Справа № 385/1475/24
Провадження № 1-кп/385/154/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12.12.2024 року м. Гайворон

Гайворонський районний суд Кіровоградської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

з участю:

прокурорів ОСОБА_4

обвинуваченої ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Гайворон кримінальне провадження № 0000119 щодо:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Михайлівка, Гайсинського району, Вінницької області, громадянки України, з середньою освітою, незаміжньої, яка має на утриманні одну малолітню доньку, інваліда другої групи, зареєстровану за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживаючу за адресою: АДРЕСА_2 , в силу ст. 89 КК України таку, що не має судимості,

за ч. 1 ст. 121 КК України,

в с т а н о в и в :

10.07.2024 року близько 14.10 год. перебуваючи в одній із кімнат будинку за адресою: АДРЕСА_3 , в якому проживає ОСОБА_6 на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин розпочалась сварка. В цей момент у ОСОБА_5 виник злочинний умисел на спричинення тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_6 .

Невідкладно реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_5 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, взявши зі столу кухонного ножа, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків та бажаючи їх настання у виді спричинення тяжких тілесних ушкоджень, підійшла до ОСОБА_6 , стоячи один біля одного на відстані близько 0,5 м, зі значною силою завдала лезом зазначеного ножа один удар в область черевної порожнини, заподіявши ОСОБА_6 тілесні ушкодження у вигляді проникаючого ножового поранення передньої черевної стінки. Побачивши сліди крововтрати, ОСОБА_5 вважаючи свої дії достатніми для досягнення злочинного наміру, припинила свої протиправні дії.

Внаслідок отриманих тілесних ушкоджень ОСОБА_6 10.07.2024 о 14.25 год. доставлений до лікувальної установи КНП «Центральна міська лікарня» Гайворонської міської ради для отримання медичної допомоги.

Відповідно до висновку судово-медичної експертизи №87 від 13.07.2024. на тілі ОСОБА_6 мають місце тілесні ушкодження у вигляді: колото-різаного проникаючого поранення передньої черевної стінки з пошкодженням шлунку та підшлункової залози. Дані тілесні ушкодження відповідають вказаному в постанові часу, утворились від дії предмету, що має колючо-ріжучі властивості і згідно з пунктом 2.1.3 к «Правил визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» затверджених наказом МОЗ України №6 від 17.01.1995 року мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя в момент спричинення.

Таким чином, ОСОБА_5 вчинила умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 121 КК України.

В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_5 вину у інкримінованому їй кримінальному правопорушенні, відповідальність за які передбачена ч. 1 ст. 121 КК України, визнала повністю, детально розповіла про мотиви та обставини їх вчинення. Пояснила, що щиро розкаюється у скоєному, обіцяє виправитись та більше не вчиняти такого.

Прокурор просив застосувати до ОСОБА_5 покарання у вигляді позбавлення волі строком на 5 років із застосування іспитового строку згідно ст. 75 КК України на 2 роки.

Потерпілий ОСОБА_6 в судове засідання не з`явився, будучи повідомленим про дату, час та місце проведення такого, подав письмову заяву, в якій зокрема зазначив, що претензій до обвинуваченої не має, додатково вказав, що просить притягнути ОСОБА_5 до кримінальної відповідальності, вид та міру покарання залишає на розсуд суду.

На підставі вимог ст. 325 КПК України, за погодженням із сторонами кримінального провадження, судовий розгляд проведено за відсутності потерпілого.

На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України за згодою учасників судового провадження судом встановлено порядок дослідження доказів у даному кримінальному провадженні та визнано недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позиції немає, а також їм зрозуміло, що вони у такому разі будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Суд вважає, що вина обвинуваченої ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення доведена повністю та кваліфікує її дії за ч. 1 ст. 121 КК України, як умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.

Відповідно до ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. При призначенні покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Суд враховує ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченою кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, який, відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до тяжкого злочину.

При призначенні обвинуваченій ОСОБА_5 покарання суд враховує роз`яснення п. 1 Постанови Пленуму ВСУ «Про практику призначення судами кримінального покарання» №7 від 24.10.2015, де вказано, що призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів, а згідно п. 3 - визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити із особливостей конкретного злочину і його обставин.

Обвинувачувана ОСОБА_5 офіційно непрацевлаштована, не перебуває на обліку в лікарів нарколога та лікаря психіатра та за допомогою не зверталась, є інвалідом другої групи, раніше не судима, відповідно до ст. 89 КК України.

Обставинами, які відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання обвинувачуваній ОСОБА_5 суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставиною, яка відповідно до ст. 67 КК України обтяжує покарання обвинувачуваній ОСОБА_5 є вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.

За положенням ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Обираючи покарання обвинувачуваній ОСОБА_5 , суд враховує характер та тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, яка вчинила тяжкий злочин, фактичні обставини справи, спосіб вчинення кримінального правопорушення і його мотиви, те, що потерпілий претензій майнового чи морального характеру до обвинуваченої не має. Також суд враховує особу обвинувачуваної, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання та позицію потерпілого щодо притягнення обвинуваченої до кримінальної відповідальності.

При обранні покарання суд також враховує висновки досудової доповіді Гайворонського РС філії Державної установи «Центр пробації» в Кіровоградській області щодо обвинуваченого, при цьому суд вважає, що в розумінні ст. 314, 314-1 КПК досудова доповідь представника персоналу органу пробації складається з метою забезпечення суду інформацією, що характеризує засудженого, а також прийняття судового рішення про розмір покарання та має виключно рекомендаційний характер, яку суд може врахувати виходячи із своїх дискреційних повноважень.

Враховуючи встановлені судом обставини та підсумовуючи наведене, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_5 за ч. 1 ст. 121 КК України покарання у вигляді позбавлення волі, в межах санкції відповідної частини статті на мінімальний строк, що, на думку суду, має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженої та попередження вчинення нею нових злочинів.

Підстав для застосування ст. 69 КК України суд не вбачає.

Дотримуючись принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, зважаючи на те, що головною метою покарання є виховання та соціальна реабілітація винного, враховуючи характеризуючі дані особи винної, яка на час розгляду справи повністю визнала свою вину, а, отже, готова нести кримінальну відповідальність, з урахуванням пом`якшуючих обставин у вигляді щирого каяття, активного сприяння розкриттю кримінального правопорушення, беручи до уваги відсутність тяжких наслідків, заподіяних кримінальним правопорушенням, її посткримінальну поведінку, те, що згідно ст. 89 КК України ОСОБА_5 раніше не судима, а також з урахуванням позиції потерпілого, який претензій до обвинуваченої не має, суд приходить до висновку про можливість виправлення обвинуваченої без відбування покарання й вважає за можливе на підставі ст. 75 КК України звільнити її від відбування покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку з покладенням обов`язків, визначених в ст. 76 КК України.

Саме такий вид покарання, на погляд суду, є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченої, попередження вчинення нею нових кримінальних проступків та за переконанням суду, відповідатиме не тільки тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обставинам кримінального провадження, але й особі обвинуваченої та є обґрунтованим і буде відповідати цілям покарання.

Процесуальні витрати відсутні.

Запобіжний захід обвинувачуваній ОСОБА_5 не обирався.

Цивільний позов в кримінальному провадженні не заявлявся.

Долю речових доказів слід вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. 368, 371, 373, 374 КПК України,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України та призначити покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75, 76 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 2 (два) роки.

Зобов`язати ОСОБА_5 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, не виїжджати за межі України без погодження з органом пробації.

Речові докази - зрізи нігтів з правої та лівої рук ОСОБА_5 , експериментальні зразки крові ОСОБА_5 , експериментальні зразки крові потерпілого ОСОБА_6 , змиви з лівої та правої рук ОСОБА_5 , футболку сірого кольору з візерунком спереду, ніж з руків`ям синього кольору, металевий ніж сірого кольору, кухонний металевий ніж, уламки скла в кількості 15 штук, вирізи з простирадла зі слідами РБК, що передані на зберігання до камери збереження речових доказів ВП № 1 (м. Гайворон) Голованівського РВП ГУНП в Кіровоградській області знищити

Вирок може бути оскаржений до Кропивницького апеляційного суду через Гайворонський районний суд Кіровоградської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.

Вирок не може бути оскаржений з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України.

Відповідно до ч. 6 ст. 376 КПК України копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченій та прокурору, інші учасники судового провадження копію вироку мають право отримати в суді.

Роз`яснити обвинуваченій, потерпілому право подати клопотання про помилування, право ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження.

Суддя: ОСОБА_7

Дата документу 12.12.2024