Виноградівський районний суд Закарпатської області
_____________________________________________________________________
Справа № 299/8305/24
У Х В А Л А

17.12.2024 року м.Виноградів

Слідчий суддя Виноградівського районного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , старшого слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого СВ відділення №1 Берегівського РВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0000402 від 26.09.2024 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 15, ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 122, ч. 2 ст. 304 КК України, про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, без освіти, не працюючого, в силу ст. 89 КК України, раніше не судимого,

В С Т А Н О В И В:

Старший слідчий СВ відділення поліції № 1 Берегівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області ОСОБА_4 , за погодженням з прокурором Виноградівського відділу Берегівської окружної прокуратури ОСОБА_3 , звернувся до слідчого судді із клопотанням про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 15, ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 122, ч. 2 ст. 304 КК України ОСОБА_5 .

Подане клопотання обґрунтовує тим, що 26 вересня 2024 року близько 23 години 50 хвилин, в період дії правового режиму воєнного стану введеного у дію Указом Президента України від 24 лютого 2022 року за № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ (із змінами якими, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 29 жовтня 2024 року строком на 90 діб тобто до 07 лютого 2025 року), будучи раніше неодноразово притягнутий до кримінальної відповідальності за вчинення корисливих умисних тяжких кримінальних правопорушень, у тому числі 26.05.2023 якому висунуто підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України у кримінальному провадженні №0000367 від 26.05.2023, ОСОБА_5 за попередньою змовою із ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та неповнолітніми ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , знаходячись біля огородженої території складських приміщень, що розташовані за адресою: АДРЕСА_2 та на праві приватної власності належать ОСОБА_11 , шляхом перелазу бетонного забору проникли на охоронювану територію за вищевказаною адресою, де діючи умисно, з особистих корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення за рахунок крадіжки чужого майна, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та їх карність, впевнившись у відсутності власника, чи осіб, які могли би викрити їх протиправні дії, шляхом пошкодження вхідних дверей, проникли на територію складу, яким користувався ОСОБА_12 , звідки вирішили викрасти повітряний компресор марки «Dnipro-M», моделі «AC-50V», вартість якого згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №СЕ-19/107-24/12648-ТВ становить 10738 гривень та зварювальний апарат марки «Kaiser», який зі слів потерпілого ОСОБА_13 був придбаний ним за грошові кошти в сумі 15000 гривень в 2021 році та почали їх разом витягувати із приміщення цього складу. Однак, у подальшому, ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , ОСОБА_10 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 не змогли довести свій злочинний умисел спрямований на таємне заволодіння чужого майна (крадіжку) з причин які не залежали від їх волі, оскільки вони були виявлені та викриті охоронцем ОСОБА_14 , внаслідок чого ОСОБА_5 , ОСОБА_8 , ОСОБА_7 та неповнолітні ОСОБА_10 і ОСОБА_9 , перелякавшись бути затриманими при вчиненні ними крадіжки цього чужого майна, вирішили втекти з місця вчинення ними цього кримінального правопорушення, при цьому залишивши майно, яке намагалися викрасти, унаслідок чого свій злочинний умисел до кінця не довели, з причин, що не залежали від їх волі.

Таким чином ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України, - закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), поєднану з проникненням у інше приміщення, вчинену повторно, за попередньою змовою групою осіб в умовах воєнного стану.

Крім цього, 26 вересня 2024 року близько 23 години 45 хвилин ОСОБА_5 , знаходячись в м. Виноградів Берегівського району умисно, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та чітко передбачаючи наслідки, які можуть настати, після їхнього вчинення, добре розуміючи малолітній вік ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , діючи умисно, з корисливих спонукань, з метою незаконного збагачення за рахунок крадіжки чужого майна та втягнення ОСОБА_9 і ОСОБА_10 у протиправну діяльність, у словесній формі, розповів про легкість і доступність заволодіння чужим майном, переконавши малолітнього ОСОБА_9 та неповнолітнього ОСОБА_10 у вигідності вчинення явно злочинних дій при наступних обставинах.

26 вересня 2024 року у вечірній час доби, ОСОБА_5 , неповнолітній ОСОБА_10 та малолітній ОСОБА_9 , діючи умисно, з корисливих мотивів, за попередньою змовою між собою, знаходячись біля огородженої території складських приміщень, що розташовані за адресою: АДРЕСА_2 та на праві приватної власності належать ОСОБА_11 , шляхом перелазу бетонного забору проникли на охоронювану територію, за вищевказаною адресою, де діючи умисно, з особистих корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення за рахунок крадіжки чужого майна, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та їх карність, впевнившись у відсутності власника, та осіб, які могли би викрити його протиправні дії, шляхом пошкодження вхідних дверей проникли на територію складу, яким користувався ОСОБА_12 , та звідки мали намір викрасти повітряний компресор марки «Dnipro-M», моделі «AC-50V», вартість якого згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №СЕ-19/107-24/12648-ТВ становить 10738 гривень та зварювальний апарат марки «Kaiser», який зі слів потерпілого ОСОБА_13 був придбаний ним за грошові кошти в сумі 15000 гривень в 2021 році, однак останні не змогли довести свій злочинний умисел спрямований на таємне заволодіння чужого майна, (крадіжку), з причин, які не залежали від їх волі, оскільки, вони були виявлені та викриті охоронцем ОСОБА_14 , внаслідок чого ОСОБА_5 , спільно зі ОСОБА_8 , ОСОБА_7 та неповнолітніми ОСОБА_10 та ОСОБА_9 розпорядитися викраденим майном до кінця не змогли з причин, що не залежали від їх волі.

Як наслідок ОСОБА_5 порушив моральні засади суспільства щодо до виховання підростаючого покоління у дусі законності та доброчесності, здійснив пагубний вплив на малолітнього ОСОБА_9 та неповнолітнього ОСОБА_10 завдав шкоди їх моральному вихованню та втягнув у протиправну діяльність.

Таким чином ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 304 КК України - втягнення малолітньої особи у протиправну діяльність.

Крім цього, 26 вересня 2024 року, близько 23 години 45 хвилин, ОСОБА_5 , знаходячись на огородженій території складських приміщень, що розташовані за адресою: АДРЕСА_2 , яка на праві приватної власності належать ОСОБА_11 з метою уникнення затримання та повідомлення до правоохоронних органів про факт скоєння кримінального правопорушення, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, їх караність, суспільну небезпечність та наслідки, що можуть настати при їх вчиненні, підійшов до лежачого потерпілого ОСОБА_14 та маючи умисел на спричинення тілесних ушкоджень наніс йому декілька ударів обутими ногами в область правої частини грудної клітки, внаслідок чого спричинив останньому тілесні ушкодження у вигляді перелому 8 ребра справа, і по цій ознаці згідно п.2.2.1/в «Правил судово медичного визначення степені тяжкості тілесних пошкоджень», затверджених «Наказом № 6» МОЗ України від 17.01.1995 року, кваліфікуються як тілесні ушкодження середнього ступеня тяжкості, що підтверджується висновком додаткової судово-медичної експертизи №145 від 26 листопада 2024 року.

Таким чином, ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, тобто умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 цього Кодексу, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я.

За сукупністю ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 15 ч. 4 ст. 185, ч. 2 ст. 304 та ч. 1 ст. 122 КК України.

Підозрюваним у кримінальному провадженні є ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець та мешканець АДРЕСА_1 , громадянин України, українець, без освіти, не працюючий, в силу ст. 89 КК України, раніше не судимий.

У відповідності до ч. 5 ст. 12 КК України кримінальні правопорушення, передбачені ч. 3 ст. 15, ч. 4 ст. 185, ч. 2 ст. 304 України, відносяться до тяжких злочинів.

Причетність ОСОБА_5 до вказаних кримінальних правопорушень повністю підтверджується зібраними по кримінальному провадженню доказами: протоколами допиту свідків, протоколом огляду місця події, висновками експертів та іншими.

Стаття 176 КПК України визначає, що до підозрюваних осіб можна застосувати один з таких видів запобіжних заходів з метою сприяння не ухиленню підозрюваного від слідства та суду, та невчиненням ним інших кримінальних правопорушень, а саме: особисте зобов`язання; особиста порука; застава; домашній арешт; тримання під вартою.

Підозрюваний ОСОБА_5 вчинив злочин, передбачений ч. 2 ст. 304 КК України, який, відповідно до ч. 5 ст. 12 КК України, відноситься до категорії тяжких злочинів та за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від чотирьох до десяти років, злочин, передбачений ч. 1 ст. 122 КК України, який, відповідно до ч. 5 ст. 12 КК України, відноситься до категорії нетяжких злочинів та за який передбачено покарання у вигляді виправних робіт на строк до двох років або обмеження волі на строк до трьох років, або позбавлення волі на строк до трьох років, та злочин, передбачений ч. 3 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України, який, відповідно до ч. 5 ст. 12 КК України, відноситься до категорії тяжких злочинів та за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років, а в разі доведення його вини в ході судового слідства, останньому загрожує реальна міра покарання у вигляді позбавлення волі.

Відповідно до положень ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам незаконно впливати на свідка, або іншим чином перешкоджати досудовому розслідуванню.

Відповідно до ст. 177 КПК України з метою застосування підозрюваному ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

Переховуватися від органів досудового розслідування та суду.

Злочини, які інкримінуються ОСОБА_5 є тяжкими і передбачають можливість призначення покарання у вигляді позбавлення волі на строк до десяти років, що вже саме по собі може бути підставою та мотивом для підозрюваного переховуватись від органів досудового розслідування та суду, а також той факт, що Закарпатська область межує з чотирма країнами (Польща, Румунія, Словаччина та Угорщина) дають підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_5 усвідомлюючи тяжкість та невідворотність покарання за вчинення тяжкого злочину може переховуватись від органів досудового розслідування та має реальні можливості покинути постійне місце проживання.

Підтвердженням наявного ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, є те що ОСОБА_5 під час дії на території України воєнного стану, з метою створення перешкод досудовому слідству, може виїхати на територію яка перебуває в тимчасовій окупації, у зв`язку з цим, у правоохоронних органів України фактично не буде можливості затримати підозрюваного та як наслідок, притягнути останнього до кримінальної відповідальності, існують ризики переховування у такий спосіб від органів досудового розслідування та суду.

Незаконно впливати на свідків та інших учасників у кримінальному провадженні.

Підозрюваний ОСОБА_5 з урахуванням відомих йому обставин кримінального правопорушення та матеріалів кримінального провадження може вступати у поза процесуальні відносини із свідками та понятими та схиляти їх до зміни даних слідству показів і це створює загрозу тиску та підбурювання вказаних осіб до дачі неправдивих показів або відмови від надання таких.

Перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Знаходячись на волі підозрюваний ОСОБА_5 зможе використовуючи свої зв`язки координувати дії засобами, які мають можливість впливати на викривлення зазначених даних для кримінального провадження шляхом погрози та тиску на учасників/сторін кримінального провадження, з метою уникнення підозрюваним кримінальної відповідальності, що є способом перешкоджанням досудового розслідування.

Вивченням особи підозрюваного на даний час встановлено, що ОСОБА_5 працездатний, тяжкими захворюваннями, які б перешкоджали його утриманню під вартою, не страждає. Даних, які б вказували на неможливість застосування вказаного запобіжного заходу не встановлено.

Ураховуючи викладене, тяжкість та специфіку кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , дані про особу підозрюваного з метою забезпечення виконання процесуальних обов`язків та запобіганням наведеним у клопотанні ризикам до ОСОБА_5 необхідно застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

У судовому засіданні прокурор, слідчий клопотання підтримали.

Підозрюваний та його захисник проти клопотання заперечували.

Заслухавши учасників, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя встановив наступне.

Відповідно до ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`яти років.

Положеннями ч. 1 ст.177 КПК України визначено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Ч. 2 вказаної норми закону передбачено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Органом досудового слідства СВ відділення поліції № 1 Берегівського районного ВП Головного управління Національної поліції в Закарпатській області - проводиться досудове розслідування кримінального провадження Єдиний реєстр досудових розслідувань № 0000402 від 26.09.2024 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 15, ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 122, ч. 2 ст. 304 КК України.

Прокурор довів наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 15, ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 122, ч. 2 ст. 304 КК України.

Вказаний висновок підтверджується копією повідомлення ОСОБА_5 про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 15, ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 122, ч. 2 ст. 304 КК України йому вручена 09.12.2024 року.

Відповідно до ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може забезпечити ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Стороною обвинувачення доведено існування ризиків того, що підозрюваний перешкоджав кримінальному правопорушенню, з метою ухилення від кримінальної відповідальності може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, а також перешкоджати кримінальному провадженню іншим, внаслідок відсутності міцних соціальних звязків за місцем проживання, негативної характеристики, внаслідок схильності до вчинення кримінальних правпорушень може вчинити інше правопорушення, обставини передбачені п. 2 ч. 2 ст. 183 КК України, які слугують підставою для застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Таким чином мотиви сторони захисту слідчий суддя відхиляє.

Відповідно до практики ЄСПЛ «обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватися арешт, складає суттєву частину гарантії від безпідставного арешту і затримання, закріпленої у статті 5 § 1(с) Конвенції». За визначенням ЄСПЛ «обґрунтована підозра у вчиненні кримінального злочину, про яку йдеться у статті 5 § 1(с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин» (K.-F. проти Німеччини, 27 листопада 1997, § 57).

Відповідно до правової позиції ЄСПЛ у справі «Мюррей проти Сполучного Королівства» (п.55 рішення) факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження чи навіть для пред`явлення обвинувачення, що є задачею наступних етапів кримінального процесу.

Таким чином, з урахуванням характеру діяннь які інкримінуються ОСОБА_5 є тяжкими і передбачають можливість призначення покарання у вигляді позбавлення волі на строк до десяти років у разі визнання винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, запобіжний захід у виді тримання під вартою відповідає меті, з якою він застосовується до особи, відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 183 КПК України.

В даному випадку запобіжний захід у виді тримання під вартою позбавляє можливості підозрюваного перешкодити кримінальному провадженню, ухилитися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків сторони обвинувачення, а також вчинити інше правопорушення, як на стадії досудового розслідування так і під час судового розгляду.

Обраний відносно підозрюваного запобіжний захід з урахуванням його тривалості починаючи з 17.12.2024 року по 09.02.2025 року (включно) не виходить за межі розумного строку, відповідає характеру та тяжкості діянь, які йому інкримінуються, тяжкістю покарання, яке йому загрожує згідно санкції статті, тобто визначеними КПК України конкретними підставами і метою запобіжного заходу.

Окрім наявної обґрунтованої підозри, застосований запобіжний захід відповідає характеру та тяжкості вчиненого, а встановлені ризики є дійсними, і вони виключають, на даний час, можливість застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу не повязаного з позбавленням волі.

Відповідно до ст. 178 КПК України при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу враховується вагомість наявних доказів про вчинення кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує особі у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні; вік та стан здоровя підозрюваного; міцність соціальних звязків підозрюваного в місці його постійного проживання, наявність родини та утриманців; наявність постійного місця роботи, навчання; репутацію, майновий стан підозрюваного; наявність судимостей; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється особа.

Також слідчий суддя враховує практику Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Таким чином, запобіжний захід у виді тримання під вартою є співмірним існуючим ризикам, відповідає особі підозрюваного та тяжкості пред`явленої йому підозри, зможе забезпечити виконання підозрюваним процесуальних обов`язків, є необхідним за даних обставин та відповідає характеру кримінального провадження.

Слідчий суддя на підставі п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України не визначає розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину вчиненого із застосуванням насильства.

Керуючись ст. ст. 182, 183, 194 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В:

Клопотання старшого слідчого задоволити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою в межах строків досудового розслідування, починаючи з 17.12.2024 року по 09.02.2025 року (включно).

Датою закінчення дії запобіжного заходу є 10.02.2025 року.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і підлягає до негайного виконання органом досудового розслідування.

На ухвалу слідчого судді може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1