Справа № 128/4858/24
УХВАЛА

Іменем України

11 лютого 2025 року м. Вінниця

Вінницький районний суд Вінницької області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю: прокурора ОСОБА_3

представника установи ОСОБА_4 ,

засудженого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Вінниці в режимі відеоконференції з Державною установою «Стрижавська виправна колонія №81» клопотання засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, -

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького районного суду Вінницької області надійшло клопотання засудженого ОСОБА_5 про застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, згідно ст. 81 КК України, яке він умотивував тим, що він відбуває покарання в ДУ «СВК №81» за ч.2 ст.121 КК України у виді 8 років позбавлення волі.

Вказує, що він має бажання вступити до лав ЗСУ, адже він пройшов ВЛК, згідно якої може служити у військових частинах забезпечення, ТЦК та СП, навчальних центрах, підрозділах логістики, а тому просить застосувати до нього положення ст.81 КК України та звільнити його умовно-достроково від подальшого відбування покарання.

11.02.2025 в судовому засіданні засуджений ОСОБА_5 підтримав подане ним клопотання з підстав зазначених у ньому, суду пояснив, що у нього за час повномасштабного вторгнення загинув батько та помер брат, інший брат на даний час проходить військову службу, тому після звільнення він також бажає вступити на військову службу. Також зазначив, що на даний час належні висновки зробив для себе зробив, тому просив задовільнити його клопотання.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні заперечував щодо задоволення клопотання, вважає його необґрунтованим, тому просив суд відмовити у його задоволенні.

Представник ДУ «Стрижавська виправна колонія №81» ОСОБА_4 в судовому засіданні підтримав обставини зазначені у характеристиці установи на засудженого. Суду зазначив, що засуджений ОСОБА_5 в установі характеризується посередньо, вважає що на даний час засуджений ще не виправився.

Вивчивши клопотання, вислухавши засудженого та міркування присутніх учасників провадження щодо нього, оглянувши матеріали особової справи на засудженого, суд вважає що клопотання є необґрунтованим та таким, що підлягає відмові у задоволенні, виходячи з такого.

Відповідно до положень ч.ч.1, 2 ст. 81 КК України до осіб, що відбувають покарання у виді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Особу може бути умовно-достроково звільнено повністю або частково і від відбування додаткового покарання.

Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Згідно до положень п.2 ч.3 ст.81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за корупційний злочин середньої тяжкості, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисний злочин і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисний злочин, за який вона засуджена до позбавлення волі.

Судом установлено, що громадянин ОСОБА_5 є раніше неодноразово судимою особою за вчинення умисних злочинів, зокрема проти життя та здоров`я особи:

1) 16.10.1989 Гуляйпільським районним судом Запорізької області за ст. 17, ч.1 ст.117 КК України (в редакції 1960 року) до 3 років позбавлення волі. Звільнений 13.08.1992 по відбуттю строку покарання;

2) 20.01.2000 Гуляйпільським районним судом Запорізької області за ч.1 ст. 206 КК України (в редакції 1960 року) до 6 місяців позбавлення волі. Звільнений 16.07.1999 на підставі ст.1 п.6 ЗУ «Про амністію»;

3) 14.03.2002 Гуляйпільським районним судом Запорізької області за ч.1 ст.122, ст.75 КК України до 1 року позбавлення волі з випробувальним строком на 2 роки.

По даній справі ОСОБА_5 засуджений 14.06.2018 Гуляйпільським районним судом Запорізької області за ч.2 ст. 121 КК України до 8 років позбавлення волі. Початок строку відбування покарання засудженому відраховується з -03.05.2019, кінець 03.05.2027. Засуджений ОСОБА_5 до ДУ «Стрижавська виправна колонія №81» прибув 09.04.2022.

Згідно характеристики, наданої ДУ «Стрижавська виправна колонія №81» від 23.12.2024 судом установлено, що у засудженого ОСОБА_5 за оцінюваний період відбування покарання не зафіксовані спроби втечі, на профілактичному обліку в установі не перебуває. З 03.05.2019 по 16.05.2019 тримався в державній установі «Вільнянська установа виконання покарань (№ 11)» де за час тримання характеризувався посередньо, до дисциплінарної відповідальності не притягувався, заохочення не застосовувалися. З 16.05.2019 по 17.04.2021 тримався в державній установі «Софіївська виправна колонія (№ 55)» де за час тримання характеризувався наступним чином: за порушення встановленого режиму тримання 1 раз притягувався до дисциплінарної відповідальності, заохочення не застосовувалися. З 17.04.2021 по 31.05.2021 проходив лікування в міжобласній багатопрофільній лікарні в м. Дніпро, де за час лікування характеризувався посередньо, до дисциплінарної відповідальності не притягувався, заохочення не застосовувалися. З 31.05.2021 по 09.04.2022 тримався в державній установі «Софіївська виправна колонія (№ 55)» де за час тримання характеризувався посередньо, до дисциплінарної відповідальності не притягувався, заохочення не застосовувалися.

В державній установі «Стрижавська виправна колонія (№ 81)» перебуває з 09.04.2022, та за час відбування покарання характеризується наступним чином: особа не вчиняла порушень встановленого порядку відбування покарання за оцінюваний період. Заохочення застосовувалися 4 рази. Засуджений працевлаштований на виробництві установи в якості різноробочого; до суспільно - корисної праці відноситься не завжди відповідально; намагається підтримувати рівні взаємовідносини з іншими засудженими, намагається дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом установи з метою поблажливого ставлення до себе, також намагається утримувати в чистоті і порядку спальне місце та при ліжкову тумбочку, має охайний зовнішній вигляд. Не приділяє уваги необхідності дбайливого ставлення до майна установи і предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи, здійсненню за ними належного догляду та використовуванню їх тільки за призначенням. Намагається самостійно виконувати роботи із самообслуговування, має достатній рівень необхідних навичок для їх виконання. Роботи із благоустрою установи виконує, проте потребує контролю, на даний час власної та корисної ініціативи не проявляє; намагається дотримуватися вимог пожежної безпеки і безпеки праці; згідно вироку суду вину у вчиненні злочину не визнав. залучений до реалізації програми диференційованого виховного впливу: «Підготовка до звільнення», «Професія», однак активної участі в їх реалізації не приймає. За час відбування покарання підвищував загальноосвітній рівень, а саме: закінчив навчання в Стрижавському навчальному центрі № 81 та здобув спеціальність «верстатник деревообробних верстатів», проте ОСОБА_5 не бере участь у роботі самодіяльних організацій. На профілактичному обліку в установі не перебуває та згідно підсистеми «Касандра» Єдиного реєстру засуджених та осіб узятих під варту ОСОБА_5 має середній рівень ризику вчинення повторного кримінального правопорушення.

Застосуванню ст. 101 КВК України, а саме переведенню до дільниці соціальної реабілітації за формальними ознаками підлягав по відбуттю 1/3 частини строку покарання -03.01.2022, однак комісією установи відмовлено, як особі, яка не стає на шлях виправлення (протокол № 1 від 17.01.2022). Застосуванню ст. 82 КК України, а саме заміні не відбутої частини покарання більш м`яким за формальними ознаками підлягав по відбуттю 1/2 частини строку покарання - 03.05.2023, однак комісією установи відмовлено, як особі, яка не стала на шлях виправлення (протокол № 14 від 15.05.2023). Застосуванню ст. 81 КК України, а саме умовно -достроковому звільненню за формальними ознаками підлягав по відбуттю 2/3 частини строку покарання - 03 09.2024, однак комісією установи відмовлено, як особі, яка не довела своє виправлення (протокол № 42 від 17.09.2024).

Відповідно до вищевказаної характеристики, до засудженого ОСОБА_5 застосовувалось одне дисциплінарне стягнення та чотири заохочення.

Крім того, адміністрація установи вважає, що засуджений ОСОБА_5 не досяг ступеня виправлення відповідно ст. 81 КК України, а саме не проявив позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки, що є необхідною умовою ресоціалізації, тому на даний час недоцільно застосовувати до нього ст. 81 КК України.

Згідно довідки №107 від 23.12.2024 про нараховану винагороду ОСОБА_5 , який був працевлаштований в майстерні установи за період відбування покарання з 09.04.2022 по 30.11.2024, судом установлено що останньому було нараховано винагороду у загальному розмірі 556,80 грн.

Окрім того, згідно довідки, виданої відділом фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку ДУ «Стрижавська виправна колонія (№81)», виконавчі листи за засудженим ОСОБА_5 , станом на 23.12.2024 в установі не рахуються.

У п.17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 26.04.2002 №2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» зазначено, що суди під час судового засідання у справах цієї категорії повинні ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи та інше.

Відмовляючи у задоволені клопотання, суд виходить з того, що засуджений ОСОБА_5 за місцем відбування покарання характеризується посередньо; до нього застосовано одне дисциплінарне стягнення та ним отримано п`ять заохочення, однак ОСОБА_5 є неодноразово судимою особою в тому числі, за вчинення умисних злочинів проти життя та здоров`я особи, суд вважає що достатніх належних висновків для себе не зробив, після чого знову вчинив злочин проти життя та здоров`я особи, за що і був засуджений.

Також, суд при винесені даного процесуального рішення бере до уваги і те, що адміністрація установи не вбачає в особистості ОСОБА_5 позитивних змін, що створюють у нього готовність до самокерованої право слухняної поведінки та повернення його до самостійного загальноприйнятого суспільно-нормативного життя в суспільстві.

Виходячи з вищевикладеного, суд вважає, що засуджений ОСОБА_5 на даний час не довів перед судом належними та допустимими доказами, що своєю сумлінною поведінкою і ставленням до праці він став на шлях виправлення.

У зв`язку з чим, у задоволені клопотання засудженого, слід відмовити.

Керуючись ст.81 КК України, ст. ст. 537, 539 КПК України, Суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_5 про застосування умовно-дострокового звільнення від подальшого відбування покарання, відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду через Вінницький районний суд Вінницької області протягом семи днів з дня отримання копії цієї ухвали, а засудженим- в той же строк з дня отримання копії повної ухвали суду.

Повна ухвала суду проголошена 17.02.2025 о 17.35 год.

Суддя: ОСОБА_6