УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2024 року м. Вінниця

Слідчий суддя Вінницького міського суду Вінницької області ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого слідчого відділення Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області, лейтенанта поліції ОСОБА_3 про арешт майна,-

ВСТАНОВИВ:

Слідчий слідчого відділення Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області, лейтенант поліції ОСОБА_3 звернувся до Вінницького міського суду Вінницької області з клопотанням арешт майна.

Клопотання мотивовано тим, що здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001953 від 11.12.2024, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України.

В ході досудового розслідування встановлено, що 11.12.2024 працівникам ВКП Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області о 15:30 год. по вулиці Баженова 23 у місті Вінниця, зупинено гр. ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , який повідомив, що у нього в кишені знаходиться близько 35 згортків наркотичної речовини «Канабіс», яку він придбав з метою подальшого збуту.

Далі, 11.12.2024 у період часу з 22:21 год. по 22:59 год., у квартирі АДРЕСА_1 , належній ОСОБА_5 , код: НОМЕР_1 , в ході обшуку в порядку ч. 3 ст. 233 КПК України, за місцем фактичного проживання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було виявлено та вилучено: 1 (один) зіп-пакет із вмістом речовини рослинного походження та пристрій для спаювання поліетиленових пакетів. Зазначене майно було поміщено до спеціальних пакетів, опечатано та скріплено підписами понятих, слідчого та експерта.

Вилучені речі мають важливе значення для всебічного, повного і неупередженого дослідження усіх обставин даного кримінального провадження.

Арешт вказаних речей, які вже вилучені, необхідний для попередження зміни чи знищення їх властивостей в результаті використання третіми особами, що може призвести до втрати ними значення речового доказу та перешкодить встановленню істини у провадженні.

Враховуючи вищевикладене, слідчий просив клопотання задовольнити.

В судове засідання слідчий не з`явився. Подав заяву про розгляд клопотання у його відсутність, клопотання підтримав у повному обсязі.

Суд, перевіривши клопотання, дослідивши докази по даних матеріалах, дійшов до наступного висновку.

Слідчими СВ Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001953 від 11.12.2024, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України.

11.12.2024 у період часу з 22:21 год. по 22:59 год., у квартирі АДРЕСА_1 , належній ОСОБА_5 , код: НОМЕР_1 , було проведено обшук в порядку ч. 3 ст. 233 КПК України, за місцем фактичного проживання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в ході якого було виявлено та вилучено вищевказане в клопотанні майно.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно ч. 10ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

При вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно ст.ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього конфіскації, в тому числі і спеціальної, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Встановлені на даний час досудовим розслідуванням обставини кримінального провадження містять об`єктивні дані, які вказують на те, що вилучене майно відповідає критеріям, визначеним у ст. 170 КПК України, має істотне значення для кримінального провадження, оскільки безпосередньо містить відомості щодо обставин злочину та може бути використане під час проведення судових експертиз.

Зважаючи на вищевикладене, слідчий суддя приходить до висновку, що слідчим доведено необхідність накладення арешту на майно, яке вилучено 11.12.2024 року в ході проведення обшуку, за місцем фактичного проживання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в квартирі АДРЕСА_1 , для забезпечення його збереження, при цьому слідчим доведено наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 КПК України, а тому клопотання про арешт майна є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 131, 132, 170, 171, 172, 173, 309 КПК України, слідчий суддя -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого слідчого відділення Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області, лейтенанта поліції ОСОБА_3 задовольнити.

Накласти арешт на майно, яке перебувало у володінні ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та було вилучене 11.12.2024 у період часу з 22:21 год. по 22:59 год., у квартирі АДРЕСА_1 , належній ОСОБА_5 , код: НОМЕР_1 , в ході проведення обшуку в порядку ч. 3 ст. 233 КПК України, а саме: 1 (один) зіп-пакет із вмістом речовини рослинного походження та пристрій для спаювання поліетиленових пакетів.

Виконання ухвали про арешт майна доручити слідчому слідчого відділення Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області, лейтенанту поліції ОСОБА_3 .

На ухвалу судді може бути подана апеляція протягом п`яти діб з дня її винесення до Вінницького апеляційного суду.

Слідчий суддя