УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2025 року

м. Київ

справа № 308/6686/20

провадження № 51 - 3928 ск 20

Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 на ухвалу Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 23 жовтня 2024 року та ухвалу Закарпатського апеляційного суду від 18 грудня 2024 року,

встановив:

Ухвалою Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 23 жовтня 2024 року задоволено клопотання прокурора та продовжено обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів, тобто до 21 грудня 2024 року без визначення розміру застави.

Ухвалою Закарпатського апеляційного суду від 18 грудня 2024 року рішення місцевого суду залишено без змін.

До Верховного Суду надійшла касаційна скарга захисник ОСОБА_4 , у якій він не погоджується з вказаними судовими рішенням та порушує питання про їх перегляд у касаційному порядку.

Перевіривши доводи, наведені в касаційній скарзі, та дослідивши зміст оскаржуваних судових рішень, колегія суддів Верховного Суду дійшла висновку, що у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити на таких підставах.

Згідно положень п. 8 ч. 2 ст. 129 Конституції України однією із основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Частиною 5 ст. 331 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК) передбачено, що ухвала суду про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою або про продовження строку тримання під вартою, постановлена під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, може бути оскаржена в апеляційному порядку.

Відповідно до приписів ч. 5 ст. 422-1 КПК ухвала апеляційного суду за результатами розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою, а також про продовження строку тримання під вартою, постановлену під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, набирає законної сили після її проголошення та не може бути оскаржена у касаційному порядку.

Як убачається зі змісту судових рішень долучених до касаційної скарги, ухвала Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 23 жовтня 2024 року, якою продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_5 , була предметом апеляційного перегляду Закарпатського апеляційного суду, який ухвалою від 18 грудня 2024 року рішення місцевого суду залишив без змін.

Таким чином, оскарження у касаційному порядку зазначених рішень судів першої та апеляційної інстанцій кримінальним процесуальним законом не передбачено.

Відповідно до вимог КПК суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

Керуючись п. 1 ч. 2 ст. 428 КПК, Верховний Суд

постановив:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою захисника ОСОБА_4 на ухвалу Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 23 жовтня 2024 року та ухвалу Закарпатського апеляційного суду від 18 грудня 2024 року стосовно ОСОБА_5 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3