Справа 127/1871/25
Провадження 1-кс/127/884/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 січня 2025 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участі:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого слідчого відділу Вінницького районного управління поліції Головного Управління Національної поліції у Вінницькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 , в рамках кримінального провадження № 0001255 внесеного до ЄРДР 23.09.2021, про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кандалакша, Мурманської області, рф, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

який підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27 ч.ч. 3, 5 ст. 191, ч. 2 ст. 209 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшло клопотання слідчого відділу Вінницького районного управління поліції Головного Управління Національної поліції у Вінницькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 , яке погоджене з прокурором, про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 .

Клопотання мотивовано тим, що слідчим проводиться досудове розслідування кримінального провадження № 0001255 внесеного до ЄРДР 23.09.2021, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27 ч.ч. 3, 5 ст. 191, ч. 2 ст. 209 КК України, в ході розслідування якого виникла необхідність у застосуванні відносно підозрюваного ОСОБА_4 міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

В ході розгляду, з матеріалів клопотання встановлено, що відповідно до п.1.2 Статуту Комунального некомерційного підприємства «Авторемонтна база закладів охорони здоров`я Вінницької обласної ради» затвердженого рішенням №39-ї сесії Вінницької обласної ради 7-го скликання від 26 вересня 2019 року (далі - Статут), база створена в 1995 році, як авторемонтне підприємство управління охорони здоров`я обласної державної адміністрації від 27 березня 1995 року «Про реорганізацію автотранспортного підприємства облздороввідділу в авторемонтне підприємство управління охорони здоров`я», як органу, який здійснював управління майном, що є у комунальній власності області, відповідно до розпорядження Представника Президента України у Вінницькій області від 26 квітня 1993 року №162 «Про управління майном, що є у комунальній власності області».

Згідно п. 2.2. Статуту КНП «Авторемонтна база закладів охорони здоров`я Вінницької обласної ради» місцезнаходження підприємства вул. Салтикова-Щедріна, буд. 112-А, м. Вінниця, 21010.

Відповідно до абзаців 2, 7, 8, 9, 10, 14, 15 п. 5.2. Статуту КНП «Авторемонтна база закладів охорони здоров`я Вінницької обласної ради» на КНП «Авторемонтна база закладів охорони здоров`я Вінницької обласної ради» серед інших покладаються такі обов`язки: здійснювати бухгалтерський облік, забезпечувати фінансову та статистичну звітність згідно з законодавством; акумулювати власні надходження та витрачати їх з метою забезпечення діяльності підприємства відповідно до чинного законодавства України, дотримуватись затвердженого фінансового плану та цього Статуту; забезпечувати ефективне використання закріпленого за ним майна та цільове використання виділених коштів; здійснювати реконструкцію, капітальний (поточний) ремонт основних засобів згідно законодавства; здійснювати оперативну діяльність з матеріально-технічного забезпечення, проводити придбання необхідних матеріальних ресурсів згідно з чинним законодавством; оприлюднювати річну фінансову звітність разом з аудиторським висновком щодо неї, згідно вимог чинного законодавства України; здійснювати закупівлі у порядку встановленому законодавством.

Відповідно до рішення Вінницької обласної ради №564 від 20.12.2017 «Про трудові відносини з керівниками підприємств, установ, закладів об`єктів спільної власності територіальних громад Вінницької області» ОСОБА_7 призначено на посаду директора комунальної установи «Авторемонтна база закладів охорони здоров`я» шляхом укладення з ним контракту терміном на 3 (три) роки.

Відповідно до Контракту з керівником закладу охорони здоров`я об`єктом спільної власності територіальних громад Вінницької області (надалі «Контракт») від 20 грудня 2017 року укладеного між Вінницькою обласною Радою Орган управління майном, в особі голови обласної ради ОСОБА_8 з однієї сторони та ОСОБА_7 , з іншої сторони, останнього призначено на посаду директора комунальної установи «Авторемонтна база закладів охорони здоров`я» терміном з 21.12.2017 року до 21 грудня 2020 року.

Відповідно до п. 2.1 вказаного «Контракту» керівник здійснює поточне (оперативне) керівництво закладом, організовує його господарську, соціально-побутову та іншу діяльність, забезпечує виконання закладом завдань, передбачених законодавством, статутом закладу і цим контрактом.

Відповідно до ч. 3, 4, 5, 7 п. 2.2 даного «Контракту» керівник закладу серед іншого зобов`язується: подавати в установленому порядку уповноваженому Органом управління майном управлінню спільної комунальної власності територіальних громад області фінансову та іншу звітність закладу; забезпечувати ефективне використання і збереження закріпленого за закладом майна з метою належного виконання покладених завдань, задоволення соціально-побутових потреб працівників закладу; вживати заходів для ефективного використання за призначенням, збереження та відновлення закріплених за закладом на праві оперативного управління основних засобів; забезпечувати раціональне та ефективне цільове використання бюджетних коштів, що передбачені для утримання закладу та надання послуг відповідного профілю.

Відповідно до ч. 1, 2, 4, п. 2.4. «Контракту» керівник закладу серед іншого має право: діяти від імені закладу, представляти його інтереси на підприємствах, в установах та організаціях; укладати від імені закладу правочини відповідно до законодавства; розпоряджатися коштами закладу в межах обсягів та у порядку, визначеному законодавством.

Відповідно до абзаців 1, 2, 4, 5, 6, 7, 9, 18, 20, 23, 24, 25 п. 6.5.1. Статуту КНП «Авторемонтна база закладів охорони здоров`я Вінницької обласної ради» директор підприємства: здійснює керівництво діяльністю підприємства згідно з чинним законодавством; відповідає за результати фінансово-господарської діяльності підприємства; забезпечує своєчасне складання і подання на затвердження фінансових планів, а також виконання показників фінансових планів; забезпечує своєчасне подання звітів про виконання фінансових планів до Органу управління майном; забезпечує виконання усіх зобов`язань перед державним та місцевими бюджетами, постачальниками, замовниками та кредиторами, а також виконання господарських і трудових договорів; діє без довіреності від імені підприємства, представляє його інтереси в органах державної влади і органах місцевого самоврядування, інших органах, у відносинах з іншими юридичними та фізичними особами, підписує від його імені документи та видає довіреності і делегує право підпису документів іншим посадовим особам підприємства, укладає договори, відкриває в органах Державної казначейської служби України та установах банків поточні та інші рахунки; забезпечує залучення коштів на інвестиційні потреби підприємства; вирішує питання щодо фінансово-економічної та господарської діяльності підприємства в межах наданих йому прав, доручає виконання окремих організаційно господарських функцій іншим посадовим особам: заступникам директора, керівникам підрозділів підприємства; має право першого підпису на фінансових, банківських та інших документах; несе відповідальність за формування та виконання фінансового плану і плану розвитку підприємства, виконання показників ефективності діяльності підприємства, якість послуг, що надаються підприємством, використання наданого на праві оперативного управління підприємству майна і доходу згідно з вимогами законодавства, цього Статуту та укладених підприємством договорів; користується правом розпоряджання коштами підприємства відповідно до законодавства та затвердженого фінансового плану, а майном згідно рішень Органу управління майном та цього Статуту; забезпечує ефективне використання і збереження закріпленого за підприємством на праві оперативного управління майном.

Таким чином, ОСОБА_7 обіймав посаду, пов`язану із виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій, тобто згідно ч. 3 ст. 18 КК України був службовою особою.

Так, у жовтні місяці 2019 року у ОСОБА_7 (точний час досудовим розслідуванням не встановлено) виник злочинний умисел спрямований на заволодіння чужим майном шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем та керуючись корисливими мотивом, з метою власного збагачення, усвідомлюючи обсяг офіційно наданих йому за посадою службових повноважень, розробив злочинний план послідовних умисних дій підготовки та реалізації злочинного умислу направленого на незаконне заволодіння бюджетними коштами в результаті здійснення закупівлі товарів для КНП «Авторемонтна база закладів охорони здоров`я Вінницької обласної ради» за допомогою Електронної системи публічних закупівель «Prozorro».

У той же час, ОСОБА_7 , з метою реалізації злочинного умислу, у жовтні 2019 року (точної дати і часу досудовим розслідуванням не встановлено), переслідуючи мету відшукання засобів та способів, необхідних для заволодіння чужим майном, а саме залучення суб`єктів господарської діяльності для участі у відкритих конкурсних торгах по закупівлі товарів для КНП «Авторемонтна база закладів охорони здоров`я Вінницької обласної ради», вступив в злочинну змову із фізичною особою підприємцем ОСОБА_4 , та шляхом обіцянки надання останньому частини винагороди від загальної суми здійснених державних закупівель по укладених «фіктивних» договорах, запропонував останньому прийняти участь у вищевказаних державних закупівлях.

У свою чергу ОСОБА_4 на зазначену пропозицію погодився, вступивши таким чином у попередню змову з ОСОБА_7 .

Так у подальшому за період часу з 30.10.2019 по 04.12.2020 за результатами проведених публічних закупівель, оголошених КНП «Авторемонтна база закладів охорони здоров`я Вінницької обласної ради» в Електронній системі публічних закупівель «Prozorro», між ФОП ОСОБА_4 між та КНП «Авторемонтна база закладів охорони здоров`я Вінницької обласної ради» укладено ряд фіктивних типових договорів та специфікацій до останніх, а саме: договір №1 від 30.10.2019 на загальну суму 69 900 грн., договір №10 від 04.11.2019 на загальну суму 63 320 грн., договір купівлі-продажу №55 від 03.02.2020 на загальну суму 4 870 грн., договір купівлі-продажу №62 від 05.02.2020 на загальну суму 4 900 грн., договір купівлі-продажу №100 від 18.02.2020 на загальну суму 4 170 грн., договір купівлі-продажу №102 від 19.02.2020 на загальну суму 4 914 грн., договір купівлі-продажу №111 від 21.02.2020 на загальну суму 4 950 грн., договір купівлі-продажу №115 від 24.02.2020 на загальну суму 4 964 грн., договір купівлі-продажу №119 від 26.02.2020 на загальну суму 4 520 грн., договір купівлі-продажу №131 від 04.03.2020 на загальну суму 4 962 грн., договір купівлі-продажу №136 від 10.03.2020 на загальну суму 4 713 грн., договір купівлі-продажу №140 від 11.03.2020 на загальну суму 4 946 грн., договір купівлі-продажу №148 від 12.03.2020 на загальну суму 5 406 грн., договір купівлі-продажу №156 від 13.03.2020 на загальну суму 4 640 грн., договір купівлі-продажу №158 від 16.03.2020 на загальну суму 3 174 грн., договір купівлі-продажу №161 від 16.03.2020 на загальну суму 2 105 грн., договір купівлі-продажу №162 від 18.03.2020 на загальну суму 5 181 грн., договір купівлі-продажу №170 від 20.03.2020 на загальну суму 4 920 грн., договір купівлі-продажу №171 від 20.03.2020 на загальну суму 4 750 грн., договір купівлі-продажу №176 від 24.03.2020 на загальну суму 4 890 грн., договір купівлі-продажу №179 від 25.03.2020 на загальну суму 5 180 грн., договір купівлі-продажу №202 від 09.04.2020 на загальну суму 4 128 грн., договір купівлі-продажу №203 від 09.04.2020 на загальну суму 4 153 грн., договір купівлі-продажу №214 від 16.04.2020 на загальну суму 4 305 грн., договір купівлі-продажу №221 від 21.04.2020 на загальну суму 5 780 грн., договір купівлі-продажу №223 від 22.04.2020 на загальну суму 2 232 грн., договір купівлі-продажу №246 від 08.05.2020 на загальну суму 2 646 грн., договір купівлі-продажу №247 від 08.05.2020 на загальну суму 4 450 грн., договір купівлі-продажу №276 від 25.05.2020 на загальну суму 3 850 грн., договір купівлі-продажу №277 від 25.05.2020 на загальну суму 4 205 грн., договір купівлі-продажу №278 від 25.05.2020 на загальну суму 4 370 грн., договір купівлі-продажу №285 від 01.06.2020 на загальну суму 4 772 грн., договір купівлі-продажу №286 від 01.06.2020 на загальну суму 4 750 грн., договір купівлі-продажу №294 від 02.06.2020 на загальну суму 4 705 грн., договір купівлі-продажу №307 від 16.06.2020 на загальну суму 4 520 грн., договір купівлі-продажу №308 від 16.06.2020 на загальну суму 2 310 грн., договір купівлі-продажу №318 від 18.06.2020 на загальну суму 4 030 грн., договір купівлі-продажу №325 від 30.06.2020 на загальну суму 4 430 грн., договір купівлі-продажу №366 від 13.07.2020 на загальну суму 4 640 грн., договір купівлі-продажу №380 від 14.07.2020 на загальну суму 6 024 грн., договір купівлі-продажу №403 від 21.07.2020 на загальну суму 3 180 грн., договір купівлі-продажу №404 від 21.07.2020 на загальну суму 6 690 грн., договір купівлі-продажу №405 від 21.07.2020 на загальну суму 5 975 грн., договір купівлі-продажу №435 від 13.08.2020 на загальну суму 66 480 грн., договір купівлі-продажу №437 від 13.08.2020 на загальну суму 5 008 грн., договір купівлі-продажу №438 від 13.08.2020 на загальну суму 66 480 грн., договір купівлі-продажу №440 від 14.08.2020 на загальну суму 4 521 грн., договір купівлі-продажу №442 від 18.08.2020 на загальну суму 3 860 грн., договір купівлі-продажу №443 від 18.08.2020 на загальну суму 5 370 грн., договір купівлі-продажу №451 від 02.09.2020 на загальну суму 3 630 грн., договір купівлі-продажу №452 від 02.09.2020 на загальну суму 5 920 грн., договір купівлі-продажу №503 від 14.09.2020 на загальну суму 6 220 грн., договір купівлі-продажу №504 від 14.09.2020 на загальну суму 5 080 грн., договір купівлі-продажу №505 від 14.09.2020 на загальну суму 3 850 грн., договір купівлі-продажу №506 від 14.09.2020 на загальну суму 3 680 грн., договір купівлі-продажу №507 від 14.09.2020 на загальну суму 5 120 грн., договір купівлі-продажу №539 від 23.09.2020 на загальну суму 5 580 грн., договір купівлі-продажу №540 від 23.09.2020 на загальну суму 4 930 грн., договір купівлі-продажу №542 від 25.09.2020 на загальну суму 5 610 грн., договір купівлі-продажу №543 від 25.09.2020 на загальну суму 5 720 грн., договір купівлі-продажу №544 від 25.09.2020 на загальну суму 5 665 грн., договір купівлі-продажу №545 від 01.10.2020 на загальну суму 4 610 грн., договір купівлі-продажу №546 від 01.10.2020 на загальну суму 4 304 грн., договір купівлі-продажу №547 від 01.10.2020 на загальну суму 6 140 грн., договір купівлі-продажу №548 від 01.10.2020 на загальну суму 5 340 грн., договір купівлі-продажу №549 від 01.10.2020 на загальну суму 5 780 грн., договір купівлі-продажу №567 від 08.10.2020 на загальну суму 5 780 грн., договір купівлі-продажу №568 від 08.10.2020 на загальну суму 4 860 грн., договір купівлі-продажу №569 від 12.10.2020 на загальну суму 5 670 грн., договір купівлі-продажу №570 від 12.10.2020 на загальну суму 4 380 грн., договір купівлі-продажу №573 від 15.10.2020 на загальну суму 4 720 грн., договір купівлі-продажу №574 від 15.10.2020 на загальну суму 4 725 грн., договір купівлі-продажу №581 від 19.10.2020 на загальну суму 4 415 грн., договір купівлі-продажу №582 від 19.10.2020 на загальну суму 5 400 грн., договір купівлі-продажу №589 від 22.10.2020 на загальну суму 5 140 грн., договір купівлі-продажу №590 від 22.10.2020 на загальну суму 4 880 грн., договір купівлі-продажу №591 від 23.10.2020 на загальну суму 5 710 грн., договір купівлі-продажу №592 від 23.10.2020 на загальну суму 4 720 грн., договір купівлі-продажу №597 від 26.10.2020 на загальну суму 4 548 грн., договір купівлі-продажу №598 від 26.10.2020 на загальну суму 5 055 грн., договір купівлі-продажу №599 від 26.10.2020 на загальну суму 5 310 грн., договір купівлі-продажу №600 від 26.10.2020 на загальну суму 4 530 грн., договір купівлі-продажу №607 від 27.10.2020 на загальну суму 4 750 грн., договір купівлі-продажу №608 від 27.10.2020 на загальну суму 5 180 грн., договір купівлі-продажу №609 від 02.11.2020 на загальну суму 5 050 грн., договір купівлі-продажу №610 від 02.11.2020 на загальну суму 4 230 грн., договір купівлі-продажу №611 від 02.11.2020 на загальну суму 6 040 грн., договір купівлі-продажу №612 від 02.11.2020 на загальну суму 4 480 грн., договір купівлі-продажу №615 від 03.11.2020 на загальну суму 4 950 грн., договір купівлі-продажу №618 від 04.11.2020 на загальну суму 4 920 грн., договір купівлі-продажу №619 від 04.11.2020 на загальну суму 4 840 грн., договір купівлі-продажу №651 від 09.11.2020 на загальну суму 5 345 грн., договір купівлі-продажу №652 від 09.11.2020 на загальну суму 4 980 грн., договір купівлі-продажу №654 від 10.11.2020 на загальну суму 5 890 грн., договір купівлі-продажу №655 від 10.11.2020 на загальну суму 4 940 грн., договір купівлі-продажу №660 від 11.11.2020 на загальну суму 5 580 грн., договір купівлі-продажу №661 від 11.11.2020 на загальну суму 6 240 грн., договір купівлі-продажу №662 від 11.11.2020 на загальну суму 8 024 грн., договір купівлі-продажу №667 від 12.11.2020 на загальну суму 7 530 грн., договір купівлі-продажу №668 від 12.11.2020 на загальну суму 6 970 грн., договір купівлі-продажу №669 від 13.11.2020 на загальну суму 6 980 грн., договір купівлі-продажу №670 від 13.11.2020 на загальну суму 5 480 грн., договір купівлі-продажу №674 від 16.11.2020 на загальну суму 7 676 грн., договір купівлі-продажу №676 від 17.11.2020 на загальну суму 8 860 грн., договір купівлі-продажу №677 від 17.11.2020 на загальну суму 5 036 грн., договір купівлі-продажу №678 від 19.11.2020 на загальну суму 5 118 грн., договір купівлі-продажу №679 від 19.11.2020 на загальну суму 6 049 грн., договір купівлі-продажу №680 від 19.11.2020 на загальну суму 5 570 грн., договір купівлі-продажу №683 від 23.11.2020 на загальну суму 7 880 грн., договір купівлі-продажу №684 від 23.11.2020 на загальну суму 8 260 грн., договір купівлі-продажу №687 від 25.11.2020 на загальну суму 4 920 грн., договір купівлі-продажу №688 від 25.11.2020 на загальну суму 6 350 грн., договір купівлі-продажу №689 від 25.11.2020 на загальну суму 3 759 грн., договір купівлі-продажу №690 від 25.11.2020 на загальну суму 6 140 грн., договір купівлі-продажу №691 від 25.11.2020 на загальну суму 31 900 грн., договір купівлі-продажу №697 від 01.12.2020 на загальну суму 7 685 грн., договір купівлі-продажу №678 від 01.12.2020 на загальну суму 6 509 грн., договір купівлі-продажу №699 від 01.12.2020 на загальну суму 6 860 грн., договір купівлі-продажу №700 від 02.12.2020 на загальну суму 6 634 грн., договір купівлі-продажу №701 від 02.12.2020 на загальну суму 5 520 грн., договір купівлі-продажу №704 від 03.12.2020 на загальну суму 7 040 грн., договір купівлі-продажу №707 від 04.12.2020 на загальну суму 7 959 грн., договір купівлі-продажу №708 від 04.12.2020 на загальну суму 5 679 грн., договір купівлі-продажу №709 від 04.12.2020 на загальну суму 8 790 грн., договір купівлі-продажу №710 від 07.12.2020 на загальну суму 7 039 грн., договір купівлі-продажу №711 від 07.12.2020 на загальну суму 5 255 грн., договір купівлі-продажу №712 від 07.12.2020 на загальну суму 4 905 грн., договір купівлі-продажу №716 від 08.12.2020 на загальну суму 5 775 грн., договір купівлі-продажу №722 від 11.12.2020 на загальну суму 4 125 грн., договір купівлі-продажу №723 від 04.12.2020 на загальну суму 6 518 грн.

По укладанні даних договорів ОСОБА_4 з метою реалізації спільного з ОСОБА_7 злочинного умислу, направленого на привласнення грошових коштів КНП «Авторемонтна база закладів охорони здоров`я Вінницької обласної ради», в невстановлений слідством час та місце виготовляв товарно-транспортні накладні відповідно до специфікацій до вищезазначених договорів та надавав дані накладні ОСОБА_7 .

В свою чергу ОСОБА_7 , достовірно знаючи про фіктивність вищевказаних договорів та отриманих ним накладних, а також те, що будь-яких автозапчастин відповідно до договорів укладених між ОСОБА_4 та КНП «Авторемонтна база закладів охорони здоров`я Вінницької обласної ради» та специфікацій до даних договорів на адресу вищезазначеного підприємства не надходило, зловживаючи своїм службовим становищем надавав незаконну вказівку підлеглим працівникам на здійснення розрахунку з ФОП ОСОБА_4 , внаслідок чого, на виконання умов вищевказаних договорів, КНП «Авторемонтна база закладів охорони здоров`я Вінницької обласної ради на розрахунковий рахунок ФОП ОСОБА_4 № НОМЕР_1 відкритий у ПАТ «Універсал Банк», згідно платіжних доручень за період часу з 30.10.2019 по 04.12.2020 перераховано грошові кошти на загальну суму 880 123 гривень.

В подальшому, ОСОБА_4 після зарахування на свій розрахунковий рахунок № НОМЕР_1 відкритий у ПАТ «Універсал Банк», вищевказаних грошових коштів разом із ОСОБА_7 розпоряджались протиправно отриманим майном на власний розсуд.

Відповідно до висновку експерта № СЕ-19/102-21/8737-ЕК від 18.06.2021 за результатами проведення судової економічної експертизи документально довідка головного державного аудитора відділу контролю в аграрній галузі, екології та природокористування Управління Північного офісу Держаудитслужби у Вінницькій області ОСОБА_9 від 26.05.2021, в частині виконання умов 131 договорів укладених між КНП «Авторемонтна база закладів охорони здоров`я Вінницької обласної Ради» та ФОП ОСОБА_4 на загальну суму 880 123,00 грн. за 2019-2020 роки підтверджується.

Внаслідок вищеописаних дій, які виразились у заволодінні ОСОБА_7 чужим майном шляхом зловживання своїм службовим становищем за пособництва ОСОБА_4 державі заподіяно матеріальної шкоди на суму 880 123,00 грн., що в понад 775 рази перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян на момент вчинення злочину та відповідно до п. 4 примітки до ст. 185 КК України визнається особливо великим розміром.

Крім цього, у ОСОБА_7 у ході вчинення вищеописаного кримінального правопорушення, а саме заволодіння чужим майном шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, вчиненого за пособництва ОСОБА_4 в особливо великих розмірах, у невстановлений досудовим розслідування час та в невстановленому місці виник умисел на легалізацію (відмивання) доходів, одержаних злочинним шляхом, у зв`язку з чим ОСОБА_7 розробив злочинний план послідовних умисних дій підготовки та вчинення злочину, направленого на легалізацію (відмивання) доходів, одержаних злочинним шляхом.

Так, після виконання КНП «Авторемонтна база закладів охорони здоров`я Вінницької обласної ради» умов кожного із договорів купівлі-продажу за період часу з 30.10.2019 по 04.12.2020 та перерахування на розрахунковий рахунок ФОП ОСОБА_4 № НОМЕР_1 відкритий у ПАТ «Універсал Банк», згідно платіжних доручень за період часу з 30.10.2019 по 04.12.2020 грошових коштів на загальну суму 880 123 грн., ФОП ОСОБА_4 , за попередньою домовленістю з ОСОБА_7 перекидав їх на свій розрахунковий рахунок № НОМЕР_2 відкритий у ПАТ «Універсал Банк», після чого частину грошових коштів знімав з даного рахунку через банківський термінал у готівковій формі та в невстановлений досудовим розслідуванням місці та час передав їх ОСОБА_7 , а частину перекидав на рахунки надані ОСОБА_7 , при цьому залишаючи собі попередньо обумовлену з останнім суму грошових коштів, призначену йому в якості винагороди за надання способу та засобу для вчинення ОСОБА_7 злочину, а саме заволодіння чужим майном шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем.

У результаті вищеописаних грошових операцій ОСОБА_7 та ОСОБА_4 фактично набули грошові кошти, одержані в результаті вчинення суспільно небезпечного протиправного діяння, що передувало легалізації (відмиванню) доходів.

Окрім того, ОСОБА_7 , обіймаючи посаду директора КНП «Авторемонтна база закладів охорони здоров`я Вінницької обласної ради», маючи злочинний умисел спрямований на заволодіння чужим майном шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем та керуючись корисливими мотивом, з метою власного збагачення, усвідомлюючи обсяг офіційно наданих йому за посадою службових повноважень, 22.09.2020, розмістив до електронної системи публічних закупівель «Prozorro» оголошення за № UA-2020-09-22-001458-b про здійснення КНП «Авторемонтна база закладів охорони здоров`я Вінницької обласної ради» публічної закупівлі автомобільних запчастин до двигуна автомобіля ГАЗ 22171, при цьому достовірно знаючи про відсутність потреби у вищезазначених автомобільних запчастинах та розраховуючи на перемогу ФОП ОСОБА_4 , у вищезазначеній закупівлі.

Так, за результатами проведення тендерної закупівлі переможцем з найнижчою ціновою пропозицією у розмірі 18600 гривень став ФОП ОСОБА_10 , з яким 16.10.2020 КНП «Авторемонтна база закладів охорони здоров`я Вінницької обласної ради» уклала договір №580 про закупівлю автомобільних запчастин до двигуна автомобіля ГАЗ 22171.

Відповідно до вищезазначеного договору та специфікації до нього ФОП ОСОБА_10 здійснено поставку до КНП «Авторемонтна база закладів охорони здооров`я Вінницької обласної ради» наступних автомобільних запчастин: 4-х форсунок 132711-02 марки «PEKAR», 4-х поршнів 405.1004018-01-АР Кострома, 1-го К-т прокл 405.3906022 ЗМЗ, 1-ї Полушайби распредвала Газель ЗМЗ 405 АГ 6768, 4-х Шатунів 405 406.1004045-01 ЗМЗ, 1-го вкладиша шатунного 0,25 дв. 405-406 (к-кт) 406.1000104-20, 1-го вкладиша корінного 0,25 дв. 405-406 (к-кт) 406.1000102-20, 1-го Ремкомплекту ГРМ ЗМЗ 405 усиленого 406.3906625-03, 1-го К-т щеплення Газель Волга ЗМЗ 405, 406 в зборі (пр-во LUК), 1-го Шкив-демпфер кол-вала ГАЗ дв.405(ЗМЗ). 406.1005050-30, 1-го Розпредвалу ЗМЗ-405 406.1006015-10, 1-го Насосу масляного ГАЗ 3302, Газель дв.405(ЗМЗ), 1-го Дросселя ГАЗЕЛЬ, СОБОЛЬ, ДВ.405 (ПЕКАР) 4062.1148100-11 та 1-го приводу масляного насоса Газель ЗМЗ 406.1011200-20, та КНП «Авторемонтна база закладів охорони здооров`я Вінницької обласної ради» перераховано грошові кошти у сумі 18600 гривень на розрахунковий рахунок ФОП ОСОБА_10 НОМЕР_3 відкритий в АБ «Укргазбанк».

Отримавши вищезазначені автомобільні запчастини ОСОБА_7 продовжуючи свій злочинний умисел направлений на протиправне збагачення, діючи умисно, з корисливих спонукань, вступивши в злочинну змову з ОСОБА_4 відправив вищевказані автозапчастини ОСОБА_4 , який в свою чергу в невстановлені досудовим слідством дату та час збув дані автомобільні деталі ФОП ОСОБА_11 , за що отримав грошові кошти у сумі 7500 гривень.

Вирученими від продажу вищеописаних автомобільних деталей, належних КНП «Авторемонтна база закладів охорони здоров`я Вінницької обласної ради» грошовими коштами у сумі 7500 гривень ОСОБА_7 та ОСОБА_4 розпорядились на власний розсуд, чим завдали матеріального збитку КНП «Авторемонтна база закладів охорони здоров`я Вінницької обласної ради» на суму 18600 гривень.

У вчиненні даних кримінальних правопорушень підозрюється: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець міста Київ, який зареєстрований та фактично проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий.

Органом досудового розслідування 01.09.2021 в межах досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000068 від 02.09.2020, складено письмове повідомлення про підозру ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 5 статті 27 частиною 3 статті 191, частиною 5 статті 27 частиною 5 статті 191, частиною 2 статті 209 Кримінального кодексу України, яке того ж дня, відповідно до вимог частини 2 статті 135, частини 1 статті 278 Кримінального процесуального кодексу України, вручене представнику житлово експлуатаційної організації за місцем проживання ОСОБА_4 , а саме директору житлово-будівельного кооперативу «ОБЧИСЛЮВАЧ-14».

В подальшому, 23.09.2021 відповідно до постанови прокурора ОСОБА_3 із матеріалів кримінального провадження № 0000068 від 02.09.2020 виділено в окреме кримінальне провадження за № 0001255 від 23.09.2021 відомості про вчинені кримінальні правопорушення ОСОБА_4 .

Щодо наявності обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним ОСОБА_4 кримінальних правопорушень.

Винуватість ОСОБА_4 у скоєнні інкримінованих кримінальних правопорушень підтверджується наступними доказами:

- документами (іншими речами) вилученими за результатами проведення обшуків за наступними адресами: АДРЕСА_1 (за адресою проживання ОСОБА_4 ), АДРЕСА_2 (за адресою проживання директора КНП «Авторемонтна база закладів охорони здоров`я Вінницької обласної ради» ОСОБА_7 ) та м. Вінниця, вул. Салтикова-Щедріна 112-А (за місцем розташування КНП «Авторемонтна база закладів охорони здоров`я Вінницької обласної ради»);

- матеріалами, вилученими за результатами проведення тимчасових доступів в АТ «Укрсиббанк», АТ «А-Банк», АТ «Універсал банк», АТ «ОТП Банк», ПАТ КБ «Приват банк», у яких яких зафіксовано механізми протиправного звернення ОСОБА_4 на власну користь грошових коштів КНП «Авторемонтна база закладів охорони здоров`я Вінницької обласної ради», а також легалізація таких протиправно набутих коштів та їх розподіл з директором КНП «Авторемонтна база закладів охорони здоров`я Вінницької обласної ради» ОСОБА_7 ;

- матеріалами, вилученими за результатами проведення тимчасових доступів в ТОВ «Лайфселл» та ПрАТ «Київстар» у яких зафіксовано телефонні з`єднання ОСОБА_4 та директора КНП «Авторемонтна база закладів охорони здоров`я Вінницької обласної ради» ОСОБА_7 ;

- матеріалами отриманих за результатами проведення негласних слідчих (розшукових) дій, під час яких зафіксовані розмови ОСОБА_4 з директором КНП «Авторемонтна база закладів охорони здоров`я Вінницької обласної ради» ОСОБА_7 щодо обставин вчинення злочинів у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_4 ;

- показами свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_10 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 та ОСОБА_18 , які заперечили факт проведення рмонту та заміни запчастин в транспортних засобах, що були закріплені за ними, та повідомили, що не підписували документи в КНП «Авторемонтна база закладів охорони здоров`я Вінницької обласної ради»;

- висновком судово-почеркознавчої експертизи №4248/4249/4922-4931/21-21 від 06.08.2021, якими підтверджено що ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_10 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 та ОСОБА_18 , не підписували документи на проведення ремонту та заміни запчастин в транспортних засобах;

- показами свідка ОСОБА_11 , який повідомив, що ОСОБА_4 в жовтні 2020 року продав йому автомобільні запчастин до двигуна автомобіля ГАЗ 22171;

- висновками судово-економічних експертиз №СЕ-19/102-21/8738-ЕК від 18.06.2021 та №5139/5498-5509/21-21 від 30.08.2021, якими підтверджено суму завданих збитків КПН «Авторемонтна база закладів охорони здоров`я Вінницької обласної ради»;

- іншими матеріалами кримінального провадження.

Щодо ризику переховування від органів досудового розслідування та/або суду.

У зв`язку із ухиленням ОСОБА_4 від органу досудового розслідування задля уникнення кримінальної відповідальності за вчинені кримінальні правопорушення, відповідно до постанови слідчого ОСОБА_19 від 23.09.2021 ОСОБА_4 оголошено у розшук, а постановою слідчого від 18.02.2022 ОСОБА_4 оголошено у міжнародний розшук.

Згідно з інформацією Управління контррозвідувальних заходів по боротьбі з тероризмом Департаменту захисту національної державності Служби безпеки України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , отримав дозвіл і картку на тимчасове проживання на території Республіки Польща № НОМЕР_4 , що дійсна до 08.09.2025.

Департаментом міжнародного поліцейського співробітництва Національної поліції України 27.05.2024 до обліків Генерального секретаріату Інтерполу було внесено клопотання про публікацію Червоного оповіщення стосовно громадянина України ОСОБА_4 ( ОСОБА_20 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 .

За повідомленням сектору міжнародного поліцейського співробітництва ГУНП у Вінницькій області та інформації НЦБ Інтерполу у Республіці Польща на території вказаної країни 08.10.2024 було затримано громадянина України ОСОБА_4 ( ОСОБА_20 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , який розшукується слідчим відділом Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області для притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 3, ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 209 КК України, у кримінальному провадженні № 0001255 від 23.09.2021.

У подальшому компетентним органом Республіки Польща прийнято рішення про видачу в Україну (екстрадицію) ОСОБА_4 .

Працівниками Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області 16.01.2025 в міжнародному пункті пропуску для автомобільного сполучення «Устилуг-Зосін» здійснено процедуру приймання-передачі ОСОБА_4 .

Таким чином, ОСОБА_4 вже переховувався від органів досудового розслідування.

Тяжкість інкримінованого підозрюваному кримінального правопорушення та суворість покарання за його вчинення може свідчити про наявність ризику повторного переховування від органів досудового розслідування чи суду.

Це твердження узгоджується із позицією ЄСПЛ, викладеною у рішенні по справі «Ilijkov v. Bulgaria» від 26.06.2001 (§ 80, заява № 33977/96), за якою суворість можливого вироку є відповідним елементом в оцінці ризику ухилення, а погляд на серйозність обвинувачення проти заявника дає уповноваженим органам можливість обґрунтовано вважати, що такий початковий ризик був встановлений, та у рішенні ЄСПЛ по справі «Пунцельт проти Чехії» («Punzelt v. Czech Republic») № 31315/96 від 25.04.2000, § 76, відповідно до якого при оцінці ризику переховування від правосуддя може братися до уваги (поряд з іншими обставинами) і загроза відносно суворого покарання.

Варто також зазначити, що у рішенні ЄСПЛ по справі «Бессієв проти Молдови» суд вказав, що ризик втечі має оцінюватися судом у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню. Серйозність же покарання є релевантною обставиною в оцінці ризику того, що підозрюваний може втекти.

ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, за яке, законом передбачено максимальне покарання у виді позбавлення волі на строк до дванадцяти років позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років та з конфіскацією майна.

Окрім того, згідно примітки до ст. 45 КК України кримінальні правопорушення, які інкримінується ОСОБА_4 відноситься до корупційних злочинів, а тому відносно нього при призначенні покарання судом не може бути призначено більш м`яке покарання ніж передбачене законом або прийнято рішення про звільнення від відбування покарання з випробовуванням.

Співставлення можливих негативних наслідків для підозрюваного у вигляді його можливого ув`язнення у невизначеному майбутньому з можливим засудженням до покарання у виді позбавлення волі у найближчій перспективі доводять, що цей ризик є достатньо високим безвідносно стадії кримінального провадження та характеру слідчих та процесуальних дій, які належить провести органу досудового розслідування.

Враховуючи наведені доводи, вважаю, що наявні достатні підстави вважати, що існує ризик того, що підозрюваний ОСОБА_4 зможе переховуватися від органів досудового розслідування чи суду.

Щодо ризику знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.

ОСОБА_4 , у зв`язку із набуттям статусу підозрюваного та отримання примірнику клопотання про застосування запобіжного заходу з додатками, може оцінити обсяг наявних у сторони обвинувачення доказів, а також роль речей і документів, які можуть бути використані як докази стороною обвинувачення, проте знаходяться у володінні самого підозрюваного, інших осіб, причетних до вчинення кримінального правопорушення.

Наявність вказаних обставин, враховуючи стадію досудового розслідування, а також необхідність проведення слідчих дій щодо встановлення та отримання додаткових доказів, дають підстави стверджувати, що ОСОБА_4 може вживати заходи щодо знищення, приховування або спотворення речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин правопорушення.

Щодо ризику незаконно впливати на потерпілого та свідків у цьому ж кримінальному провадженні.

При встановленні наявності цього ризику необхідно враховувати встановлену КПК України процедуру отримання показань від осіб у кримінальному провадженні, а саме спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, стаття 224 КПК України).

Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина 4 статті 95 КПК).

У свою чергу, частиною 11 ст. 615 КПК України визначено, що показання, отримані під час допиту свідка, потерпілого, у тому числі одночасного допиту двох чи більше вже допитаних осіб, у кримінальному провадженні, що здійснюється в умовах воєнного стану, можуть бути використані як докази в суді виключно у випадку, якщо хід і результати такого допиту фіксувалися за допомогою доступних технічних засобів відеофіксації.

Тобто ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й продовжує існувати на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом, крім випадків неможливості отримання безпосередньо судом таких показань внаслідок обставин, пов`язаних із введенням воєнного стану на території України.

Окрім цього, через тривалий період вчинення злочину у часі та значну кількість задіяних у ньому осіб, наразі у кримінальному провадженні не встановлено усіх свідків, яким можуть бути відомі обставини вчинення протиправних дій, а також інших осіб, які можуть бути причетні до вчинення злочину.

Щодо недостатності застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу. (частина 1 статті 183 КПК).

Більш м`якими запобіжними заходами, у порівнянні із триманням під вартою, є особисте зобов`язання; особиста порука; застава; домашній арешт.

З урахуванням встановлених обставин, характеру справи, існуючих ризиків, на теперішній час застосування більш м`яких запобіжних заходів не забезпечить можливості здійснення дієвого контролю за поведінкою підозрюваного та виконання ним процесуальних обов`язків, оскільки запобіжний захід у вигляді тримання під вартою буде більш ефективним щодо інших запобіжних заходів, від вчинення ОСОБА_4 позапроцесуальних дій та неналежної процесуальної поведінки.

Щодо розміру застави.

Положення КПК України та практика ЄСПЛ орієнтують суд на наступні критерії, які слід врахувати під час визначення розміру застави: обставини кримінального правопорушення; особливий характер справи; майновий стан підозрюваного; його сімейний стан, зокрема матеріальне становище близьких осіб; масштаб його фінансових операцій; дані про особу підозрюваного; встановлені ризики, відповідно до ст. 177 КПК України; «професійне середовище» підозрюваного; помірність обраного розміру застави та можливість її виконання, а також за певних обставин шкода, завдана кримінальним правопорушенням.

Відповідно до п. 3 ч. 5 ст. 182 КПК України, щодо особи, підозрюваної у вчиненні особливо тяжкого злочину, розмір застави визначається у межах від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Частиною 5 ст. 12 КК України визначено, що особливо тяжким злочином є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі понад двадцять п`ять тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, позбавлення волі на строк понад десять років або довічного позбавлення волі.

Відповідно до ч. 4 ст. 182 КПК України, розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, інших даних про його особу та ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави буде достатнім стримуючим засобом, щоб у особи, щодо якої застосовано заставу, не виникало бажання будь - яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні та не вчинялися заходи щодо уникнення настання ймовірної кримінальної відповідальності.

У виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно (абз. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України).

Використання законодавцем терміну «у виключних випадках», по суті, є оціночним критерієм щодо здатності або нездатності забезпечити виконання обов`язків підозрюваним. В такому випадку для суду, як і для слідчого судді, орієнтирами для визначення розміру застави може бути майновий стан підозрюваного, розмір майнової шкоди або доходу, в отриманні якого він підозрюється, сума неправомірної вигоди.

Враховуючи, що законодавцем не визначено чітких критеріїв обрання розміру застави у виключних випадках, визначення її грошового еквіваленту відбувається відповідно до внутрішнього переконання суду. На думку колегії суддів, сума застави повинна бути такою, щоб, з одного боку, загроза втрати внесеної суми стримувала підозрюваного від намірів та спроб порушити покладені на нього обов`язки, а з іншого - не була завідомо непомірною для нього, що призведе до неможливості виконання застави.

При визначенні розміру необхідно врахувати, що злочин, передбачений ч. 5 ст. 191 КК України, у вчиненні якого ОСОБА_4 повідомлено про підозру, є особливо тяжким та, у відповідності до примітки ст. 45 КК України, відноситься до корупційних.

Корупційна діяльність безпосередньо пов`язана з великими обсягами активів, які можуть становити значну частку ресурсів держави та які ставлять під загрозу політичну стабільність і сталий розвиток цих держав.

Відповідно до абз. 2 Угоди про створення групи держав по боротьбі з корупцією (GRECO) від 05.05.1998 р., корупція являє собою величезну загрозу правовим нормам, демократії, правам людини, об`єктивності та соціальній справедливості, перешкоджає економічному розвиткові та ставить під загрозу стабільність демократичних інститутів та етичних норм суспільства.

Корупція спотворює моральний стан будь-якого суспільства, порушує соціально - економічні права бідних та незахищених прошарків суспільства, підриває демократію, руйнує верховенство права, яке є основою кожного цивілізованого суспільства, затримує розвиток, та позбавляє суспільство, і зокрема, бідних, переваг вільного та відкритого змагання (Лімська декларація від 11.09.1997 р., прийнята на VIII Міжнародній конференції по боротьбі з корупцією, Ліма, Перу, 7-11 вересня 1997 року).

Корупція загрожує правопорядку, демократії та правам людини, руйнує належне управління, чесність та соціальну справедливість, перешкоджає конкуренції та економічному розвиткові і загрожує стабільності демократичних інститутів і моральним засадам суспільства (абз. 5 преамбули Кримінальної конвенції про боротьбу з корупцією (ETS 173) від 27.01.1999 р., ратифікованої Законом України № 252-V від 18.10.2006 р., що набрала чинності 01.03.2010).

Абзацами 2, 4 преамбули до Конвенції Організації Об`єднаних Націй проти корупції від 31.10.2003 р., ратифікованої Законом України № 251-V від 18.10.2006 р., що набрала чинності 01.03.2010 встановлено, що корупція породжує серйозні проблеми і загрози для стабільності й безпеки суспільств, що підриває демократичні інститути й цінності, етичні цінності й справедливість та завдає шкоди сталому розвитку й принципу верховенства права. Випадки корупції, пов`язані з великими обсягами активів, які можуть складати значну частку ресурсів держави, ставлять під загрозу політичну стабільність і сталий розвиток цих держав.

Отже, хоча максимальна межа застави, визначена п. 3 ч. 5 ст. 182 КК України, і є значною, проте така сума не завжди є достатньою для гарантування належної процесуальної поведінки підозрюваних у вчиненні корупційних злочинів.

Враховуючи обставини вчинення інкримінованих ОСОБА_4 корупційних кримінальних правопорушень, встановлені ризики, суму грошових коштів, яка, за версією органу досудового розслідування, є предметом кримінально протиправних дій, вважаю за доцільне визначити йому заставу у розмірі 880 123, 00 гривень.

На даному етапі кримінального провадження такий розмір застави є обґрунтованим, а перспектива його втрати може мати суттєвий негативний вплив на матеріальне становище ОСОБА_4 , а тому зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного, а також застерегти його від невиконання покладених на нього обов`язків.

Враховуючи вищевикладене, слідчий просив слідчого суддю клопотання задовольнити та застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою із визначенням застави розміром 880 123,00 гривень.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав, слідчому судді пояснив, що по кримінальному провадженні існує ризик, зокрема те, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжких та особливо тяжкого кримінальних правопорушень, тому може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, продовжити вчиняти кримінальні правопорушення, іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню, що унеможливлює обрання йому менш суворого запобіжного заходу.

Підозрюваний ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечив проти задоволення клопотання слідчого, просив слідчого суддю обрати відносно нього більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

В судовому засіданні адвокат ОСОБА_5 підтримала заперечення підозрюваного, просила слідчого суддю застосувати більш м`який запобіжний захід не пов`язаний із позбавленням волі у вигляді домашнього арешту, а у випадку якщо слідчий суддя прийде до висновку про необхідність застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою визначити підозрюваному ОСОБА_4 заставу у розмірі 80 розмірів прожитого мінімуму для працездатних осіб.

Слідчий суддя, вислухавши учасників судового розгляду, дослідивши та проаналізувавши матеріали клопотання, дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Враховуючи наведене, судовий розгляд клопотання здійснювався за фіксації судового процесу технічними засобами.

Стаття 177 КПК України, передбачає, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Стаття 183 КПК України, передбачає, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам.

Відповідно до вимог ст. 184 КПК України під час досудового розслідування слідством встановлено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і в обґрунтування застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_4 покладається необхідність запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, а також перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Відповідно до ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводяться наданні сторонами кримінального провадження докази обставин, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального провадження; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначених у клопотанні.

Вирішуючи питання про застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу, слідчий суддя враховує вік та стан здоров`я, сімейний та матеріальний стан, вид діяльності та місце проживання останнього та інші обставини, що мають значення для прийняття відповідного рішення.

Зокрема слідчий суддя враховує те, що ОСОБА_4 має постійне місце проживання, раніше не судимий, офіційно працевлаштований, підозрюється у вчиненні тяжких та особливо тяжкого кримінального правопорушення, за які передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк до дванадцяти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років та з конфіскацією майна.

Разом із тим, органом досудового розслідування обґрунтовано наявність низки ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Зокрема, на теперішній час органом досудового розслідування ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні тяжких та особливо тяжкого кримінальних правопорушень. Враховуючи обставини кримінального правопорушення, тяжкість покарання за злочин, особу підозрюваного, слідчий суддя під час розгляду клопотання дійшов висновку, що підозрюваний ОСОБА_4 перебуваючи на волі може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на інших підозрюваних у цьому ж кримінальному провадженні, що унеможливлює обрання йому більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою.

При цьому слід зазначити, що чинне законодавство не вимагає підтвердження того, що підозрюваний обов`язково здійснюватиме такі дії, однак має об`єктивну можливість їх реалізації в майбутньому.

Разом з тим, підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу ОСОБА_4 слідчий суддя не вбачає.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27 ч.ч. 3, 5 ст. 191, ч. 2 ст. 209 КК України підтверджується матеріалами кримінального провадження у їх сукупності.

При цьому, слідчий суддя звертає увагу, що згідно положень чинного КПК України, на стадії досудового розслідування оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті їх оцінки з точки зору достатності й допустимості для встановлення вини чи її відсутності у особи.

На цій стадії слідчий суддя, враховуючи правову позицію ЄСПЛ, оцінює оголошену підозру лише з точки зору її обґрунтованості.

Так, згідно позиції, що висловлена у рішеннях ЄСПЛ і яку використовують слідчі судді, зокрема «Нечипорук, Йонкало проти України» №42310/04 від 21 квітня 2011 року, «Фокс, Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства» № 12244/86,12245/86, 12383/86 від 30 серпня 1990 року, «Мюррей проти Сполученого Королівства» №14310/88 від 28 жовтня 1994 року, термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити це правопорушення.

Тобто, обґрунтованою є підозра яка побудована на фактах, що підпадають під опис одного з правопорушень, визначених у законі про кримінальну відповідальність і стандарт доказування «обґрунтована підозра» вважається досягнутим, якщо фактів та інформації достатньо, аби переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла вчинити кримінальне правопорушення.

Щодо рівня імовірності, за якого підозра вважається обґрунтованою, то цей стандарт доказування не передбачає, що уповноважені особи мають оперувати доказами, достатніми для пред`явлення обвинувачення чи ухвалення обвинувального вироку, які необхідні на наступних етапах кримінального провадження.

За наявності обґрунтованих даних, які спростовують усі чи деякі обставини вчинення кримінального правопорушення, прокурор має право змінити раніше повідомлену підозру чи, за наявності для цього підстав, прийняти рішення про закриття провадження.

В даному випадку, з`ясовані під час розгляду клопотання обставини свідчать про те, що повідомлення про підозру було здійснено за наявності фактичних даних, які давали прокурору можливість дійти висновку, що ОСОБА_4 може бути причетним до вчинення інкримінованих кримінальних правопорушень, а додані до клопотання документи містять фактичні дані, які дають підстави слідчому судді на даній стадії процесу вважати, що причетність ОСОБА_4 до вчинення кримінальних правопорушень, які йому інкримінують органи досудового розслідування, є імовірною та достатньою для повідомлення такій особі про підозру.

Отже, у даному випадку оголошена ОСОБА_4 підозра з огляду на практику ЄСПЛ відповідає критеріям обґрунтованості.

Таким чином, слідчий суддя вважає, що прокурором наведені, відповідно до ст.ст. 177-178 КПК України, мета та підстави застосування запобіжного заходу, а також враховані обставини, які повинні враховуватися при обранні запобіжного заходу.

Разом з тим, метою застосування запобіжного заходу є не карна функція, а забезпечувальна, тобто, до підозрюваного має бути застосований такий вид запобіжного заходу, який би в повній мірі забезпечив запобіганню ризиків, передбачених ст. 177 КПК Україниі встановлених в судовому засіданні, а також, відповідав засадам гарантування основоположних прав людини на свободу та особисту недоторканність (пп. «а» п. 1ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод).

За приписами ч. 4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Прокурором в ході розгляду даного клопотання доведено, що вказані в клопотанні ризики, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів в даному випадку є недоцільним та не можливим і саме тримання під вартою може запобігти зазначеним в клопотанні ризикам, а тому дане клопотання слідчий суддя вважає обґрунтованим, доведеним, та таким, що підлягає до задоволення.

Крім того, слідчим суддею врахована практика Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою має право визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, у справі «Гафа проти Мальти» ЄСПЛ дійшов висновку про порушення статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, вказавши, що заявник перебував під вартою протягом майже 12 місяців після прийняття рішення про звільнення під заставу, свідчить про те, що національні суди не вжили необхідних заходів для визначення належного розміру застави.

З урахуванням обставин кримінального правопорушення, особи підозрюваного, слідчий суддя дійшов висновку, що з метою надання підозрюваному права на альтернативний вид запобіжного заходу, з урахуванням встановлених в судовому засіданні обставин, підозрюваному ОСОБА_4 необхідно визначити заставу, яка буде достатньою мірою гарантувати виконання покладених на нього обов`язків.

На підставі наведеного, керуючись ст. 176 178, 183, 184, 186, 193, 196, 197, 309, 400 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого слідчого відділу Вінницького районного управління поліції Головного Управління Національної поліції у Вінницькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Строк тримання під вартою діє протягом 39 (тридцяти дев`яти) днів з моменту затримання ОСОБА_4 , тобто до 14 год. 20 хв. 24 лютого 2025 року (відповідно до протоколу затримання), в межах строку досудового розслідування.

Строк дії ухвали суду про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою визначити до 24 лютого 2025 року.

Одночасно визначити ОСОБА_4 , заставу в розмірі 880 123 (вісімсот вісімдесят тисяч сто двадцять три) гривні, які необхідно внести на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом строку дії ухвали.

У разі внесення застави покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:

- прибувати на виклики слідчого, прокурора та суду за першою вимогою;

- не відлучатись з місця проживання, без дозволу слідчого, прокурора або суду, повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання, роботи або навчання;

- утриматись від спілкування із особами, які являються свідками у даному кримінальному провадженні;

- утриматись від спілкування із ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Якщо ОСОБА_4 не виконає покладені на нього обов`язки, то застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя, суд вирішує питання про застосування до підозрюваного, обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень частини сьомої статті 194 КПК України.

У разі внесення застави та покладення обов`язків на підозрюваного ОСОБА_4 визначити термін їх дії відповідно до ч. 6 ст. 194 КПК України, тобто в межах строку досудового розслідування на час покладення обов`язків.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її проголошення.

Подача апеляційної скарги на дану ухвалу суду зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя