Справа № 353/814/24
Провадження № 1-кп/353/42/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2025 рокум.Тлумач

Тлумацький районний суд Івано-Франківської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора Тлумацького відділу Івано-Франківської окружної прокуратури ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

потерпілої ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Тлумачі кримінальне провадження № 0000108, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 15.07.2024 року, за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Гринівці Тлумацького району Івано-Франківської області, зареєстрованого та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, працюючого різноробочим у Комунальному підприємстві «Міське комунальне господарство» Тлумацької міської ради Івано-Франківського району Івано-Франківської області, особи з інвалідністю ІІІ групи, з середньою освітою, розлученого, має на утриманні двоє малолітніх дітей, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , судимого вироком Тлумацького районного суду Івано-Франківської області від 12.12.2023 року за ст. 126-1 КК України до 180 (Сто вісімдесяти) годин громадських робіт, покарання відбув, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_4 вчинив домашнє насильство, тобто умисне систематичне вчинення фізичного та психологічного насильства щодо колишнього подружжя, що призводить до фізичних та психологічних страждань потерпілої особи.

Кримінальне правопорушення вчинено за таких обставин:

ОСОБА_4 з квітня по вересень 2023 року систематично вчиняв відносно своєї дружини ОСОБА_5 фізичне та психологічне насильство, що призвело до її тілесних ушкоджень та психологічних страждань, які виразилися у втраті енергійності, втомі, фізичному дискомфорті, втраті повноцінного сну та відпочинку, у тому числі втраті самооцінки, позитивних емоцій та негативних переживаннях. В результаті вказаних систематичних дій ОСОБА_4 12.12.2023 року було засуджено вироком Тлумацького районного суду Івано-Франківської області за ст. 126-1 КК України (домашнє насильство) до покарання у вигляді 180 (Сто вісімдесят) годин громадських робіт.

Однак, незважаючи на вжиті заходи реагування щодо недопущення вчинення насильства у сім`ї, ОСОБА_4 правильних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став, натомість продовжив вчиняти домашнє насильство відносно своєї дружини ОСОБА_5 , у зв`язку з чим від ОСОБА_5 до органів поліції надходили систематичні скарги на дії колишнього чоловіка ОСОБА_4 за фактами вчинення домашнього насильства.

Зокрема, 06.10.2023 року працівниками ВП № 5 (м. Тлумач) Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківської області складено та скеровано до Тлумацького районного суду Івано-Франківської області протокол про вчинення адміністративного правопорушення, за результатами розгляду якого 21.11.2023 року постановою Тлумацького районного суду Івано-Франківської області ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, і на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 20 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить триста сорок гривень.

Однак, незважаючи на вжиті заходи реагування щодо недопущення вчинення насильства у сім`ї, ОСОБА_4 правильних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став, натомість 22.11.2023 року близько 23 год. 40 хв. за місцем свого проживання по АДРЕСА_1 вчинив конфлікт з дружиною ОСОБА_5 через те, що остання подала заяву до суду про розірвання шлюбу та стягнення аліментів. Під час конфлікту, реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на спричинення тілесних ушкоджень своїй дружині, ОСОБА_4 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків та бажаючи їх настання щодо здоров`я ОСОБА_5 , схопив лівою рукою останню за волосся та кулаком правої руки наніс їй один удар в область обличчя, спричинивши їй тілесні ушкодження у вигляді саден в ділянках перехідної кайми верхньої та нижньої губ, крововиливів під слизову оболонку у ділянках верхньої та нижньої губи, тобто застосував домашнє насильство психологічного та фізичного характеру стосовно ОСОБА_5 , внаслідок чого завдав шкоду її фізичному та психічному здоров`ю. Таким чином, діяння ОСОБА_4 , є діями фізичного насильства, що вчиняються в сім`ї та характеризуються як кримінальне правопорушення, пов`язане з домашнім насильством.

За вказаним фактом сектором дізнання ВП № 5 (м. Тлумач) Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області 23.11.2023 року внесено відомості про вчинене кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань та кваліфіковано за ч. 1 ст. 125 КК України (умисне легке тілесне ушкодження). 22.12.2023 року вироком Тлумацького районного суду Івано-Франківської області ОСОБА_4 було засуджено за вчинення кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, та призначено покарання у вигляді 100 (Сто) годин громадських робіт, яке на даний час останній відбув.

Відповідно до рішення Тлумацького районного суду Івано-Франківської області від 28.11.2023 року шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 розірвано, після чого вони продовжили спільно проживати.

Незважаючи на вжиті заходи реагування щодо недопущення вчинення насильства у сім`ї, ОСОБА_4 правильних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став, натомість 20.03.2024 року працівниками ВП № 5 (м. Тлумач) Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківської області складено та скеровано до Тлумацького районного суду Івано-Франківської області протокол про вчинення адміністративного правопорушення, за результатами розгляду якого постановою Тлумацького районного суду Івано-Франківської області ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, і на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 20 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить триста сорок гривень.

Не припиняючи своїх протиправних дій та продовжуючи свою протиправну поведінку, ОСОБА_4 знову вчинив психологічне та фізичне насильство щодо своєї колишньої дружини ОСОБА_5 , що призвело до її тілесних ушкоджень та психологічних страждань, які виразилось у втраті енергійності, втомі, фізичному дискомфорті, втраті повноцінного сну та відпочинку, у тому числі втраті самооцінки, позитивних емоцій та негативних переживаннях, при наступних обставинах.

Так, 14.07.2024 року близько 11 год. 30 хв. ОСОБА_4 за місцем свого проживання по АДРЕСА_1 в черговий раз вчинив відносно ОСОБА_5 психологічне насильство, що виразилося у словесних образах потерпілої, висловлюванні нецензурною лайкою щодо останньої, завданні морального та психологічного тиску, приниженні її честі та гідності, а також в цей час у нього виник умисел на завдання ОСОБА_5 тілесних ушкоджень. В подальшому, реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на спричинення тілесних ушкоджень своїй колишній дружині, ОСОБА_4 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків та бажаючи їх настання щодо здоров`я ОСОБА_5 , схопив однією рукою оцинковане відро, яке знаходилось на землі на подвір`ї, та кинув навздогін ОСОБА_5 , поціливши ним в область спини, спричинивши їй тілесні ушкодження у вигляді синця в поперековій ділянці зліва, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, тим самим вчинивши фізичне та психологічне насильство щодо ОСОБА_5 .

Внаслідок умисних систематичних, протиправних дій ОСОБА_4 потерпілій ОСОБА_5 завдано фізичних та психологічних страждань, що призвели до втрати останньою енергійності, втоми, фізичного дискомфорту, втрати повноцінного сну та відпочинку, у тому числі втрати самооцінки, позитивних емоцій, появи негативних переживань та тілесних ушкоджень.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України, визнав повністю та беззастережно, та надав суду показання, що дійсно за обставин, що зазначені в обвинувальному акті, систематично вчиняв щодо своєї колишньої дружини ОСОБА_5 домашнє насильство фізичного та психологічного характеру, за що неодноразово притягувався до адміністративної та кримінальної відповідальності. Останній раз 14.07.2024 року за місцем свого проживання, що по АДРЕСА_1 , він із своєю колишньою дружиною ОСОБА_5 посварилися, в них виник конфлікт, під час якого він також вчинив психологічне насильство відносно своєї колишньої дружини ОСОБА_5 , словесно ображав її нецензурними словами, чинив на неї тиск. При цьому він схопив однією рукою відро, з якого кури п`ють воду, яке знаходилось на подвір`ї, та кинув навздогін у ОСОБА_5 і попав їй у спину. Після цього він сів на велосипед та поїхав у с. Гринівці до сестри, де перебував близько 1-2 годин. Коли він повернувся додому, то потерпіла викликала працівників поліції. Вказаними діями він спричинив потерпілій синець в поперековій ділянці зліва. Вказане призвело до фізичних та психологічних страждань потерпілої.

У вчиненому ОСОБА_4 щиро розкаюється, дуже шкодує, що так сталось, він розуміє, що вчинив неправильно, просить його суворо не карати.

На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, за згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, сумнівів у добровільності їх позиції немає, учасникам судового провадження роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку.

Таким чином, оскільки обвинувачений повністю визнав свою вину в інкримінованому йому органом досудового розслідування кримінальному правопорушенні, погодився з кваліфікацією вчиненого ним діяння, а учасники судового провадження не висловили жодних заперечень щодо встановлених обставин, суд приходить до висновку, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення знайшла своє підтвердження у судовому засіданні та кваліфікує його дії за ст. 126-1 КК України, як домашнє насильство, тобто умисне систематичне вчинення фізичного та психологічного насильства щодо колишнього подружжя, що призводить до фізичних та психологічних страждань потерпілої особи.

У судових дебатах прокурор ОСОБА_3 просив визнати винуватим ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України, та з урахуванням всіх обставин справи призначити йому покарання у виді пробаційного нагляду на строк 1 рік. На підставі ч. 2 ст. 59-1 КК України покласти на ОСОБА_4 такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації. Крім того, на підставі ч. 3 ст. 59-1 КК України просив покласти на ОСОБА_4 обов`язок виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою «Подолання домашнього насильства».

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд відповідно до вимог ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, а також те, що покарання має бути необхідне й достатнє для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень і те, що згідно ч. 2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Відповідно до ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ст. 126-1 КК України, яке вчинив ОСОБА_4 , є нетяжким злочином.

Суд враховує дані про особу винного, а саме те, що він раніше судимий, працює, розлучений, має на утриманні двоє малолітніх дітей, являється особою з інвалідністю ІІІ групи, посередньо характеризується за місцем проживання та позитивно характеризується за місцем роботи, має постійне місце проживання, на обліках у лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває, з 26.03.1991 року перебуває на обліку військовозобов`язаних ІНФОРМАЦІЯ_2 , на військову службу за мобілізацією не призивався (а.с. 34, 124-143).

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого згідно ст. 66 КК України, суд визнає його щире каяття, беззастережне визнання вини, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, обвинувачений шкодує про вчинене, потерпіла не наполягає на суворому покаранні.

Обставин, що відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

Крім цього, з досудової доповіді, складеної Івано-Франківським районним сектором № 5 філії Державної установи «Центр пробації» в Івано-Франківській області, від 17.10.2024 року щодо обвинуваченого ОСОБА_4 вбачається середній рівень ризику ймовірності вчинення ним повторного кримінального правопорушення та середній рівень ризику небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб, а виправлення обвинуваченого без ізоляції від суспільства можливе. У випадку прийняття судом рішення про звільнення обвинуваченого ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, орган пробації вважає за доцільне, крім обов`язків, передбачених ч. 1 ст. 76 КК України, покласти на нього додаткові обов`язки, передбачені ч. 3 ст. 76 КК України, зокрема, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації (а.с. 53-57).

За таких обставин, з врахуванням позиції прокурора та обвинуваченого, думки потерпілої, суд вважає, що обвинуваченому ОСОБА_4 слід призначити покарання у межах санкції ст. 126-1 КК України у виді пробаційного нагляду з покладенням обов`язків щодо виконання пробаційної програми «Подолання домашнього насильства», яке буде відповідати не тільки тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обставинам справи, але й особі обвинуваченого, буде обґрунтованим, необхідним та достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Питання речових доказів суд вирішує керуючись правилами, викладеними в ст. 100 КПК України.

Цивільний позов по кримінальному провадженню не заявлявся.

У кримінальному провадженні процесуальних витрат немає.

Питання щодо обрання та зміни запобіжного заходу судом не вирішується, оскільки учасниками процесу відповідних клопотань не заявлялось.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 368-371, 373, 374, 395 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України, та призначити йому покарання у виді пробаційного нагляду на строк 1 (Один) рік.

На підставі ч. 2 ст. 59-1 КК України покласти на ОСОБА_4 такі обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання;

3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

На підставі п. 4 ч. 3 ст. 59-1 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язок виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою «Подолання домашнього насильства».

Після набрання вироком законної сили речові докази по кримінальному провадженню: оцинковане відро сірого кольору без маркування із пошкодженнями, яке упаковано у прозорий поліетиленовий пакет, яким ОСОБА_4 спричинив тілесні ушкодження ОСОБА_5 , яке зберігається в кімнаті зберігання речових доказів відділення поліції № 5 (м. Тлумач) Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області, знищити.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

З інших підстав вирок може бути оскаржений до Івано-Франківського апеляційного суду через Тлумацький районний суд Івано-Франківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Учасникам судового провадження, які не були присутні в судовому засіданні, надіслати копію даного вироку суду не пізніше наступного дня після його ухвалення.

ГоловуючийОСОБА_6