Справа № 521/3051/25
Номер провадження:1-кс/521/1604/25
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
22 квітня 2025 року м.Одеса
В обґрунтування клопотання зазначено, що досудовим розслідуванням встановлено, що указом Президента України та Верховного головнокомандувача Збройних сил України ОСОБА_8 від. 24.02.2022 №64/2022 та Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 №2102-ХІ введено військовий стан на всій території України, який в подальшому неодноразово продовжений.
Останній раз Указом Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 14.01.2025 № 26/2025, затвердженого Законом України від 15.01.2025 № 4220-IX, строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 08 лютого 2025 року строком на 90 діб, тобто до 09 травня 2025 року.
Згідно частини 1 статті 1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» (Закон № 389-VIII від 12.05.1995 в редакції від 29.09.2022) воєнний стан це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.
Також, відповідно до статті 68 Конституції України передбачено, що кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.
Крім цього, військовослужбовці призвані на військову службу за призовом під час мобілізації та направлені для проходження служби до військових частин, яких зараховано до списків особового складу, поставлено на всі види забезпечення та призначено на посади під час проходження ними військової служби відповідно до вимог ст.ст. 11, 16, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 1, 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України зобов`язані свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, бути хоробрими, ініціативними і дисциплінованими, постійно бути зразком високої культури, скромності і витримки, постійно підвищувати рівень військових професійних знань, вдосконалювати свою виучку і майстерність, знати та виконувати свої обов`язки та додержуватися вимог статутів Збройних Сил України.
Проте, не заважаючи на обізнаність з вказаними нормативно-правовими актами військовослужбовець військової служби за призовом під час мобілізації, солдат військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , будучи раніше судимим, на шлях виправлення не став та у грудні 2024 року маючи досвід вчинення злочинів проти власності, розробив план щодо протиправного заволодіння грошовими коштами, що належать іншим громадянам України та з цією метою вирішив утворити стійке злочинне об`єднання, а саме організовану групу.
Для реалізації свого злочинного плану, використовуючи свої яскраво виражені лідерські якості, солдат ОСОБА_9 організував та очолив організовану групу для вчинення злочинів проти власності, до складу якої залучив ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та військовослужбовця військової служби за призовом під час мобілізації, солдата військової частини НОМЕР_2 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з якими підтримував дружні відносини та довів розроблений ним злочинний план, розподіливши при цьому їх ролі та функції, спрямовані на досягнення цього плану, шляхи прикриття своєї злочинної діяльності, отримання та розподілу незаконних матеріальних благ між членами організованої групи.
Стійкість організованої групи виражалася в стабільних, міцних, дружніх і близьких стосунках, внутрішніх зв`язках між її учасниками, існуванні певних правил поведінки, підтримання фізичної підготовки, спільної мети, яка базувалася на бажанні кожного з них отримувати стабільні незаконні прибутки для задоволення власних потреб у виді грошових коштів, а також в обізнаності кожного учасника організованої групи про план вчинення злочинів, який розроблений солдатом ОСОБА_9 і узгоджений з іншими учасниками організованої групи.
Згідно розробленого плану, солдат ОСОБА_9 взяв на себе роль організатора, при цьому ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та солдат ОСОБА_4 виступили виконавцями (співвиконавцями) вчинення злочинів, прагнучи тісно поєднати свої зусилля для досягнення єдиного злочинного результату, спрямованого на виконання відомого всім єдиного плану.
Як організатор злочинів та керівник організованої групи, солдат ОСОБА_9 особисто підшукував осіб, у яких у подальшому вимагалися грошові кошти; планував та керував вчиненням злочинів, та доводив розроблений план вчинення конкретних злочинів до усіх учасників організованої групи; розподіляв ролі учасників групи як безпосередньо під час вчинення злочину, так і перед його вчиненням; особисто за допомогою аудіо та відео зв`язку через мобільний додаток Telegram та через звичайний мобільний зв`язок, знаходячись в камерному приміщенні №345 на корпусному відділенні №3 ДУ «Одеський слідчий ізолятор» за адресою: м. Одеса, Люстдорфська дорога, буд. 11, брав участь у вимаганні грошових коштів у громадян; після вчинення злочинів, як особисто, так і через учасників організованої групи проводив розподіл незаконно отриманих грошових коштів між учасниками групи; підтримував у організованій групі постійні міцні внутрішні зв`язки між учасниками та високий рівень узгодженості їх дій, дисципліни та фізичної підготовки; із погрозою застосування насильства та застосуванням такого, вимагав від потерпілих грошові кошти; надавав доручення усім членам організованої групи, постійно контролював їх виконання; застосовував заходи психологічного впливу щодо учасників злочинного об`єднання за невиконання наказів і доручень або порушення встановлених ним правил поведінки.
Як виконавці, ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та солдат ОСОБА_4 відповідно до плану злочинної діяльності, та розподілених ролей виконували злочинні накази солдата ОСОБА_9 , інформували його про хід та результати виконання розробленого ним злочинного плану.
Під час вчинення злочинів членами даної організованої групи для конспірації та координації своїх дій використовувалися термінали мобільного зв`язку, номери яких постійно змінювалися учасниками організованої групи.
Таким чином, солдат ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та солдат ОСОБА_4 з метою власної наживи, у продовж кількох місяців зорганізувались для спільної злочинної діяльності у стійку організовану групу і згідно розподілених між собою ролей, домовившись, що для отримання грошових коштів будуть застосовані погрози вбивства та заподіяння тілесних ушкоджень до потерпілих та їх близьких родичів, в період з січня 2025 року по 27.02.2025 до припинення їх злочинної діяльності правоохоронними органами, діючи як у складі частини учасників організованої групи так і окремо за попередньою змовою групою осіб, вчинили ряд злочинів пов`язаних із вимаганням грошових коштів у жителів м. Одеси.
Так, з метою реалізації свого злочинного умислу, переслідуючи корисливі мотиви, з метою незаконного збагачення, солдат ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та солдат ОСОБА_4 , діючи у складі організованої групи починаючи з 04.12.2024 по 27.01.2025, як особисто так і неодноразово у телефонному режимі почали висувати потерпілому ОСОБА_12 незаконну вимогу у необхідності передачі їм грошових коштів у сумі 600 доларів США, під приводом вигаданого боргу, погрожуючи при цьому фізичним насильством.
В подальшому, 27.01.2025 приблизно о 15 год. 54 хв. ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та солдат ОСОБА_4 , діючи умисно, спільно, у складі організованої групи осіб, прибули на перехрестя вулиць Старопортофранківської та Пастера в м. Одесі, де постійно підтримували зв`язок з солдатом ОСОБА_9 по відео зв`язку через мобільний додаток Telegram, який перебував у камерному приміщенні №345 на корпусному відділенні №3 ДУ «Одеський слідчий ізолятор».
Так, ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та солдат ОСОБА_4 , побачивши потерпілого ОСОБА_12 , який йшов їм на зустріч зі сторони скверу по вулиці Балківській, заздалегідь обумовивши свої ролі, почали зближатися з потерпілим, зокрема ОСОБА_10 та солдат ОСОБА_4 оточили ОСОБА_12 з обох боків, а ОСОБА_11 залишився на відстані, тим самим виконуючи роль контрспостереження.
Далі, ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та солдат ОСОБА_4 , реалізуючи свій спільний злочинний умисел, направлений на вимагання грошових коштів у потерпілого ОСОБА_12 , діючи умисно, з корисливих мотивів, в умовах воєнного стану, з метою незаконного збагачення, усвідомлюючи суспільну небезпечність своїх дій та передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки у вигляді заподіяння матеріальної шкоди потерпілому і бажаючи їх настання, користуючись значною фізичною перевагою та кількістю над потерпілим, використовуючи фактор раптовості, здійснюючи психологічний вплив, який виражався у погрозах застосування фізичного насильства та обмеження його свободи, під керівництвом солдата ОСОБА_9 та виконуючи його вказівки, висунули останньому незаконну, безпідставну вимогу передачі їм грошових коштів у сумі 600 доларів США, під приводом вигаданого боргу.
Незважаючи на позицію ОСОБА_12 про відсутність боргу, ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та солдат ОСОБА_4 , під керівництвом солдата ОСОБА_9 , який знаходився в умовах ДУ «Одеський слідчий ізолятор», продовжили вимагати у потерпілого грошові кошти в сумі 600 доларів США, при цьому, погрожували у грубій формі з використанням нецензурної лайки та образливих слів, що у випадку невиконання їх вимог, до нього буде застосовано фізичне насильство, що в свою чергу надаі супроводжувалось вимогою передачі їм хоча б частини грошових коштів із загальної суми вигаданого боргу.
Надалі, потерпілий ОСОБА_12 , усвідомлюючи реальну фізичну перевагу вказаних осіб, приймаючи їх погрози за реальні, повідомив про наявність у нього коштів у сумі 300 доларів США, на що ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та солдат ОСОБА_4 , під керівництвом солдата ОСОБА_9 , продовжуючи вимагати грошові кошти, використовуючи при цьому психологічний тиск, погрозу застосування потерпілому ОСОБА_12 тілесних пошкоджень, близько о 15 год. 55 хв. забрали 300 доларів США (що згідно офіційного курсу НБУ станом на 19.02.2025 становило 12 600 гривень) з рук ОСОБА_12 , які ОСОБА_10 брав особисто, пригрозивши ОСОБА_12 фізичною розправою у випадку неповернення вчасно решти суми коштів вигаданого боргу.
Таким чином, солдат ОСОБА_4 підозрюється у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 27, ч. 4 ст. 189 КК України, за кваліфікуючими ознаками: вимога передачі чужого майна з погрозою насильства над потерпілим, обмеження прав, свобод або законних інтересів потерпілого (вимагання), вчинене організованою групою, в умовах воєнного стану.
Крім цього, з метою реалізації свого злочинного умислу, пов`язаного з вимаганням грошових коштів, переслідуючи корисливі мотиви, з метою незаконного збагачення, повторно, діючи у складі організованої групи, 03.02.2025, близько о 15 год. 04 хв. ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та солдат ОСОБА_4 , діючи умисно, за попередньою змовою організованою групою осіб, прибули до парку ім. Т.Г. Шевченка зі сторони вулиці Маразліївської у м. Одеса, де постійно підтримували зв`язок з солдатом ОСОБА_9 по звичайному мобільному зв`язку, який перебував у камерному приміщенні №345 на корпусному відділенні №3 ДУ «Одеський слідчий ізолятор».
Далі, ОСОБА_11 , солдат ОСОБА_4 та ОСОБА_10 , реалізуючи свій спільний злочинний умисел, направлений на вимагання грошових коштів у потерпілого ОСОБА_13 , діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, в умовах воєнного стану, з метою незаконного збагачення, усвідомлюючи суспільну небезпечність своїх дій та передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки у вигляді заподіяння матеріальної шкоди потерпілому і бажаючи їх настання, користуючись значною фізичною перевагою та кількістю над потерпілим, використовуючи фактор раптовості, здійснюючи психологічний вплив, який виражався у погрозах застосування фізичного насильства та обмеження його свободи, під керівництвом солдата ОСОБА_9 та виконуючи його вказівки, висунули останньому незаконну, безпідставну вимогу передачі їм грошових коштів, під приводом вигаданого боргу.
Незважаючи на позицію ОСОБА_13 про відсутність боргу, ОСОБА_11 , солдат ОСОБА_4 та ОСОБА_10 , під керівництвом солдата ОСОБА_9 , який знаходився в умовах ДУ «Одеський слідчий ізолятор», продовжили вимагати у потерпілого грошові кошти, при цьому, погрожували у грубій формі з використанням нецензурної лайки та образливих слів, що у випадку невиконання їх вимог, до нього буде застосовано фізичне насильство, на що потерпілий ОСОБА_13 , усвідомлюючи реальну перевагу вказаних осіб, приймаючи їх погрози за реальні, повідомив про наявність у нього коштів у сумі 3 000 гривень, які близько о 15 год. 40 хв. ОСОБА_11 забрав особисто з рук ОСОБА_13 .
Проте, будучи незадоволеними сумою грошових коштів, яку їм надав потерпілий ОСОБА_13 , ОСОБА_11 , солдат ОСОБА_4 та ОСОБА_10 , під керівництвом солдата ОСОБА_9 , продовжили далі вимагати грошові кошти у потерпілого ОСОБА_13 , використовуючи при цьому психологічний тиск, погрозу нанесення тілесних пошкоджень, на що потерпілий ОСОБА_13 , приймаючи їх погрози за реальні, повідомив про наявність у нього на карті ще коштів у сумі 5 000 гривень. Як наслідок, ОСОБА_11 надав потерпілому ОСОБА_13 номер карти АТ «Універсал Банк» № НОМЕР_3 , на яку об 15 год. 42 хв. потерпілий перевів вказану суму у розмірі 5 000 гривень, на що ОСОБА_11 , солдат ОСОБА_4 та ОСОБА_10 пригрозили ОСОБА_13 фізичною розправою у випадку неповернення їм щотижня частини суми із суми вигаданого боргу.
Таким чином, солдат ОСОБА_4 підозрюється у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 27, ч. 4 ст. 189 КК України, за кваліфікуючими ознаками: вимога передачі чужого майна з погрозою насильства над потерпілим, обмеження прав, свобод або законних інтересів потерпілого (вимагання), вчинене організованою групою, в умовах воєнного стану.
Також, переслідуючи корисливі мотиви, з метою незаконного збагачення, пов`язаного з вимаганням грошових коштів, діючи повторно, в період з 02.01.2025 по 19.02.2025 ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та солдат ОСОБА_4 , під керівництвом солдата ОСОБА_9 за попередньою змовою організованою групою осіб неодноразово у телефонному режимі висували вимогу ОСОБА_14 у необхідності передачі грошових коштів у сумі 10 000 доларів США, погрожуючи фізичним насильством.
В подальшому, 19.02.2025 приблизно о 16 год. 00 хв. ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та солдат ОСОБА_4 , діючи умисно, за попередньою змовою організованою групою осіб, прибули поряд із місцем перебування потерпілого, біля ресторану «Tref cinema cafe», розташованого за адресою: м. Одеса, просп. Шевченка, буд. 16, де постійно підтримували зв`язок з ОСОБА_9 по відео зв`язку через мобільний додаток Telegram.
Так, ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та солдат ОСОБА_4 , побачивши ОСОБА_14 біля ресторану «Tref cinema cafe», підбігли до нього зі спини, викрикуючи його ім`я та взявши його під руки відвели в сторону у глиб парку, розташованого біля ресторану «Tref cinema cafe».
Далі, ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та солдат ОСОБА_4 , під керівництвом солдата ОСОБА_9 , реалізуючи свій спільний злочинний умисел, направлений на вимагання грошових коштів у потерпілого ОСОБА_14 , діючи спільно, в складі організованої групи, умисно, з корисливих мотивів, в умовах воєнного стану, з метою незаконного збагачення, усвідомлюючи суспільну небезпечність своїх дій та передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки у вигляді заподіяння матеріальної шкоди потерпілому і бажаючи їх настання, користуючись значною фізичною перевагою та кількістю над потерпілим, використовуючи фактор раптовості, здійснюючи психологічний вплив, який виражався у погрозах застосування фізичного насильства та обмеження його свободи, висунули останньому незаконну, безпідставну вимогу передачі їм грошових коштів у сумі 10 000 доларів США, під приводом вигаданого боргу.
Незважаючи на позицію ОСОБА_14 про відсутність боргу ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та солдат ОСОБА_4 під керівництвом солдата ОСОБА_9 , продовжили вимагати у потерпілого грошові кошти в сумі 10 000 доларів США, при цьому, погрожували у грубій формі з використанням нецензурної лайки та образливих слів, що у випадку невиконання їх вимог, до нього буде застосовано фізичне насильство.
Після цього, ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та солдат ОСОБА_4 , під керівництвом солдата ОСОБА_9 , який знаходився в умовах ДУ «Одеський слідчий ізолятор» та підтримував з ними зв`язок по відео зв`язку через мобільний додаток Telegram, відвели потерпілого ОСОБА_14 якомога далі у глиб парку, здійснюючи тим самим психологічний вплив та продовжили висловлювати погрози застосування фізичного насильства з нанесенням тілесних ушкоджень ОСОБА_14 з вимогою передати їм частину грошових коштів із загальної суми вигаданого боргу.
Надалі, потерпілий ОСОБА_14 , усвідомлюючи реальну перевагу вказаних осіб, приймаючи їх погрози за реальні, повідомив про наявність у нього коштів у сумі 500 доларів США та 8 000 гривень, на що ОСОБА_10 , продовжуючи разом із ОСОБА_11 та солдатом ОСОБА_4 , під керівництвом солдата ОСОБА_9 вимагати грошові кошти, використовуючи при цьому психологічний тиск, погрозу застосування тілесних пошкоджень, близько о 16 год. 30 хв. забрали 500 доларів США (що згідно офіційного курсу НБУ станом на 19.02.2025 становило 20 800 гривень) та 8 000 гривень з рук ОСОБА_14 , які солдат ОСОБА_4 брав особисто, пригрозивши ОСОБА_14 фізичною розправою у випадку неповернення решти суми вигаданого боргу у розмірі 10 000 доларів США.
В подальшому, 26.02.2025 на виконання вказівок організатора організованої групи солдата ОСОБА_9 щодо залучення до вчинення злочину більшої кількості людей, з метою доведення єдиного злочинного умислу організованої групи направленого на вимагання грошових коштів від ОСОБА_14 до кінця, ОСОБА_11 залучив ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , до безпосереднього вимагання грошових коштів від ОСОБА_14 , про що повідомив усім іншим учасникам організованої групи.
Вподальшому, 27.02.2025 приблизно о 14 год. 20 хв. ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_15 та солдат ОСОБА_4 під керівництвом солдата ОСОБА_9 прибули за адресою АДРЕСА_1 , де солдат ОСОБА_9 підтримував з ними зв`язок по відео зв`язку через мобільний додаток Telegram.
Так, ОСОБА_10 та солдат ОСОБА_4 , залишились навпроти вказаного будинку, тим самим виконуючи роль контрспостереження, для того, щоб їх дії лишились непоміченими для оточуючих, а ОСОБА_11 та ОСОБА_15 , побачивши ОСОБА_14 , який виходив із ЖК «Прохорівський квартал», підбігли до нього та під керівництвом солдата ОСОБА_9 , реалізуючи свій єдиний спільний злочинний умисел, направлений на вимагання грошових коштів у потерпілого, з винятковим цинізмом, розуміючи протиправність своїх дій, з корисливих мотивів, в умовах воєнного стану, з метою незаконного збагачення, усвідомлюючи суспільну небезпечність своїх дій та передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки у вигляді заподіяння матеріальної шкоди потерпілому і бажаючи їх настання, користуючись значною фізичною перевагою над потерпілим, використовуючи фактор раптовості, здійснюючи психологічний вплив, який виражався у погрозах застосування фізичного насильства, обмеження його свободи та нанесенням тілесних ушкоджень, які виразились у нанесенні долонею ляпасів по обличчю, голові та шарпанню за верхній одяг, висунули останньому незаконну, безпідставну вимогу передачі їм грошових коштів під приводом вигаданого боргу.
Незважаючи на позицію ОСОБА_14 про відсутність боргу, ОСОБА_11 та ОСОБА_15 , під керівництвом солдата ОСОБА_9 та під прикриттям ОСОБА_10 та ОСОБА_4 , продовжили вимагати у потерпілого грошові кошти в сумі 10 000 доларів США, при цьому, погрожували у грубій формі з використанням нецензурної лайки та образливих слів, після чого ОСОБА_11 дістав з лівого кармана куртки потерпілого ОСОБА_14 грошові кошти у сумі 7 000 доларів США (що згідно офіційного курсу НБУ станом на 27.02.2025 становило 291 200 гривень) в рахунок погашення неіснуючого боргу, після чого усі четверо покинули місце вчинення кримінального правопорушення, де залишився потерпілий ОСОБА_14 , однак, під час спроби втечі, були затримані співробітниками правоохоронних органів.
Таким чином, солдат ОСОБА_4 підозрюється у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 27, ч. 4 ст. 189 КК України, за кваліфікуючими ознаками: вимога передачі чужого майна з погрозою насильства над потерпілим, обмеження прав, свобод або законних інтересів потерпілого (вимагання), вчинене організованою групою, в умовах воєнного стану, що завдало значної шкоди потерпілому.
27.02.2025 року ОСОБА_4 затримано в порядку ст. 208 КПК України.
27.02.2025 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України.
31.03.2025 року ОСОБА_4 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 27, ч. 4 ст. 189 КК України.
Обґрунтованість підозри ОСОБА_4 повністю підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколами допитів та додаткових допитів потерпілих ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 ; протоколами проведення за участю потерпілих ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 слідчих експериментів; протоколами впізнання за фотознімками за участю потерпілих ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 ; протоколами оглядів за участю потерпілих ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 речей та предметів, зокрема мобільних телефонів, аудіо-, відео записів; протоколами допитів свідків ОСОБА_16 та ОСОБА_17 ; протоколами впізнання за фотознімками за участю свідків ОСОБА_16 та ОСОБА_17 ; протоколами оглядів мобільних телефонів підозрюваних; протоколами проведених негласних слідчих (розшукових) дій; висновком судово-медичної експертизи потерпілого ОСОБА_14 та іншими матеріалами в сукупності.
28.02.2025 ухвалою слідчого судді Малиновського районного суду м. Одеси відносно підозрюваного ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без права визначення розміру застави.
Двох-місячний строк слідства закінчується 27.04.2025, однак, завершити досудове розслідування до вказаного строку не представляється можливим, оскільки необхідно провести ряд слідчих дій, а саме:
- отримати п`ять висновків призначених судових комп`ютерно-технічних експертиз за експертною спеціальністю 10.9 «Дослідження комп`ютерної техніки та програмних продуктів», стосовно вилучених мобільних телефонів підозрюваних;
- отримати три висновки призначених відносно потерпілих комплексних амбулаторних судових психолого-психіатричних експертиз;
- здійснити тимчасовий доступ до речей і документів, а саме до інформації, яка міститься у операторів мобільного зв`язку ПрАТ «ВФ Україна», ПрАТ «Київстар» та ТОВ «ЛАЙФСЕЛЛ»;
- здійснити аналіз отриманої у операторів мобільного зв`язку інформації;
- здійснити тимчасовий доступ до речей і документів, а саме до інформації, яка міститься у банківській установі АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК»;
- розсекретити клопотання та таємні ухвали Одеського апеляційного суду про дозвіл на проведення негласних слідчих (розшукових) дій.
Крім того, необхідно вирішити питання щодо остаточної кваліфікації дій підозрюваних та виконати вимоги ст. ст. 290, 291 КПК України, скласти обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування.
Відомості, які будуть отримані в результаті перелічених слідчих (розшукових) та інших процесуальних дій, мають значення доказів у кримінальному провадженні, оскільки підтвердять причетність підозрюваного до вчинення кримінального правопорушення.
Завершити вказані процесуальні дії у передбачений законом, загальний строк досудового розслідування неможливо, у зв`язку із складністю провадження та великою кількістю процесуальних дій.
Враховуючи вищевикладене, для проведення та завершення вказаних слідчих дій необхідно продовжити строк досудового розслідування вказаного правопорушення на строк до чотирьох місяців.
В подальшому, у зв`язку з закінченням строків досудового розслідування, слідчим СВ Відділення поліції №3 Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 ініційовано клопотання про продовження строку досудового розслідування до Малиновського районного суду м. Одеси до 4-х місяців, а саме до 27.06.2025.
Слідчий у клопотанні зазначає, що існують ризики, передбачені ст.177 КПК України, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілих та свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.
Крім того слідчий у клопотанні зазначає, що виходячи з характеру та обставин інкримінованого злочину, беручи до уваги особу підозрюваного, можна дійти висновку про те, що у разі застосування менш суворого запобіжного заходу буде неможливо запобігти вищевказаним ризикам та забезпечити виконання підозрюваним своїх обов`язків.
Таким чином, лише запобіжний захід у вигляді тримання під вартою зможе гарантувати належне виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та перешкодити ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.
Також слідчий у клопотанні відповідно до вимог п.5 ч.4 ст.183 КПК України просить не визначати розмір застави у кримінальному провадженні, щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.
Прокурор в судовому засіданні підтримала клопотання, наполягала на його задоволенні, оскілки обраний запобіжний захід у вигляді тримання підозрюваного під вартою спливає 27.04.2025 року. Також просила врахувати, що ухвалою слідчого судді Малиновського районного суду м.Одеси від 22.04.2025 року продовжено строк досудового розслідування до 27.06.2025 року. Розмір застави підозрюваному просила не визначати, оскільки підозрюється у вчиненні злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.
Захисник заперечував проти задоволення клопотання, просив застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за фактичним місцем проживання.
Підозрюваний зазначив, що свою вину у інкримінованому злочині визнає, проти клопотання слідчого заперечує, раніше судимий до покарання із застосуванням іспитового строку, підтримав думку свого захисника.
Заслухавши думку прокурора та слідчого, захисника та підозрюваного, вивчивши клопотання та матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання слідчого підлягає задоволенню за наступних підстав.
Відповідно до п.5 ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам передбаченим в частині 1 цієї статті, в тому числі: переховування від суду, та незаконного впливу на свідків, вчинення іншого кримінального правопорушення.
Згідно із ч.3 ст.197 КПК України строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Статтею 178 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 КПК України, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, в тому числі й вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання винуватим, вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого, міцність його соціальних зв`язків, наявність постійного місця роботи, навчання, його репутацію, майновий стан, наявність судимостей, дотримання раніше застосованих запобіжних заходів та інше.
Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
Підставою продовження запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 особливо тяжких злочинів, передбачених ч.2 ст.27, ч.4 ст.189 КК України, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілих та свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.
На стадії досудового розслідування слідчий суддя наділений лише повноваженнями на перевірку обґрунтованості підозри, яка за своїм змістом до процедури висунення обвинувачення в порядку, передбаченому КПК України, на стадії досудового розслідування є обґрунтованим припущенням про вчинення особою кримінального правопорушення, повідомлення про яке складається на певному етапі досудового розслідування, коли є підстави для формулювання підозри (ч.1 ст.276 КПК України). Повідомлення про підозру персоніфікує кримінальне провадження, є юридичним фактом, що породжує виникнення кримінальних процесуальних правовідносин, та етапом, з якого починає реалізовуватися кримінальна відповідальність.
Оцінці слідчим суддею також підлягають наявність та/або продовження існування ризиків, передбачених частиною 1 статті 177 КПК. Ризиком у контексті кримінального провадження є певний ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. При цьому КПК України не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) буде здійснювати відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.
Відтак, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя враховує ту обставину, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжких злочинів, вказані обставини перевірялись слідчим суддею під час застосування відносно підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а також враховуючи, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України на даний час не відпали, не зменшились, слідчий суддя також враховує тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_4 у разі визнання його винуватим, особу підозрюваного, який раніше судимий, має місце проживання, тому приходить до висновку, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілих та свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється. Підстав для обрання більш м`яких запобіжних заходів у вигляді домашнього арешту, застави, особистої поруки слідчим суддею не встановлено.
Відповідно до п.5 ч.4 ст.183 КПК України слідчий суддя, суд при постановлені ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо особливо тяжкого злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.
Ухвалою слідчого судді Малиновського районного суду м.Одеси відносно ОСОБА_4 був обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави.
Суд приходить до висновку, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжких злочинів, передбачених ч.2 ст.27, ч.4 ст.189 КК України, враховуючи обставини справи, наведені вимоги законодавства слідчий суддя приходить до висновку про необхідність продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави.
Строк тримання під вартою підозрюваному слід визначити в межах строку досудового розслідування, який відповідно до ухвали слідчого судді Малиновського районного суду м.Одеси від 22.04.2025 року продовжено до 27.06.2025 року.
Керуючись ст. ст. 132, 176-178, 199, 290, 372 КПК України, слідчий суддя-
П О С Т А Н О В И В:
Клопотання слідчого задовольнити.
Продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_4 строком на 60 (шістдесят) днів в межах строку досудового розслідування до 20.06.2025 року включно без визначення розміру застави з утриманням його в Державній установі «Одеський слідчий ізолятор».
Строк дії ухвали суду становить до 20.06.2025 року включно.
Ухвала суду про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Апеляційна скарга, на ухвалу суду може бути подана безпосередньо до суду апеляційної інстанції, протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу суду зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1