Справа №639/534/25
Провадження №1-кп/639/196/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 лютого 2025 року Жовтневий районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника - адвоката ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в режимі відеоконференції в м. Харкові обвинувальний акт по кримінальному провадженню зареєстрованому в ЄРДР 07 січня 2025 року за №000038 відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, не одруженого, військовослужбовця військової служби за контрактом на посаді водія-радіотелефоніста 3 штурмового спеціалізованого відділення 1 штурмового спеціалізованого взводу 2 штурмової спеціалізованої роти штурмового спеціалізованого батальйону (ШКВАЛ) військової частини НОМЕР_1 у військовому званні «солдат», з середньою освітою, раніше судимого 07.09.2021 Комінтернівським районним судом м. Харкова за ч. 1 ст. 190 КК України до 200 годин громадських робіт; 06.03.2023 Комінтернівським районним судом м. Харкова за ч. 4 ст. 185, ст. 70,71 КК України до 5 років 15 днів позбавлення волі; 19.12.2023 Комінтернівським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 190, ч. 4 ст. 70 КК України до 5 років 1 місяця позбавлення волі, 28.05.2024 р. звільненого умовно-достроково на підставі ст. 81-1 КК України з ДУ «Диканівська виправна колонія №12» на невідбутий строк 2 роки 11 місяців 26 днів, для проходження військової служби за контрактом, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2

за обвинуваченням у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 військовослужбовець військової служби, зарахований наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по особовому складу) від 28.05.2024 № 161-РС для проходження військової служби за контрактом, строком до закінчення особливого періоду, призначений на посаду водія - радіотелефоніста 3 штурмового спеціалізованого відділення 1 штурмового спеціалізованого взводу 2 штурмової спеціалізованої роти штурмового спеціалізованого батальйону, у військовому званні «солдат», будучи засудженим за вчинення злочинів проти власності, належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення та перевиховання не став та, маючи не зняту і не погашену в установленому законом порядку судимість, вчинив злочин проти власності у період воєнного стану, поширеного на території України, де підрозділи збройних сил та інших військових формувань Російської Федерації продовжують агресивну війну проти України та повномасштабне вторгнення в Україну з метою зміни меж території або державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України, будучи обізнаними про Указ Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» та Закону України № 2102-ІХ від 24.02.2022 «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні».

05.11.2023 приблизно о 18 годині ОСОБА_5 , перебував у автомобілі «Toyota Camry» н.з. НОМЕР_2 , яке розташоване за адресою: м. Харків, вул. Цементна, 3, разом із малознайомим ОСОБА_6 . Саме в той час ОСОБА_5 помітив у ОСОБА_6 належний останньому мобільний телефон «Xiaomi Redmi 13 Рro +», який він поклав на переднє пасажирське сидіння, та в подальшому вийшов з автомобіля разом із ОСОБА_5 .

Після чого, у ОСОБА_5 виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення вищевказаного мобільного телефону. Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення мобільного телефону, належного ОСОБА_6 , ОСОБА_5 спочатку дочекався, як ОСОБА_6 відійшов від автомобіля, після чого, сів до автомобіля, та, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення, усвідомлюючи протиправність свого злочинного задуму, використовуючи ту обставину, що за його діями, як на його думку, ніхто не спостерігав і не міг завадити доведенню протиправного умислу до кінця, шляхом вільного доступу, безперешкодно, таємно заволодів мобільним телефоном «Xiaomi Redmi 13 Рro +».

Таким чином, ОСОБА_5 , виконав усі дії, які вважав за необхідне для доведення до кінця свого злочинного умислу, спрямованого на заволодіння мобільним телефоном, належним ОСОБА_6 . Після цього ОСОБА_5 звернувши на свою користь викрадене майно, з місця скоєння злочину зник, розпорядившись ним в подальшому на власний розсуд.

В результаті протиправного діяння ОСОБА_5 завдав потерпілому ОСОБА_6 , матеріальну шкоду на суму 13432 грн 50 коп, що підтверджується висновком судово-товарознавчої експертизи №59/25 від 08.01.2025.

Дотримуючись засад кримінального судочинства, а саме доступу до правосуддя і змагальності сторін та свободи в поданні ними доказів, відповідно до вимог ст. 351 КПК України, допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину в інкримінованому йому злочині визнав повністю, пояснив суду, що скоїв його саме так, як вказано в обвинувальному акті. Фактичні обставини справи, кваліфікацію своїх дії, а також наслідки не оспорює. Також повідомив, що вчинив злочин у зв`язку з незадовільним матеріальним становищем, а викрадене майно було в подальшому повернуто.

Потерпілий в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином, в порядку вимог ст.135 КПК України, що відповідно до вимог ст. 325 КПК України не є перешкодою для проведення судового розгляду. Відповідно до наданої до суду заяви не заперечував проти розгляду справи без його участі.

Обвинувачений вважав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ним не оспорюються. Цю позицію підтримала сторона обвинувачення та захисту.

Судом роз`ясненні положення ч. 3 ст. 349 КПК України, учасникам процесу вони зрозумілі.

Беручи до уваги повне визнання обвинуваченим ОСОБА_5 своєї вини, а також те, що сторони не піддають сумніву фактичні обставини справи, відсутність у суду сумніву в правильності розуміння обвинуваченим змісту цих обставин, добровільності та істинності позиції останнього, суд, заслухавши думку учасників судового розгляду, які не заперечували проти недоцільності дослідження доказів щодо тих обставин, які ними не оспорюються, розглянув дане кримінальне провадження в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, попередньо роз`яснивши наслідки такого порядку дослідження доказів, обмежившись допитом обвинуваченого, дослідженням матеріалів досудового розслідування, зокрема даних, що характеризують його особу.

Суд проводив розгляд даного кримінального провадження лише стосовно особи, якій висунуто обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту.

Аналізуючи обставини, що визнаються учасниками судового провадження, суд дійшов висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_5 в обсязі пред`явленого обвинувачення (ст. 337 КПК України) є доведеною. Дії ОСОБА_5 суд кваліфікує за ч. 4 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану.

Така юридична оцінка дій обвинуваченого відповідає фактичним обставинам, встановленим по справі.

Даними, що характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_5 встановлено, що він є військовослужбовцем, неодружений, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, раніше судимий, має постійне місце мешкання та реєстрації.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого відповідно до ст. 66 КК України, суд вважає щире каяття.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 67 КК України, суд вважає рецидив злочину.

Призначаючи покарання, суд керується положеннями ст. 65 КК України, а саме з принципів законності, справедливості, індивідуалізації, а також достатності покарання для подальшого виправлення та попередження скоєння нових злочинів та враховує характер і ступень тяжкості скоєного правопорушення, пом`якшуючи та обтяжуючі покарання обставини, особу ОСОБА_5 , його відношення до скоєного злочину та вважає, що виправлення обвинуваченого та попередження скоєння ним нових злочинів не можливо без відбуття покарання в місцях позбавлення волі, а тому слід обрати покарання пов`язане з ізоляцією від суспільства, застосувавши положення ст. 71 КК України, оскільки обвинувачений останній раз був засуджений 19.12.2023 Комінтернівським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 190, ч. 4 ст. 70 КК України до 5 років 1 місяця позбавлення волі, 28.05.2024 р. звільненого умовно-достроково на підставі ст. 81-1 КК України з ДУ «Диканівська виправна колонія №12» на невідбутий строк 2 роки 11 місяців 26 днів та в зазначений період вчинив злочин, який є предметом теперішнього розгляду.

Наведене відповідає вимогам ст. 50 КК України, оскільки покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженою, так і іншими особами.

Процесуальні витрати на залучення експерта підлягають стягненню з обвинуваченого ОСОБА_5 згідно ст. 124 КПК України.

Керуючись ст. ст. 370, 374, 377 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

В силу ч. 1 ст. 71 КК України до призначеного покарання приєднати невідбуту частину покарання за вироком Комінтернівського районного суду м. Харкова від 19 грудня 2023 року та остаточно призначити ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років 6 (шість) місяців.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у Державній установі «Харківський слідчий ізолятор» відносно ОСОБА_5 залишити без змін.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_5 рахувати з 20 січня 2025 року.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави процесуальні витрати за проведену судову експертизу на загальну суму 320 грн. 00 коп.

Вирок може бути оскаржений в порядку статті 394 КПК України до Харківського апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Харкова протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення, а для особи, що перебуває під вартою - з моменту вручення копії судового рішення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1