Справа №295/3153/25
У Х В А Л А

06.03.2025 року м. Житомир

Слідчий суддя Богунського районного суду міста Житомира ОСОБА_1 , розглянувши матеріали скарги ОСОБА_2 на бездіяльність керівника Житомирської окружної прокуратури щодо невиконання ухвали слідчого судді Богунського районного суду міста Житомира від 17.02.2025 в справі № 295/2004/25 в кримінальному провадженні № 0000511 від 30.08.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

05.03.2025 до суду надійшла указана скарга, в якій заявник просить зобов`язати керівника Житомирської окружної прокуратури ОСОБА_3 довести (надіслати) заявнику на виконання ухвали слідчого судді Богунського районного суду міста Житомира від 17.02.2025 в справі № 295/2004/25 про наслідки розгляду скарги такого від 04.12.2024 про недотримання розумних строків під час досудового розслідування кримінального провадження № 0000511 від 30.08.2020 відповідно до вимог ст. ст. 110, 220 КПК України.

Ознайомившись із змістом та матеріалами скарги, слідчий суддя дійшов до наступного висновку.

Частиною 1 ст. 303 КПК передбачено які рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора підлягають оскарженню під час досудового провадження та ким (заявником, потерпілим, підозрюваним, володільцем майна тощо) такі рішення, дії або бездіяльність можуть бути оскаржені.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність дізнавача, слідчого або прокурора, а саме бездіяльність дізнавача, слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування.

На досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення прокурора про відмову в задоволенні скарги на недотримання розумних строків слідчим, дізнавачем, прокурором під час досудового розслідування - особою, якій відмовлено у задоволенні скарги, її представником, законним представником чи захисником (п. 9-1 ч. 1 ст. 303 КПК України).

За правилами ч. 2 ст. 303 КПК України скарги на інші рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора не розглядаються під час досудового розслідування і можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді за правилами статей 314-316 КПК України.

Статтею 308 КПК України передбачено, що підозрюваний, обвинувачений, потерпілий мають право оскаржити прокурору вищого рівня недотримання розумних строків слідчим, дізнавачем, прокурором під час досудового розслідування. В свою чергу, прокурор вищого рівня зобов`язаний розглянути скаргу протягом трьох днів після її подання і вразі наявності підстав для її задоволення надати відповідному прокурору обов`язкові для виконання вказівки щодо строків вчинення певних процесуальних дій або прийняття процесуальних рішень. Особа, яка подала скаргу, невідкладно письмово повідомляється про результати її розгляду.

Право доступу до суду для оскарження рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора є невід`ємною частиною права на справедливий судовий розгляд з метою здійснення судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні. Таке право не є абсолютним і може підлягати обмеженням, вони дозволяються опосередковано, оскільки право на доступ до суду «за своєю природою потребує регулювання державою, що може змінюватись у часі та місці відповідно до потреб і ресурсів суспільства та окремих осіб» (рішення ЄСПЛ від 28.05.1985 у справі «Ешингдейн проти Сполученого Королівства»).

Відповідно ч. 1 ст. 9 КПК України під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Ухвалою слідчого судді Богунського районного суду міста Житомира від 17.02.2025 в справі № 295/2004/25 задоволено скаргу ОСОБА_2 на постанову керівника Житомирської окружної прокуратури від 10.01.2025 р. про відмову у задоволенні скарги, скасовано постанову керівника Житомирської окружної прокуратури від 10.01.2025 р., постановлену в рамках кримінального провадження № 0000511 від 30.08.2020 р., зобов`язано керівника Житомирської окружної прокуратури розглянути скаргу ОСОБА_2 від 04.12.2024 р. та прийняти за результатами розгляду відповідне рішення, відповідно до вимог ст.ст. 110, 220 КПК України.

Із змісту поданої скарги слідує, що ухвала слідчого судді Богунського районного суду міста Житомира від 17.02.2025 в справі № 295/2004/25 керівником Житомирської окружної прокуратури не виконана в повному обсязі, у зв`язку з чим заявником у скарзі викладені вимоги, які стосуються безпосереднього виконання зазначеної ухвали.

Статтею 129 Конституції України визначено, що обов`язковість рішень суду є одним із основних засад судочинства.

Згідно ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання усіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судових рішень має наслідком юридичну відповідальність, установлену законом.

Аналогічні положення щодо обов`язковості судових рішень, які набрали законної сили та підлягають безумовному виконанню на всій території України, містить ст. 21 КПК України.

Невиконання судового рішення, що набрало законної сили, тягне за собою кримінальну відповідальність за ст. 382 КК України.

Відповідно до ч. 4 ст. 304 КПК України слідчий суддя, суд відмовляє у відкритті провадження лише у разі, якщо скарга подана на рішення, дію чи бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, що не підлягає оскарженню.

У поданій до суду скарзі заявником оскаржується бездіяльність керівника Житомирської окружної прокуратури, пов`язану з фактичним невиконанням ним ухвали слідчого судді Богунського районного суду міста Житомира від 17.02.2025 в справі № 295/2004/25, проте статтею 303 КПК України не передбачено можливості оскарження бездіяльності прокурора щодо невиконання ним судового рішення, а отже, заявлені в скарзі вимоги не відносяться до визначеного даною статтею переліку рішень, дій чи бездіяльності прокурора, які можуть бути предметом розгляду слідчим суддею, тому у відкритті провадження за скаргою необхідно відмовити.

Керуючись ст. ст. 303, 304 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

У відкритті провадження за скаргою ОСОБА_2 на бездіяльність керівника Житомирської окружної прокуратури щодо невиконання ухвали слідчого судді Богунського районного суду міста Житомира від 17.02.2025 в справі № 295/2004/25 в кримінальному провадженні № 0000511 від 30.08.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України, - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня отримання копії ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1