Провадження №1-кп/369/413/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.12.2024 року м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_6

під час розгляду кримінального провадження № 0002300 від 06.05.2020 року за обвинуваченням

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Боярка Фастівського району Київської області, громадянина України, який проживає в АДРЕСА_1 ,

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця та мешканця АДРЕСА_2 , громадянина України,

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця смт Драбів Черкаської області, громадянина України, який проживає в АДРЕСА_3 ,

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженця та мешканця АДРЕСА_4 ,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185, ст. 360 КК України, -

встановив:

Обвинувальним актом у кримінальному провадженні № 0002300 від 06.05.2020 року ОСОБА_11 пред`явлено обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України у таємному викраденні чужого майна (крадіжці) за таких обставин. Так, 29.03.2020 року близько опівночі ОСОБА_6 за попередньою змовою з ОСОБА_12 та ОСОБА_13 з метою таємного викрадення чужого майна на автомобілі «Volkswagen Passat», р/н НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_13 , прибули на вул. Київську, 45-53 в м. Боярка Києво-Святошинського (нині Фастівського) району Київської області, де, реалізуючи спільний злочинний умисел, ОСОБА_13 та ОСОБА_12 , впевнившись, що за їхніми діями ніхто не спостерігає і вони носять таємний характер, за допомогою заздалегідь підготовлених інструментів зсунули металеву кришку люка з колодязя кабельної каналізації лінії кабельного зв`язку, після чого ОСОБА_13 незаконно проник до вказаного колодязя, звідки за попередньою змовою з ОСОБА_12 повторно, умисно з корисливих мотивів шляхом демонтування, таємно викрали кабель телефонного зв`язку ТПП 300х2Х0,4 довжиною 1 метр, інв. № 0320020-169 вартістю 320 грн, що перебуває на балансі та у власності ПАТ «Укртелеком», який для зручності транспортування завантажили в салон автомобіля марки «Opel Astra», р/н НОМЕР_2 , яким на той час користувався ОСОБА_6 та який належить ОСОБА_14 , на автомобілі з місця вчинення кримінального правопорушення зникли, викраденим розпорядились на власний розсуд, чим завдали ПАТ «Укртелеком» майнової шкоди в розмірі 320 грн.

Крім того цим же обвинувальним актом ОСОБА_11 за попередньою змовою з ОСОБА_12 та ОСОБА_13 пред`явлено обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 360 КК України умисному пошкодженні ліній зв`язку, оскільки вони 29.03.2020 року, реалізуючи свій злочинний намір, направлений на умисне пошкодження ліній зв`язку, скориставшись відсутністю будь-яких осіб, демонтувавши за вищевказаних обставин метр кабелю телефонного зв`язку, спричинили тимчасове припинення зв`язку майже для 150 абонентів, з яких 49 абоненти Інтернет-зв`язку ПАТ «Укртелеком».

13.12.2024 року захисник обвинуваченого ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_4 звернувся до суду з клопотанням про закриття кримінального провадження стосовно підзахисного на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України, оскільки втратив чинність закон, яким встановлювалась кримінальна протиправність діяння, наголосивши, що завдану ПАТ «Укртелеком» шкоду ОСОБА_6 відшкодував під час досудового розслідування.

Обвинувачений ОСОБА_6 таке клопотання підтримав, просив його задовольнити, від надання показань у кримінальному провадженні за ч. 3 ст. 185 КК України відмовився.

Оскільки ч. 1 ст. 283 КПК України передбачено право особи на розгляд обвинувачення проти неї в суді в найкоротший строк або на його припинення шляхом закриття провадження, клопотання захисника ОСОБА_4 було ухвалено проводити у відсутність обвинувачених ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , а також захисниці ОСОБА_13 адвокатки ОСОБА_15 , яка в судове засідання не прибула, подавши чергове клопотання про його відкладення.

Тому вислухавши доводи захисника, з`ясувавши думку прокурора та обвинувачених, які прибули в судове засідання ( ОСОБА_6 та ОСОБА_5 ), суд робить такі висновки.

Так, Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» № 3886-ІХ від 18.07.2024 року визначено, що особа, яка вчинила дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, підлягає адміністративній відповідальності у випадку, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 2 (два) неоподатковуваних мінімуми доходів громадян.

Отже, кримінальна відповідальність на ст. 185 КК України настає у випадку, якщо розмір викраденого майна перевищує розмір, установлений ст. 51 КУпАП, а саме 2 (два) неоподатковуваних мінімуми доходів громадян.

Положеннями ч. 1 ст. 3 КК України встановлено, що законодавство України про кримінальну відповідальність становить Кримінальний кодекс, який ґрунтується на Конституції та загальновизнаних принципах і нормах міжнародного права. При цьому зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення (ч. 6 ст. 3 КК України).

Ураховуючи те, що вартість майна, у таємному викрадення якого обвинувачують ОСОБА_6 становить 320 грн, тобто ця сума є меншою за розмір, з якого відповідно до Закону № 3886-ІХ та положень ПК України настає кримінальна відповідальність, 2102 грн, то суд вважає, що з огляду на передбачений ст. 58 Конституції України і ст. 5 КК України принцип зворотної дії закону в часі, кримінальне провадження № 0002300 від 06.05.2020 року в частині обвинувачення ОСОБА_6 за ч. 3 ст. 185 КК України підлягає закриттю на підставі пп. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України, оскільки втратив чинність закон, яким встановлювалась кримінальна протиправність діяння.

Крім того, під час обговорення клопотання захисника було з`ясовано, що обвинувачення ОСОБА_6 за ст. 360 КК України може бути закрито на підставі ст. 49 КК України у зв`язку з закінченням строків давності кримінального правопорушення.

Після роз`яснення обвинуваченого такого права та наслідків закриття кримінального провадження за нереабілітуючою обставиною, обвинувачений ОСОБА_6 погодився на таке закриття, показань з приводу пред`явленого обвинувачення в цій частині відмовився надавати.

Отже, суд вислухавши думку обвинуваченого ОСОБА_6 , прокурора, захисника та обвинуваченого ОСОБА_5 , робить висновок, що кримінальне провадження № 0002300 від 06.05.2020 року в частині обвинувачення ОСОБА_6 за ст. 360 КК України в умисному пошкодженні 29.03.2020 року ліній зв`язку (в редакції, яка діяла на день вчинення кримінального правопорушення, та за яке було передбачено максимальне покарання 2 (два) роки обмеження волі) підлягає закриттю як щодо кримінального проступку (ч. 2 ст. 12 КК України), за яким строк притягнення до кримінальної відповідальності, згідно п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України, закінчився 29.03.2023 року.

Керуючись п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України, пп. 4-1 ч. 1 ст. 284, п. 1 ч. 2 ст. 284, 369-372 КПК України, суд

постановив:

Кримінальне провадження № 0002300 від 06.05.2020 року в частині обвинувачення ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, закрити на підставі пп. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Кримінальне провадження № 0002300 від 06.05.2020 року в частині обвинувачення ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 360 КК України, закрити на підставі п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Києво-Святошинський районний суд Київської області протягом 7 (семи) днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_16