У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 квітня 2025 року місто Київ

Слідчий суддя Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання прокурора Київської обласної прокуратури ОСОБА_3 , про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0000042 від 07.02.2025 року, за підозрою ОСОБА_4 за фактом вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України та ОСОБА_5 за фактом вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 114-1, ч. 3 ст. 332 КК України,

В С Т А Н О В И В :

Прокурор Київської обласної прокуратури ОСОБА_3 , як прокурор групи прокурорів у кримінальному провадженні, звернувся до суду з клопотанням в якому просить накласти арешт на вилучені речі 12.04.2025 під час проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , де проживає ОСОБА_6 , а саме на мобільний телефон «Samsung Galaxy A54», IMEI1 НОМЕР_1 , IMEI2 НОМЕР_2 , та ноутбук «Lenovo FLEX 5».

На обґрунтування клопотання зазначив, що слідчим управлінням Головного управління СБ України у м. Києві та Київській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0000042, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 07.02.2025 року за підозрою ОСОБА_4 за фактом вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 332 Кримінального кодексу України та ОСОБА_5 за фактом вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 114-1, ч. 3 ст. 332 Кримінального кодексу України.

З матеріалів провадження вбачається, що ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в період з 2023 року по 2024 рік, спільно з директором БФ «Україна мрій» ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а також спільно з колишнім (на той час чинним) головою Броварської районної військової адміністрації ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та його заступником ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , організували схему по наданню дозволу для виїзду закордон чоловікам призивного віку.

Поряд з тим, у ході досудового розслідування від Броварського районного відділу ГУ СБ України у м. Києві та Київській області отримано інформацію, яка підтверджує, що ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Так, 12.04.2025 у вказаному кримінальному провадженні на підставі ухвали слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_9 від 07.04.2025 в ході обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , де проживає ОСОБА_6 , вилучено мобільний телефон «Samsung Galaxy A54», IMEI1 НОМЕР_1 , IMEI2 НОМЕР_2 , та ноутбук «Lenovo FLEX 5».

Також, 12.04.2025 вилучені речі під час проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , де проживає ОСОБА_6 , визнано речовим доказом у кримінальному провадженні № 0000042.

На підставі викладеного, зважаючи на те, що вказані речі вилучені в ході проведення обшуку містять на собі інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, з метою збереження речових доказів, та запобігання їх приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження, прокурор просив накласти арешт на майно.

Прокурор подав заяву про розгляд справи за його відсутності, вимоги клопотання підтримав, просив їх задовольнити.

Володілець майна належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання в судове засідання не з`явився.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

З огляду на положення ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, майно, яке має ознаки речового доказу повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто являється його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу - запобігання можливості протиправного впливу (псуванню, перетворенню, використанню) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

Арешт майна з підстав передбачених ч. 2, 3 ст. 170 КПК України по суті являє собою форму забезпечення доказів і є самостійною правовою підставою для арешту майна поряд з забезпеченням цивільного позову та конфіскацією майна та, на відміну від двох останніх правових підстав, не вимагає оголошення підозри у кримінальному провадженні і не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна.

Відповідно до ч. 10, 11 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку, зокрема, на рухоме, нерухоме майно. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів. Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб (ч. 2 ст. 173 КПК України).

Судом встановлено, що слідчим управлінням Головного управління СБ України у м. Києві та Київській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0000042, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 07.02.2025 року за підозрою ОСОБА_4 за фактом вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 332 Кримінального кодексу України та ОСОБА_5 за фактом вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 114-1, ч. 3 ст. 332 Кримінального кодексу України.

12.04.2025 у вказаному кримінальному провадженні на підставі ухвали слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_9 від 07.04.2025 в ході обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , де проживає ОСОБА_6 , вилучено мобільний телефон «Samsung Galaxy A54», IMEI1 НОМЕР_1 , IMEI2 НОМЕР_2 , та ноутбук «Lenovo FLEX 5».

12.04.2025 вилучені речі під час проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , де проживає ОСОБА_6 , визнано речовим доказом у кримінальному провадженні № 0000042.

Як вбачається з матеріалів клопотання, у прокурора є достатні та обґрунтовані підстави вважати, що вказані речі зберегли на собі сліди злочину, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Отже відповідне майно відповідає критеріям, передбаченим ст. 98 КПК України.

Тому, з огляду на положення ст. 170 КПК України, майно, яке відповідає критеріям визначеним у ст. 98 КПК України критеріям, повинно арештовуватися незалежно від того, хто являється його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу - запобігання можливості протиправного впливу - відчуження, приховання, використання тощо на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

Оцінюючи в сукупності надані стороною кримінального провадження докази, при вирішенні питання про накладення арешту на майно, приймаючи до уваги те, що наявна сукупність підстав та розумних підозр вважати, що вказане у клопотанні майно, може бути речовим доказом у кримінальному провадженні, слідчий суддя приходить до висновку про наявність правових підстав для застосування заходу забезпечення кримінального провадження. А тому є всі передбачені ст.170 КПК України підстави для арешту, в межах даного кримінального провадження, вказаного у клопотанні майна.

При розгляді клопотання про арешт майна слідчий суддя також враховує, що арешт майна це тимчасовий захід забезпечення кримінального провадження і на даний час у сторони обвинувачення є необхідність встановити і перевірити обставини та відомості щодо вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, провести ряд слідчих та процесуальних дій, зокрема, допитати свідків, провести експертні дослідження тощо, у межах кримінального провадження № 0000042.

Таким чином, слідчий суддя приходить до висновку, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні прокурора, а також може бути виконане завдання, для виконання якого прокурор звертається із клопотанням, зважаючи на те, що досудове розслідування у кримінальному провадженні триває, а тому приходить до висновку, що клопотання прокурора необхідно задовольнити.

Також слід роз`яснити, що відповідно до ст. 174 КПК України власник або володілець майна мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Керуючись ст. 98, 170 - 173, 175 КПК України, слідчий суддя,

У Х В А Л И В :

Клопотання прокурора Київської обласної прокуратури ОСОБА_3 , про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0000042 від 07.02.2025 року, за підозрою ОСОБА_4 за фактом вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України та ОСОБА_5 за фактом вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 114-1, ч. 3 ст. 332 КК України - задовольнити.

Накласти арешт на вилучене 12.04.2025 під час проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , де проживає ОСОБА_6 , майно, а саме: на мобільний телефон «Samsung Galaxy A54», IMEI1 НОМЕР_1 , IMEI2 НОМЕР_2 , та ноутбук «Lenovo FLEX 5».

Ухвалу може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 5-денний строк з дня проголошення ухвали; у разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом 5 днів з дня отримання копії цієї ухвали.

Cлідчий суддя ОСОБА_1