ЖОВТНЕВИЙ РАЙОННИЙ СУД
Миколаївської області
Справа №477/1934/24
Провадження №1-кп/477/140/25
УХВАЛА

17 березня 2025 року Жовтневий районний суд Миколаївської області у складі: головуючого по справі судді ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинувачених: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

захисників обвинувачених- адвокатів ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

розглядаючи у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Миколаєві у ході підготовчого судового засідання кримінальне провадження, що зареєстроване в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за № 0000229, по обвинуваченню:

- ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 28, ч.3 ст.27, ч.3 ст.365-2 КК України,

ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.28,ч.3ст.27, ч.4 ст.27 ч.3 ст.365-2 КК України,

ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.1 ст.362, ч.2 ст.28,ч.3ст.365-2 КК України,

ВСТАНОВИВ:

29 липня 2024 року до Жовтневого районного суду Миколаївської області надійшло кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 28, ч.3 ст.27, ч.3 ст.365-2 КК України, ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.28,ч.3ст.27, ч.4 ст.27 ч.3 ст.365-2 КК України, ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.1 ст.362, ч.2 ст.28,ч.3ст.365-2 КК України.

Відповідно до протоколу авто розподілу кримінальне провадження розподілено до розгляду судді ОСОБА_1 , та призначено до підготовчого судового засідання.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_7 заявила клопотання в інтересах обвинуваченого про відвід прокурору ОСОБА_3 у зв`язку з його упередженим ставленням при проведенні досудового розслідування, так як останній приймав участь у зверненні повторно до слідчого судді Миколаївського районного суду з клопотанням про накладення арешту на майно, яке було вилучено при обшуку у обвинуваченого 18.08.2023 року та на яке уже накладався арешт ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду за місцем проведення обшуку та відповідно до ухвали Миколаївського апеляційного суду від 04.10.2023 року, яку скасовано та відмовлено у задоволенні клопотання про накладення арешту. Таким чином, прокурор ОСОБА_3 у тому ж кримінальному провадженні проігнорувавши ухвалу апеляційного суду, замість повернення вилученого майна обвинуваченому, повторно звернувся до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на теж саме майно, яке було задоволено та 13.12.2023 року за клопотанням захисника обвинуваченого було скасовано тим же слідчим суддею, який виніс ухвалу про накладення арешту. Таким чином, сторона захисту не довіряє прокурору у даному кримінальному провадженні, вважаючи його дії упередженими, та просить про задоволення заяви про відвід прокурора ОСОБА_3 .

Обвинувачений ОСОБА_4 підтримав клопотання, подане його захисником адвокатом ОСОБА_7 про відвід прокурору, у зв`язку з упередженим ставленням останнього при проведенні досудового розслідування.

Обвинувачена ОСОБА_10 та її захисник адвокат ОСОБА_8 підтримали клопотання про відвід прокурору.

Обвинувачена ОСОБА_6 та її захисник адвокат ОСОБА_9 не заперечували проти призначення кримінального провадження до судового розгляду. Підтримали клопотання подане адвокатом ОСОБА_7 про відвід прокурору у зв`язку з упередженим ставленням останнього при проведенні досудового розслідування.

Прокурор ОСОБА_3 заперечував проти задоволення клопотання про його відвід та пояснив, що увійшов до групи прокурорів за вказаним кримінальним провадженням у зв`язку з неефективністю попередніх процесуальних керівників, змінена і підслідність. Дійсно приймав участь у засіданні апеляційного суду, де було скасовано ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду про накладення арешту на майно обвинуваченого, яке було тимчасово вилучено. При зверненні до нього із клопотанням про повернення майна стороною обвинуваченого, він пояснив про необхідність звернення до органу досудового розслідування із заявою про необхідність виконання ухвали суду. Однак, з під його процесуального керівництва дане кримінальне провадження було вилучено, у зв`язку з чим він він не міг знати про подальшу його долю. Заперечував проти задоволення клопотання у зв`язку з відсутністю підстав для його задоволення, оскільки важає, що не є упередженою особою.

Заслухавши пояснення учасників провадження, дослідивши надані докази, суд встановив наступне.

Відповідно до поданих суду доказів встановлено, що відповідно до реєстру матеріалів досудового розслідування, вбачається наявність звернення до Ленінського районного суду з клопотанням про накладення арешту на вилучене у ході обшуку майно та ухвала Ленінського районного суду від 20.09.2023 року про накладення арешту на майно, яке вилучено в ході обшуку за місцем проживання обвинуваченого ОСОБА_4 , а також ухвала Миколаївського апеляційного суду від 04.10.2023 року, якою зазначений арешт скасовано та відмовлено у задоволенні клопотання про накладення арешту на вказане майно. Як вбачається зі змісту ухвали слідчого судді Ленінського районного суду м. Миколаєва від 20 вересня 2023 року, за участю прокурора ОСОБА_3 розглянуто та задоволено клопотання про арешт майна обвинуваченого. 4 жовтня 2023 року Миколаївським апеляційним судом постановлено рішення про скасування ухвали слідчого судді та відмовлено у задоволенні клопотання про накладення арешту. 20 листопада 2023 року інший прокурор з групи прокурорів, які були попередньо визначені, звернувся до Миколаївського районного суду з клопотанням про накладення арешту на теж саме майно, але уже в рамках виділеного кримінального провадження, а відповідно до змісту ухвали від 13.12.2023 року того ж слідчого судді арешт було скасовано з вказівкою, що прокурор ОСОБА_11 , звертаючись до суду з вказаним клопотанням про накладення арешту на спірне майно, зазначила у клопотанні неправдиві відомості, які ввели суддю в оману при постановленні судового рішення. Таким чином, заявник вважає, що прокурор ОСОБА_3 умисно не вжив заходів щодо доведення до відому наступного складу групи прокурорів про наявність ухвали апеляційного суду, яка скасувала накладений арешт на майно та унеможливив своєчасне його повернення власнику, що порушило його законні права.

Відповідно до ст. 77 КПК України передбачені підстави для відводу прокурора , однією з яких є існування інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

Згідно п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка підлягає застосуванню відповідно до ст.9 Конституції, та ст.2, ч.1 ст.8 ЦПК України та ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» закріплено принцип, за яким кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи безстороннім судом.

Як зазначено в рішенні Європейського Суду з прав людини у справі «Олександр Волков проти України», як правило, безсторонність означає відсутність упередженості та необ`єктивності. Згідно з усталеною практикою Суду існування безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинно встановлюватися згідно з: (i) суб`єктивним критерієм, врахувавши особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об`єктивним у цій справі, та (ii) об`єктивним критерієм, іншими словами, шляхом встановлення того, чи забезпечував сам суд та, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності. Адже йдеться про довіру, яку в демократичному суспільстві суди повинні вселяти у громадськість (див. рішення від 26 жовтня 1984 року у справі "Де Куббер проти Бельгії" (De Cubber v. Belgium), Series A, № 86).

Тобто, згідно з прецедентною практикою Європейського Суду з прав людини суд має забезпечити достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності.

Враховуючи пояснення прокурора ОСОБА_3 про його необізнаність з матеріалами кримінального провадження, необізнаність наявності подальшої долі кримінального провадження та інформації з приводу вилученого майна, що не мало мати місце у професійній діяльності, то заявлене клопотання підлягає задоволенню, а прокурор ОСОБА_3 підлягає відводу від участі у даному кримінальному провадженні як сторона обвинувачення.

Керуючись ч.1 ст.32, ст.ст.314-316 КПК України суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання адвоката ОСОБА_7 про відвід прокурора ОСОБА_3 від участі у кримінальному провадженні задовольнити.

Відвести прокурора ОСОБА_3 від участі у кримінальному провадженні №0000229 від 24.06.2024 року за обвинуваченням ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_12