Справа № 717/3250/24

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 грудня 2024 року слідчий суддя Кельменецького районного суду Чернівецької області ОСОБА_1

при секретарі: ОСОБА_2

з участю прокурора: ОСОБА_3

слідчого: ОСОБА_4

власника майна: ОСОБА_5

розглянув клопотання слідчого слідчого відділення Дністровського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Чернівецькій області ОСОБА_6 про арешт майна.

Встановив:

Слідчий ОСОБА_6 за погодженням із прокурором звернувся до суду із клопотанням, в якому просить накласти арешт з обмеженням права на користування, розпорядження та відчуження на тимчасово вилучене майно - грошові кошти в сумі 1600 гривень купюрою номіналом 1000 гривень серії ЕГ9826871, та трьома купюрами номіналом по 200 гривень серії ГЕ1503013, ВМ3598686, ВЖ4605370, які належать на праві власності ОСОБА_5 , які він надав у вигляді неправомірної вигоди 25.12.2024 року працівникам Дністровського РВП ГУНП в Чернівецькій області , з метою збереження речового доказу та забезпечення спеціальної конфіскації.

В поданні зазначено, що слідчим відділенням Дністровського РВП ГУНП в Чернівецькій області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000276 від 25 грудня 2024 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 369 КК України.

Під час досудового розслідування слідчим встановлено, що 25 грудня 2024 року близько 10 години, на вулиці Паламаря в селищі Кельменці Дністровського району, працівниками СРПП Дністровського РВП ГУНП в Чернівецькій області ОСОБА_7 та ОСОБА_8 за порушення ПДР було зупинено автомобіль «Опель Зафіра» номерний знак НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_5 . Під час складання адміністративних матеріалів за ст. 121-3 КУпАП, ОСОБА_5 намагаючись уникнути адміністративної відповідальності, надав працівникам поліції неправомірну вигоду в сумі 1600 гривень.

25 грудня 2024 року в ході проведення огляду місця події в салоні автомобіля «Мітсубіші Аутлендер» номерний знак НОМЕР_2 , нижче підлокітника, було виявлено та вилучено грошові кошти в сумі 1600 гривень, а саме одну купюру номіналом 1000 гривень серії ЕГ9826871, та три купюри номіналом по 200 гривень серії ГЕ1503013, ВМ3598686, ВЖ4605370.

На думку слідчого, у разі не накладення арешту на вищевказані кошти, вони можуть бути приховані або знищені.

Вислухавши думку ОСОБА_5 , слідчого та прокурора, дослідивши додані до клопотання копії документів, вважаю, що клопотання слід задовольнити.

Зокрема слідчий довів, що існує сукупність підстав та розумних підозр вважати, що кошти в сумі 1600 гривень є доказом злочину і були використані як знаряддя вчинення кримінального правопорушення.

Згідно до ч.2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Кошти в сумі 1600 гривень можливо використати як речовий доказ у кримінальному провадженні.

Існують обставини, які підтверджують, що незастосування заборони користування та розпорядження предметом, на який слідчий просить накласти арешт, може призвести до його приховування або знищення цього речового доказу.

При прийнятті рішення про арешт майна також враховується розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження та наслідки арешту майна для ОСОБА_5 .

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу (ч. 3 ст. 170 КПК України).

Відповідно до ч.2 ст.170 КПК України - слідчий суддя або суд під час судового провадження накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у частині другій статті 167 цього Кодексу.

Відповідно до ч.4 ст.170 КПК України, заборона використання майна, а також заборона розпорядження таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до знищення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Згідно положень ч.1 ст. 369 КК України кримінальним правопорушенням є пропозиція чи обіцянка службовій особі надати їй або третій особі неправомірну вигоду, а так само надання такої вигоди за вчинення чи невчинення службовою особою в інтересах того, хто пропонує, обіцяє чи надає таку вигоду, чи в інтересах третьої особи будь-якої дії з використанням наданої їй влади чи службового становища.

Як вбачається з матеріалів провадження, 25 грудня 2024 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено відомості про кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 369 КК України.

Згідно до протоколу огляду місця події від 25 грудня 2024 року, в салоні службового автомобіля «Мітсубіші Аутлендер» номерний знак НОМЕР_2 , нижче підлокітника, виявлено та вилучено одну купюру номіналом 1000 гривень серії ЕГ9826871, та три купюри номіналом по 200 гривень серії ГЕ1503013, ВМ3598686, ВЖ4605370.

Зазначені купюри були виявлені в ході огляду місця події та вилучені.

Згідно до постанови слідчого від 25 грудня 2024 року вказані грошові кошти у даному кримінальному провадженні визнані речовим доказом.

У відповідності до ч.1 ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінальнопротиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінальнопротиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Вилучені кошти підпадають під критерії положень ч.1 ст.98 КПК України, оскільки кошти ймовірно містять сліди злочину (були надані у якості неправомірної вигоди), можуть бути використані як доказ факту та обставин, що встановлюється під час кримінального провадження.

Вважаю, що повернення коштів власнику перешкодить належній фіксації слідової інформації, наявної на цих коштах та встановленню всіх об`єктивних обставин кримінального правопорушення.

Враховуючи викладене, з огляду на необхідність збереження даного майна, яке містить на собі сліди кримінального правопорушення та може бути використане як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, необхідність проведення експертизи із вказаним майном, вважаю необхідним арешт вказаних коштів, оскільки таке обмеження права власності, його можливі негативні наслідки для власника є на даний час розумними та співрозмірними із завданням даного кримінального провадження.

При цьому також враховується, що згідно до п.1 ч.9 ст. 100 КПК України, гроші, цінності та інше майно, які підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та/або зберегли на собі його сліди, конфіскуються.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 98, 170-173 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

На підставі пункту 1 частини 2 статті 170 КПК України, накласти арешт на кошти в сумі 1600 гривень, а саме одну купюру номіналом 1000 гривень серії ЕГ9826871, та три купюри номіналом по 200 гривень серії ГЕ1503013, ВМ3598686, ВЖ4605370.

Заборонити ОСОБА_5 розпоряджатися та користуватися коштами в сумі 1600 гривень, а саме купюрою номіналом 1000 гривень серії ЕГ9826871, та трьома купюрами номіналом по 200 гривень серії ГЕ1503013, ВМ3598686, ВЖ4605370.

Виконання ухвали доручити слідчому Дністровського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Чернівецькій області ОСОБА_4 , якого уповноважити на її виконання.

Ухвала про арешт майна виконується слідчим негайно.

Копії ухвали вручити прокурору, слідчому та ОСОБА_5 .

Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Ухвала може бути оскаржена до Чернівецького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Чернівецького апеляційного суду.

Слідчий суддя: