Справа № 308/5225/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 квітня 2025 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання прокурора Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна у рамках кримінального провадження №0000630, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 10.04.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В:

До слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області надійшло клопотання прокурора Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна у рамках кримінального провадження №0000630, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 10.04.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

З внесеного клопотання та доданих до нього матеріалів вбачається, що у провадженні СВ Ужгородського РУП Головного управління Національної поліції в Закарпатській області знаходиться кримінальне провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000630 від 10.04.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 10.04.2025 на лінію 102 надійшло повідомлення від керуючої магазину «Сінсей» (ТЦ «Панонія», 3-й поверх) про те, що 10.04.2025 о 12.50 год. невідомий чоловік викрав одяг на суму 4234 грн (з ПДВ).

У ході проведення огляду місця події за адресою: м. Ужгород, вул. Карпатської України, 10а, було виявлено та вилучено наступні речі: футболку (теніску) чоловічу темного кольору, з маркуванням у верхній частині «Sinsay», що упаковано у спецпакет НПУ СУ №PSP3248024; джинси (штани) чорного кольору із маркуванням «Sinsay» у верхній частині штанів, що упаковано у спецпакет НПУ СУ №PSP3248023.

11.04.2025 постановою слідчого СВ Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області лейтенанта поліції ОСОБА_4 вказані речі визнано речовими доказами у даному кримінальному провадженні.

Прокурор зазначає, що зважаючи на те, що вказані речі вважаються предметами, що були об`єктом кримінально протиправних дій, їх перебування на зберіганні у третіх осіб, створює високі ризики до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, перетворення, передачі вказаного майна, що, своєю чергою, унеможливить виконання завдань кримінального провадження, передбачених ч. 1 ст. 2 КПК України. Оскільки перераховані вище речі визнані речовими доказами, відтак можуть бути використані під час судового розгляду для встановлення обставин у кримінальному провадженні.

З огляду на те, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні, а також те, що у разі задоволення клопотання може бути виконане завдання арешту, передбаченого ч. 1 ст. 170 КПК України, з метою забезпечення збереження речових доказів, прокурор просить накласти арешт на речі, які вилучено в ході проведення огляду місця події від 10.04.2025.

Прокурор у судове засідання не з`явився, при цьому подав заяву, у якій просить розглядати клопотання про арешт майна без його участі та задовольнити в повному обсязі.

Володілець майна у судове засідання не з`явився, однак його неприбуття у відповідності до ч. 1 ст. 172 КПК України не перешкоджає розгляду даного клопотання про арешт майна.

Розглянувши клопотання та дослідивши додані до нього матеріали кримінального провадження, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Як встановлено слідчим суддею, згідно з витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань за номером кримінального провадження 0000630 органом досудового розслідування Ужгородським районним управлінням поліції ГУНП в Закарпатській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 10.04.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Досудове розслідування розпочато за фактом того, що 10.04.2025 на лінію 102 надійшло повідомлення від керуючої магазину «Сінсей» (ТЦ «Панонія», 3-й поверх) про те, що 10.04.2025 о 12.50 год. невідомий чоловік викрав одяг на суму 4234 грн (з ПДВ).

10.04.2025 о 20 год. 47 хв. у рамках даного кримінального провадження у порядку ст. 208 КПК України затримано ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

З протоколу огляду місця події від 10.04.2025 вбачається, що слідчим у присутності ОСОБА_6 за адресою: м. Ужгород, вул. Карпатської України, 10а, виявлено та вилучено: футболку (теніску) чоловічу темного кольору, з маркуванням у верхній частині «Sinsay», що упаковано у спецпакет НПУ СУ №PSP3248024; джинси (штани) чорного кольору із маркуванням «Sinsay» у верхній частині штанів, що упаковано у спецпакет НПУ СУ №PSP3248023.

Постановою слідчого від 11.04.2025 вищевказані речі визнано речовими доказами у даному кримінальному провадженні.

Відповідно до ст. 131 КПК України арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження, який застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

При цьому за загальними правилами застосування заходів забезпечення кримінального провадження, визначеними ст. 132 КПК України, для оцінки потреб досудового розслідування слідчий суддя або суд зобов`язаний врахувати можливість без застосованого заходу забезпечення кримінального провадження отримати речі і документи, які можуть бути використані під час судового розгляду для встановлення обставин у кримінальному провадженні, а застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно з ч. 2 ст. 84 КПК України процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення (ч. 1 ст. 98 КПК України).

За приписами ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Арешт може бути накладений і на майно, на яке раніше накладено арешт відповідно до інших актів законодавства. У такому разі виконанню підлягає ухвала слідчого судді, суду про накладення арешту на майно відповідно до правил цього Кодексу.

Відповідно до ч. 3 ст. 208 КПК України уповноважена службова особа, слідчий, прокурор може здійснити обшук затриманої особи з дотриманням правил, передбачених частиною сьомою статті 223 і статтею 236 цього Кодексу.

Оцінивши наведене, враховуючи наявність сукупності розумних підозр вважати, що зазначене у клопотанні майно, що було вилучено 10.04.2025 під час огляду місця події, є доказом кримінального правопорушення та зберегло на собі його сліди, містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, беручи до уваги, що стороною обвинувачення доведено наявність достатніх підстав для накладення арешту на вказане майно, слідчий суддя дійшов до переконання про обґрунтованість та задоволення внесеного клопотання з підстав, визначених п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України.

Керуючись ст. 98, 131, 132, 170-173, 175, 309 КПК України, слідчий суддя,

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт на майно, що вилучено 10.04.2025 під час огляду місця події, а саме:

футболку (теніску) чоловічу темного кольору, з маркуванням у верхній частині «Sinsay», що упаковано у спецпакет НПУ СУ №PSP3248024;

джинси (штани) чорного кольору із маркуванням «Sinsay» у верхній частині штанів, що упаковано у спецпакет НПУ СУ №PSP3248023.

Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження судом.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду

Закарпатської області ОСОБА_1