ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-п/803/448/25 Справа № 175/547/25 Суддя у 1-й інстанції - Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_1
УХВАЛА

про визначення підсудності

26 березня 2025 року м. Кривий Ріг

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

при секретарі ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні подання голови Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області про визначення територіальної підсудності кримінального провадження № 0000008 стосовно ОСОБА_5 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 258-3, ч. 2 ст. 110 КК України, та направлення його до іншого суду, -

ВСТАНОВИЛА:

Згідно із зазначеним поданням, 14 січня 2025 року до Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_5 , обвинуваченого в скоєнні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 110, ч. 1 ст. 258-3 КК України.

Ухвалою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 25 лютого 2025 року кримінальне провадження спрямовано до Дніпровського апеляційного суду для визначення територіальної підсудності, оскільки ОСОБА_5 обвинувачується у скоєнні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 110, ч. 1 ст. 258-3 КК України, останнє місце скоєння яких було в районі с. Верхньокам`янське Бахмутського району Донецької області, тобто в межах територіальної юрисдикції Артемівського міськрайонного суду Донецької області.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали судового провадження, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Частиною 1 ст. 32 КПК України встановлено, що кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено кримінальне правопорушення. У разі якщо було вчинено кілька кримінальних правопорушень, кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено більш тяжке правопорушення, а якщо вони були однаковими за тяжкістю, - суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено останнє за часом кримінальне правопорушення. Якщо місце вчинення кримінального правопорушення встановити неможливо, кримінальне провадження здійснюється судом, у межах територіальної юрисдикції якого закінчене досудове розслідування.

Згідно із ч. 9 ст. 615 КПК України під час дії воєнного стану обвинувальні акти скеровуються та розглядаються судами, у межах територіальної юрисдикції яких вчинено кримінальне правопорушення, а в разі неможливості з об`єктивних причин здійснювати відповідним судом правосуддя - судом, у межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування, що закінчив досудове розслідування, або іншим судом, визначеним у порядку, передбаченому законодавством.

Законодавство України про кримінальну відповідальність та кримінальний процес не містить прямого та безпосереднього визначення терміну місце вчинення злочину. У практиці правозастосування під ним розуміється певна територія, де злочин було розпочато, продовжено, закінчено або припинено.

Як убачається з обвинувального акту, ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 258-3, ч. 2 ст. 110 КК України, а саме: в участі у терористичній організації та вчиненні за попередньою змовою групою осіб умисних дій з метою зміни меж території та державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України.

За статтею 12 КК України більш тяжким кримінальним правопорушенням, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_5 , є кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 258-3 КК України участь у терористичній організації.

Згідно обвинувального акту, досудовим розслідуванням встановлено, що в період часу з квітня 2014 року по 24 грудня 2019 року (більш точний час в ході досудового розслідування не встановлено), громадянин РФ ОСОБА_5 , перебуваючи на тимчасово непідконтрольній Україні території Донецької та Луганської областей (більш точне місце в ході досудового розслідування не встановлено), діючи умисно, за власною ініціативою, приймав участь в діяльності терористичних організацій «Луганської Народної Республіки» та «Донецької Народної Республіки».

Особливими ознаками триваючих кримінальних правопорушень є тривалість, яка полягає у тому, що кримінальне правопорушення може вчинятися протягом достатньо великого проміжку часу, та безперервність, яка характеризується відсутністю розривів, проміжків у вчиненні триваючого кримінального правопорушення.

У поняття час вчинення триваючого кримінального правопорушення має включатися увесь проміжок часу, протягом якого особа безперервно вчиняла триваюче діяння на стадії закінченого кримінального правопорушення.

Отже, триваюче кримінальне правопорушення це кримінальне правопорушення, яке може безперервно вчинятися на стадії закінченого його складу протягом певного (достатньо великого) проміжку часу.

За загальним правилом початком кримінального правопорушення, у тому числі триваючого, є початок виконання об`єктивної сторони його складу.

Момент, з якого кримінальне правопорушення вважається закінченим, і момент фактичного припинення протиправних дій при триваючих кримінальних правопорушень не співпадають.

Закінчення триваючого кримінального правопорушення це такий етап у вчиненні суспільно небезпечного діяння, починаючи з якого воно містить усі ознаки складу кримінального правопорушення, передбаченого відповідною статтею (частиною статті) Особливої частини КК.

Триваюче кримінальне правопорушення більше не вчиняється, коли воно припинено та перервано.

Припинення це завершення триваючого злочинного діяння за волею винного, а переривання з причин, що не залежали від його волі. Водночас, оскільки тривалість даних кримінальних правопорушень обумовлена в першу чергу тривалістю діяння, яке містить усі ознаки складу закінченого кримінального правопорушення, то припинення і переривання триваючих кримінальних правопорушень це, в основному, форми завершення закінчених діянь.

Як слідує з обвинувального акту, у квітні 2014 року, точна дата під час досудового розслідування не встановлена, ОСОБА_5 , перебуваючи в приміщенні Краматорської міської ради, за адресою: Донецька область, м. Краматорськ, площа Миру, б. 2, діючи умисно, з метою дестабілізації суспільно-політичної обстановки та втрати авторитету органів державної влади України, окремими керівниками терористичної організації «ДНР», для активної участі у діяльності зазначеної терористичної організації в Донецькій області, діючи з ідейних переконань звернувся до представників терористичної організації «Донецька Народна Республіка» для зарахування його, як учасника (члена), на що отримав згоду та був зарахований для здійснення терористичної діяльності до непередбаченого законом збройного формування структурного підрозділу зазначеної терористичної організації «Волчья сотня», на посаду «кулеметник», та отримав вогнепальну автоматичну зброю кулемет «Калашнікова», та боєкомплект до нього. При цьому, ОСОБА_5 іншими учасниками злочину було доведено, що в ході здійснення злочинної діяльності він буде підпорядкований безпосередньо командиру підрозділу « ІНФОРМАЦІЯ_1 » - громадянину РФ ОСОБА_6 , з позивним « ОСОБА_7 ».

Отже, місцем вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 258-3 КК України, є Донецька область, м. Краматорськ, площа Миру, б. 2, де останній у квітні 2014 року звернувся до представників терористичної організації «Донецька Народна Республіка» для зарахування його, як учасника (члена), на що отримав згоду та був зарахований для здійснення терористичної діяльності.

Рішенням Вищої ради правосуддя № 747/0/15-23 від 25.07.2023 року підсудність справ Краматорського міськогосуду Донецької області передано до Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області.

Враховуючи вищезазначене, колегія суддів вважає, що висновок суду про непідсудність даного кримінального провадження Дніпропетровському районному суду Дніпропетровської області є помилковим.

На підставі викладеного, матеріали кримінального провадження № 0000008 стосовно ОСОБА_5 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 258-3, ч. 2 ст. 110 КК України, підлягають поверненню до Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області для здійснення судового провадження.

Керуючись ст. ст. 34, 405 КПК, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Подання голови Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області залишити без задоволення.

Матеріали кримінального провадження № 0000008 стосовно ОСОБА_5 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 258-3, ч. 2 ст. 110 КК України, повернути до Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області для здійснення судового провадження.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і касаційному оскарженню не підлягає.

Судді