання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру правова кваліфікація діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, як більш тяжкого допускається за умови, якщо на цій підставі було подано апеляційну скаргу прокурором чи потерпілим або його представником.

Відповідно до правових висновків, які містяться у постанові Об`єднаної палати ККС ВС від 23 вересня 2019 року (справа №728/2724/16-к), ч.2 ст.416 КПК України визначає вичерпний перелік випадків, коли при новому розгляді суд першої інстанції може застосувати закон про більш тяжке кримінальне правопорушення або посилення покарання, а саме тільки за умови, якщо вирок було скасовано за апеляційною скаргою прокурора або потерпілого чи його представника у зв`язку з необхідністю застосування закону про більш тяжке кримінальне правопорушення або посилення покарання. При цьому положення ч.2 ст.415 КПК України не слід розглядати як такі, що дозволяють зробити винятки з указаного правила.

Водночас у постанові Об`єднаної палати ККС ВС від 14 вересня 2020 року (справа №740/3597/17) не тільки зроблений висновок про застосування відповідних норм права, а й наголошено на важливих моментах. Зокрема, у постанові зазначено, що як із назви, так і зі змісту ст. 421 КПК України випливає, що погіршення становища обвинуваченого можливе лише за умови, якщо з цих підстав подали апеляційну скаргу прокурор, потерпілий чи його представник, а відповідно до ст.416 КПК України таке погіршення може мати місце тільки в тому разі, якщо вирок було скасовано з цих підстав (або також із цих підстав).

Однак, судом першої інстанції цих вимог дотримано не було.

Так, матеріали провадження свідчать, що кримінальне провадження, внесене 17 листопада 2020 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000622 щодо ОСОБА_8 перебувало в провадженні Вовчанського районного суду Харківської області з 12 січня 2021 року.

02 березня 2021 року вироком Вовчанського районного суду Харківської області ОСОБА_8 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років (т.1 а.с.118-125).

Ухвалою Полтавського апеляційного суду від 16 травня 2023 року вказаний вирок скасовано через істотні порушення вимог кримінального процесуального закону та призначено новий розгляд кримінального провадження в суді першої інстанції. При цьому, вирок хоч і було скасовано за апеляційною скаргою прокурора, проте в ній не порушувалося питання про необхідність посилення покарання (т.1 а.с.205-206).

Після апеляційного розгляду Полтавським апеляційним судом дане кримінальне провадження було повернуто до Чугуївського міського суду Харківської області.

Під час нового судового розгляду вироком Чугуївського міського суду Харківської області від 20 травня 2024 року ОСОБА_8 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років 6 місяців (т.2 а.с.98-101).

Виходячи із наведеного, вбачається, що у даному кримінальному провадженні, здійснюючий новий розгляд провадження, суд першої інстанції не врахував підстави скасування попереднього вироку Вовчанського районного суду Харківської області від 02 березня 2021 року, та безпідставно, в порушення вимог ч.2 ст.416 КПК України призначив обвинуваченому ОСОБА_8 більш суворе покарання, ніж те, що було призначене вироком Вовчанського районного суду Харківської області від 02 березня 2021 року.

Враховуючи не дотримання судом першої інстанції вимог ч.2 ст.416 КПК України при призначенні обвинуваченому покарання, вирок суду в цій частині підлягає зміні на підставі п.3 ч.1 ст.409 КПК України.

За таких обставин, апеляційний суд вважає, що наявні підстави, передбачені п.2 ч.1 ст.407 КПК України, а тому згідно з ч.1 ст.408, п.3 ч.1 ст.409 КПК України вирок суду першої інстанції підлягає зміні в частині призначеного покарання, про що слушно просить прокурор в своїй апеляційній скарзі.

Таке рішення, на думку колегії суддів, буде відповідати цілям та загальним засадам призначення покарання, через які реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

На підставі викладеного, керуючись вимогами ст.ст.405, 407, 408, 409, 418, 419 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_9 задовольнити.

Вирок Чугуївського міського суду Харківської області від 20 травня 2024 року щодо ОСОБА_8 змінити в частині призначеного покарання.

Вважати ОСОБА_8 засудженим за ч.1 ст.121 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

В решті вирок залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала апеляційного суду може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Кримінального касаційного суду у складі Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Колегія суддів:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4