Справа № 738/278/25
№ провадження 1-кп/738/47/2025
УХВАЛА

25 лютого 2025 року місто Мена Чернігівської області

Менський районний суд Чернігівської області у складі:

судді - ОСОБА_1 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні суду кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 29 грудня 2024 року за №0000420 про обвинувачення

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, уродженки с. Жовтневе (нині Покровське) Менського (нині Корюківського) району Чернігівської області, з неповною середньою освітою, непрацюючої, неодруженої, не маючої на утриманні малолітніх та непрацездатних осіб, зареєстрованої по АДРЕСА_1 , фактично проживаючої по АДРЕСА_1 , раніше не судимої

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 121 КК України,

за участю:

секретаря судового засідання - ОСОБА_3 ,

учасників судового провадження:

прокурора - ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

обвинуваченої - ОСОБА_2

В С Т А Н О В И В:

05 лютого 2025 року до Менського районного суду Чернігівської області надійшов обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 29 грудня 2024 року за №0000420, про обвинувачення ОСОБА_2 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України.

З метою підготовки до судового розгляду судом з`ясовано в учасників судового провадження думку щодо можливості призначення судового розгляду, порядку його проведення (у відкритому чи закритому судовому засіданні), визначено склад осіб, які братимуть участь у справі та вирішено заявлені клопотання.

Під час підготовчого судового засідання прокурор висловила думку про можливість призначення до судового розгляду кримінального провадження на підставі даного обвинувального акту, посилаючись на те, що під час досудового розслідування були дотримані всі вимоги КПК України, підстав для закриття провадження чи повернення обвинувального акту прокурору не вбачає, а також заявила клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченій на 60 днів, яке мотивоване тим, що на даний час ризики, які враховано при застосуванні запобіжного заходу, не зменшилися та продовжують існувати, а саме ризик, передбачений п.1 ч.1 ст. 177 КПК України - це переховування від суду, який обґрунтовується тим, що обвинувачена ОСОБА_2 не працююча, не одружена, не має сталих соціальних зв`язків, не має постійного законного джерела доходу та розуміючи, про реальний термін відбування покарання за вчинений злочин, у разі доведення її вини, зможе переховуватися від органів досудового розслідування та суду; ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України - незаконний вплив з боку ОСОБА_2 на свідків та потерпілу підтверджується тим, що показання свідків та потерпілої мають важливе значення для цього кримінального провадження, проте в умовах зацікавленості підозрюваної у відверненні негативних наслідків, обумовлених притягненням її до кримінальної відповідальності, вона може безпосередньо, а також використовуючи зв`язки із іншими особами, впливати на потерпілу, яка є її знайомою, та свідка ОСОБА_6 з яким вона проживає у одному будинку у різних формах (умовляння, підкуп, заохочення, погрози, нанесення тілесних ушкоджень тощо), з метою їх спонукання до ненадання показань, перекручування або спотворення обставин, які їм відомі, тощо; ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України вчинення обвинуваченою інших кримінальних правопорушень, оскільки ОСОБА_2 не працююча, не одружена, не має сталих соціальних зв`язків, не має постійного законного джерела доходу, тому остання може продовжити вчиняти нові умисні злочини.

З огляду на викладене, запобіжний захід тримання під вартою є єдиним та безальтернативним запобіжним заходом, який зможе забезпечити виконання підозрюваною покладених на неї процесуальних обов`язків, а також запобігатиме вищевказаним ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Потерпіла ОСОБА_7 в підготовче судове засідання не з`явилася, до суду надала заяву про проведення підготовчого судового засідання без її участі.

Обвинувачена ОСОБА_2 та її захисник не заперечували проти призначення кримінального провадження до судового розгляду, однак заперечували проти задоволення клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинуваченої ОСОБА_2 , посилаючись на те, що прокурором не надано суду доказів щодо наявності ризиків, передбачених пунктами 1, 3 та 5 частини 1 статті 177 КПК України, вони є надуманими та припущенням прокурора, просили змінити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на інший більш м`який запобіжний захід.

Заслухавши думку учасників підготовчого судового засідання, перевіривши обвинувальний акт з додатками на відповідність вимогам КПК України, суд приходить до висновку про наявність достатніх підстав для призначення кримінального провадження стосовно ОСОБА_2 до судового розгляду, виходячи з наступного.

Дане кримінальне провадження підсудне Менському районному суду Чернігівської області.

Обвинувальний акт складено у відповідності до вимог кримінального процесуального законодавства. Підстав для зупинення або закриття кримінального провадження під час підготовчого засідання не встановлено.

З`ясувавши в учасників судового провадження їх думку щодо доцільності продовження строку тримання під вартою обвинуваченої, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч.3 ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених Розділом ІІ цього Кодексу.

Згідно з положеннями статті 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Метою і підставою тримання під вартою є запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється особа, незаконно впливати на потерпілих та свідків або іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню.

Згідно з ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

У пункті 4 частини 2 статті 183 КПК України зазначено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

При судовому розгляді клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд враховує вимоги п.п.3,4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження прав особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

У рішенні по справі «W проти Швейцарії» від 26 січня 1993 року Європейський суд з прав людини вказав, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилитись від слідства.

Вирішуючи питання про продовження запобіжного заходу або його зміну, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини відповідно до статті 178 КПК України.

Прокурор, заявляючи клопотання про продовження строків тримання під вартою обвинуваченому послалася на те, що на теперішній час продовжують існувати ризики, передбачені пунктами 1, 3 та 5 частини 1 статті 177 КПК України, які існували на час обрання стосовно ОСОБА_2 запобіжного заходу, а саме, можливість переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення, крім того, зазначила, що ОСОБА_2 не працює, не одружена, не має сталих соціальних зв`язків, не має постійного законного джерела доходу, а тому підстав для заміни або обрання стосовно обвинуваченої більш м`якого запобіжного заходу не вбачає.

Під час досудового розслідування до підозрюваної ОСОБА_2 ухвалою слідчого судді Менського районного суду Чернігівської області від 30 грудня 2024 року було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк до 27 лютого 2025 року.

ОСОБА_2 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, санкція частини першої статті 121 КК України передбачає покарання у вигляді позбавлення волі строком від п`яти до восьми років.

Судо встановлені ризики, передбачені пунктами 1, 3, частини 1 статті 177 КПК України.

Аналізуючи ризик переховування ОСОБА_2 від суду в контексті практики Європейського суду з захисту прав людини, необхідно зазначити, що ризик втечі обвинуваченого не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (Panchenkov. Russia (Панченко проти Росії)). Ризик втечі може оцінюватись у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Beccievv. Moldova (Бекчиев проти Молдови)).

Необхідно зазначити, що обвинувачена ОСОБА_2 не має постійного місця проживання, до затримання проживала у будинку ОСОБА_6 , який на даний час проходить військову службу, згода останнього на подальше проживання обвинуваченої у його будинку відсутня, інші особи також не надали згоди на проживання ОСОБА_2 разом з ними в одному помешканні, належного на праві приватної власності житла обвинувачена не має, а також обвинувачена не має постійного місця роботи, а отже постійного та законного джерела доходів для існування, не одружена, не має на утриманні малолітніх та непрацездатних осіб, відповідно не має міцних соціальних зв`язків, а тому має можливість вільно змінити місце проживання в будь-який час задля уникнення кримінальної відповідальності.

Враховуючи ці обставини і тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, існує реальний ризик залишення нею місця проживання в будь-який час задля уникнення кримінальної відповідальності.

Наявні підстави вважати, що існують ризики незаконного впливу ОСОБА_2 на свідка та потерпілу, оскільки вона особисто з ними знайома, їй відоме місце їх проживання, а тому, перебуваючи на волі, матиме реальну можливість шляхом погроз, вмовляння чи переконання впливати на них з метою зміни їх показань, тим самим перешкоджати встановленню обставин по справі, перешкоджати кримінальному провадженню, в зв`язку з чим перебування останньої в слідчому ізоляторі унеможливить їх спілкування.

Таким чином, під час судового засідання встановлено реальні ризики того, що обвинувачена ОСОБА_2 у разі застосування до неї менш суворого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, буде переховуватись від суду; впливати на свідка та потерпілу у кримінальному провадженні.

Оцінюючи в сукупності всі обставини, передбачені ст. 178 КПК України, зокрема, тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_2 , тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання її винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, продовження існування ризиків, передбачених пунктами 1, 3 частини першої статті 177 КПК України, які існували на момент обрання обвинуваченій запобіжного заходу, а також те, що судове провадження не завершене, не допитані свідок та потерпіла, а тому зазначені прокурором та встановлені судом обставини виправдовують подальше тримання обвинуваченої під вартою з метою забезпечення виконання останньою процесуальних обов`язків та встановленню всіх обставин у кримінальному провадженні, та свідчать про неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.

У відповідності до вимог ч.6 ст. 314 КПК України суд вважає необхідним доручити представнику Корюківського районного сектору №1 філії Державної установи «Центр пробації» в Чернігівській області скласти досудову доповідь про обвинувачену ОСОБА_2 ..

Згідно з приписами ч.2 ст. 27 та ч.1 ст.31 КПК України кримінальне провадження в суді першої інстанції здійснюється відкрито професійним суддею одноособово.

Керуючись статтями 177, 178, 183, 314-317, 372 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Призначити судовий розгляд кримінального провадження про обвинувачення ОСОБА_2 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 121 КК України, суддею одноособово у відкритому судовому засіданні на 07 березня 2025 року об 11-00 годині в приміщенні Менського районного суду Чернігівської області (вул. Сіверський шлях 146, м. Мена).

В судове засідання до приміщення Менського районного суду Чернігівської області конвоювати обвинувачену ОСОБА_2 , викликати прокурора, потерпілу ОСОБА_7 , захисника ОСОБА_5 ..

Клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою задовольнити.

Продовжити строк тримання під вартою обвинуваченої ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до 17-00 години 23 квітня 2025 року.

Визначити 23 квітня 2025 року датою закінчення строку дії ухвали в частині продовження строку тримання під вартою ОСОБА_2 .

Доручити представнику Корюківського районного сектору №1 філії Державної установи «Центр пробації» в Чернігівській області скласти досудову доповідь про обвинувачену ОСОБА_2 , яку надати до початку розгляду справи по суті.

Роз`яснити обвинуваченій ОСОБА_2 про можливість брати участь у підготовці досудової доповіді, шляхом надання персоналу органу пробації інформації, необхідної для підготовки такої доповіді.

Копію ухвали вручити обвинуваченій, прокурору та направити уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

Роз`яснити учасникам судового провадження про можливість ознайомитися з матеріалами кримінального провадження до судового розгляду, шляхом заявлення відповідного клопотання.

Ухвала може бути оскаржена в частині продовження запобіжного заходу до Чернігівського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1