справа № 492/688/21
провадження 1-в/492/1/24
УХВАЛА

Іменем України

03 грудня 2024 року м. Арциз

Арцизький районний суд Одеської області у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні подання начальника Болградського районного відділу філії ДУ «Центр пробації» в Одеській області ОСОБА_3 про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного судом покарання відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Арциз Одеської області, громадянина України, з середньою освітою, розлученого, працюючого за наймом, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

засудженого 26 вересня 2022 року вироком Арцизького районного суду Одеської області за частиною 1 статті 383 КК України до двох років обмеження волі, на підставі статті 75 КК України звільненого від відбування призначеного покарання з випробуванням строком на один рік, з покладенням обов`язків, передбачених статтею 76 КК України, -

встановив:

Вироком Арцизького районного суду Одеської області від 26 вересня 2022 року визнаний винним у вчиненні злочину, передбаченого частиною 1 статті 383 КК України, і засуджений до двох років обмеження волі. Відповідно до статті 75 КК України ОСОБА_4 від покарання був звільнений з випробуванням та іспитовим строком на один рік із застосуванням статті 76 КК України.

Болградський районний відділ філії ДУ «Центр пробації» в Одеській областізвернувся до суду з поданням про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого ОСОБА_4 для відбування призначеного судом покарання, обґрунтовуючи подання тим, що вироком Арцизького районного суду Одеської області від 26 вересня 2022 року ОСОБА_4 був засуджений за частиною 1 статті 383 КК України до двох років обмеження волі, на підставі статті 75 КК України звільненого від відбування призначеного покарання з випробуванням строком на один рік, з покладенням обов`язків, передбачених статтею 76 КК України. 18 листопада 2022 року засудженого ОСОБА_4 поставлено на облік в уповноваженому органі з питань пробації і йому було роз`яснено порядок та умови відбуття покарання, а також наслідки невиконання обов`язків покладених судом, про що була відібрана підписка. Засуджений ОСОБА_4 протягом іспитового строку покладені вказаним вироком суду обов`язки не виконав, а саме 19 січня 2023 року, 15 червня 2023 року до уповноваженого органу з питань пробації на реєстрацію не з`явився без поважних причин, а також систематично вчиняв адміністративні правопорушення, за що на нього були накладені адміністративні стягнення.

Представник персоналу органу пробації, засуджений, прокурор у судове засідання не з`явилися, про причини неявки у судове засідання суд не повідомили.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини сторони мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (рішення у справі «Шевченко проти України» (AleksandrShevchenko v. Ukraine), заява № 8371/02, п. 27, рішення від 26 квітня 2007 року, та «Трух проти України» (Trukh v. Ukraine) (ухвала), заява № 50966/99, від 14 жовтня 2003 року).

Отже сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

З матеріалів справи не вбачається, що засуджений ОСОБА_5 був позбавлений права отримувати інформацію про рух справи, тощо.

Суд зазначає, що можливість засудженого ОСОБА_5 дізнатись про стан відомого йому судового провадження залежить від волевиявлення його самого, тобто має суб`єктивний характер.

Також, судом вжито всіх можливих заходів для повідомлення засудженого про розгляд справи, забезпечено всі процесуальні права у спосіб, передбачений КПК України.

Враховуючи принцип диспозитивності кримінального провадження, що, відповідно до статті 539 КПК України, подання про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку має бути розглянуто без невиправданої затримки, суд вважає за можливе розглянути подання уповноваженого органу з питань пробації про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного судом покарання, оскільки в силу частини 5 статті 539 КПК України неприбуття вказаних осіб у судове засідання не перешкоджає судового розгляду.

Розглянувши подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного судом покарання, дослідивши матеріали особової справи, суд дійшов висновку, що подання не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з пунктом 8 частини 1 статті 537 КПК України скасування звільнення засудженого від відбування покарання з випробуванням, призначеного вироком суду відповідно до статті 75 КК України, щодо засудженого здійснюється за поданням органу, який відає відбуванням покарання за наявності підстав, передбачених частиною 2 статті 78 КК України.

Відповідно до частини 2 статті 78 КК України, якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання.

Згідно з частиною 2 статті 166 КВК України, систематичним невиконанням покладених на засудженого обов`язків є невиконання протягом іспитового строку три і більше разів одного або кількох обов`язків без поважних причин. Систематичним вчиненням адміністративних правопорушень є вчинення трьох і більше адміністративних правопорушень, що посягають на громадський порядок.

Відповідно до роз`яснень, викладених в пункті 10 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» № 7 від 24 жовтня 2003 року, суд за поданням органу, який здійснює контроль за поведінкою засудженого, звільненого від відбування покарання з випробуванням, може прийняти рішення про скасування звільнення та про направлення засудженого для відбування призначеного покарання в разі невиконання покладених на нього обов`язків, визначених статтею 76 КК, що свідчать про його небажання стати на шлях виправлення.

При розгляді подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного судом покарання суд зобов`язаний з`ясувати, чи мав засуджений реальні можливості виконати покладені на нього обов`язки і чи можна розглядати факти, викладені у поданні уповноваженого органу пробації, як свідчення небажання засудженого стати на шлях виправлення; можливість скасування звільнення засудженого від відбування покарання з випробуванням.

Згідно із статтею 5 КВК України одним із головних принципів кримінально-виконавчого законодавства, виконання і відбування покарань є диференціація та індивідуалізація виконання покарань, раціональне застосування примусових заходів і стимулювання правослухняної поведінки, поєднання покарання з виправним впливом.

Згідно з статтею 164 КВК України на уповноважений орган з питань пробації покладено обов`язок, зокрема, організовувати першочергові заходи з виявлення засуджених, місцезнаходження яких невідоме; звертатися до відповідних правоохоронних органів щодо розшуку засуджених, місцезнаходження яких невідоме; здійснювати інші повноваження, передбачені цим Кодексом та Законом України «Про пробацію».

Відповідно до частини 2 статті 19 Закону України «Про пробацію» під час здійснення нагляду персонал органу пробації має право, зокрема, відвідувати суб`єктів пробації за місцем їх проживання, роботи або навчання.

Згідно з підпунктом 4 пункту 2 розділу ІV Порядку здійснення нагляду та проведення соціально-виховної роботи із засудженими до покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 272/5 від 29 січня 2019 року (далі за текстом - Порядок) якщо засуджена особа після двох викликів поспіль не з`явилась до уповноваженого органу з питань пробації (протягом перебування на обліку) без поважних причин, уповноважений орган з питань пробації проводить першочергові заходи з виявлення такої особи та за наявності підстав вживає заходів, які передбачені у разі ухилення особи від відбування покарання, виконання обов`язків, покладених на неї, або направляє матеріали до територіального органу Національної поліції України для оголошення такої засудженої особи у розшук.

Відповідно до підпункту 5 пункту 2 розділу ІV Порядку поважними причинами неявки засудженої особи за викликом уповноваженого органу з питань пробації у призначений строк відповідно до частини першої статті 34, частини першої статті 37, частини шостої статті 41, частини п`ятої статті 49-1 КВК України визнаються несвоєчасне одержання виклику, хвороба та інші обставини, які фактично позбавляють її можливості своєчасно прибути за викликом (документально підтверджені).

Згідно підпунктом 2 пункту 3 розділу ІХ Порядку у разі невиконання звільненим з випробуванням покладеного на нього обов`язку, вчинення адміністративного правопорушення з ним проводиться індивідуальна профілактична бесіда та застосовується письмове попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням, зазначене в пункті 8 глави 2 розділу IV цього Порядку.

Відповідно до підпункту 3 пункту 3 розділу ІХ Порядку, у разі систематичного невиконання звільненим з випробуванням, обов`язків, покладених на нього, систематичного вчинення адміністративних правопорушень уповноважений орган з питань пробації надсилає до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання. Систематичним невиконанням покладених на звільненого з випробуванням обов`язків є невиконання протягом іспитового строку три і більше разів одного або кількох обов`язків без поважних причин. Систематичним вчиненням адміністративних правопорушень є вчинення трьох і більше адміністративних правопорушень, що посягають на громадський порядок.

Згідно з підпунктом 4 пункту 3 розділу ІХ Порядку, до суду разом з поданням надсилаються особова справа, до якої долучаються матеріали, що свідчать про невиконання звільненим з випробуванням покладених на нього судом обов`язків, притягнення до адміністративної відповідальності, ухилення від контролю за його поведінкою.

Як вбачається з матеріалів особової справи, ОСОБА_4 26 вересня 2022 року був засуджений Арцизьким районним судом Одеської області за частиною 1 статті 383 КК України до покарання у вигляді двох років обмеження волі та звільнений від відбування покарання з випробуванням на підставі статті 75 КК України строком на один рік із застосуванням статті 76 КК України (а. с. 5 особової справи). ОСОБА_4 поставлений на облік до Болградського районного відділу філії ДУ «Центр пробації» в Одеській області 26 вересня 2022 року (а. с. 5 особової справи). За час перебування на обліку в уповноваженому органі з питань пробації засуджений ОСОБА_4 двічі порушив покладені на нього судом обов`язки та умови відбування звільнення від покарання з випробуванням, а саме: не з`явився на реєстрацію без поважних причин, що мало місце 19 січня 2023 року, 15 червня 2023 року (а. с. 21 особової справи) та з`ясовано причини не виконання засудженим одного із обов`язків, тобто неявки, а саме 19 січня 2023 та 15 червня 2023 року до уповноваженого органу з питань пробації (не з`явився на реєстрацію до органу пробації, бо забув, якого саме числа необхідно було з`явитися - а. с. 59, 107 особової справи). Засуджений ОСОБА_4 16 лютого 2023 року, 16 червня 2023 року попереджався про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженої особи для відбування призначеного судом покарання (а. с. 60, 108 особової справи).

Крім того, за час перебування на обліку в уповноваженому органі з питань пробації засуджений ОСОБА_4 вчинив адміністративні правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення, а саме: 14 березня 2023 року за частиною 1 статті 130 КУпАП у виді штрафу у розмірі 17000,00 грн. (а. с. 89-90 особової справи); 28 лютого 2023 року за частиною 2 статті 187 КУпАП у виді штрафу у розмірі 255,00 грн. (а. с. 91-92 особової справи); 21 березня 2023 року за частиною 2 статті 187 КУпАП у виді штрафу у розмірі 255,00 грн. (а. с. 90-91 особової справи).

Протягом строку перебування на обліку в уповноваженому органу пробації засуджений ОСОБА_4 злочинів не вчиняв.

Судом встановлено, що відсутня систематичність невиконанням покладених судом на засудженого ОСОБА_4 обов`язків, оскільки він не з`явився двічі на реєстрацію та встановлені причини такої неявки.

Також, судом встановлено, що відсутня систематичність вчинення засудженим ОСОБА_4 адміністративних правопорушень, що посягли на громадський порядок, оскільки останній притягувався до адміністративної відповідальності за порушення Правил дорожнього руху, порушення правил адміністративного нагляду, а за адміністративні правопорушення, що посягають на громадський порядок притягувався тільки один раз.

Разом з тим, у матеріалах особової справи відсутні будь-які дані, які б негативно характеризували засудженого, при цьому сам засуджений, під відібранням у нього письмових пояснень, обіцяв виправити свою поведінку та не порушувати надалі покладені на нього обов`язки, чим демонстрував розуміння неналежної поведінки та щиро розкаявся, що дає суду підстави розцінити це як його намір виправитися без ізоляції від суспільства.

Наведене свідчить про відсутність умислу у засудженого ОСОБА_4 на ухилення від відбування покарання з випробуванням та контролю за його поведінкою.

Крім того, суд зазначає, що участь засудженого ОСОБА_4 при розгляді вказаного подання є обов`язковою, однак він на виклики суду не з`являвся, про причини неявки не повідомив, тому суд позбавлений можливості, безпосередньо допитати засудженого про причини неявок на реєстрацію до органу пробації.

Враховуючи вищевикладене, керуючись принципами гуманності, виваженості та розсудливості, враховуючи те, що в поданні не міститься достатніх доказів того, що засуджений ОСОБА_4 умисно не виконує покладені на нього обов`язки та дійсно не бажає стати на шлях виправлення, що є обов`язковою умовою застосування частини 2 статті 78 КК України, зважаючи на відсутність доказів, які б свідчили про необхідність скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення останнього для відбування покарання, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення подання відносно ОСОБА_4 за обставин, які визначені в поданні та вважає його поданння передчасним, що не позбавляє орган пробації у випадку наявності підстав, визначених КВК України повторно звертатись до суду з вказаним поданням після порушення ОСОБА_4 обов`язків, визначених судом та застосування до засудженого письмового попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання.

Керуючись статтями 376, 395, 472, 473, 474, 476, 537, 539 КПК України, суд, -

постановив:

У задоволенні подання начальника Болградського районного відділу філії ДУ «Центр пробації» в Одеській області ОСОБА_3 про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням, відносно ОСОБА_4 , засудженого вироком Арцизького районного суду Одеської області від 26 вересня 2022 року, за частиною 1 статті 383 КК України до двох років обмеження волі, на підставі статті 75 КК України звільненого від відбування призначеного покарання з випробуванням строком на один рік, з покладенням обов`язків, передбачених статтею 76 КК України - відмовити повністю.

Особову справу № 25/2022 відносно засудженого ОСОБА_4 - повернути до Болградського районного відділу філії ДУ «Центр пробації» в Одеській області.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду через Арцизький районний суд Одеської області протягом семи днів з дня її проголошення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя Арцизького районного суду

Одеської області ОСОБА_1