ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 1-кп/753/1089/25
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" квітня 2025 р. Дарницький районний суд м. Києва у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження за обвинуваченням

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Києва, громадянки України, непрацюючої офіційно, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , судимо 8 листопада 2022 року Деснянським районним судом м. Києва за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у вигляді 5 років позбавлення волі, звільненої від відбування покарання з випробуванням на строк 2 роки,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_3 ,

прокурора ОСОБА_4 ,

потерпілої ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

обвинуваченої ОСОБА_2 ,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_2 , діючи повторно, 12 вересня 2024 року близько 15 год., перебуваючи за адресою: АДРЕСА_3 , де за усною домовленістю, не офіційно, була працевлаштована прибиральницею, володіючи інформацією про те, де ОСОБА_5 зберігає свої ювелірні вироби, переконавшись, що сторонні особи за її діями не спостерігають, умисно, з метою незаконного збагачення, скориставшись сприятливою на навколишньою обстановкою, таємно викрала з кімнати потерпілої золотий ланцюжок виробника «Ювелірний завод «Золотий Вік», вагою 2,36гр., розмір 45 см, вартістю 5423 грн. 49 коп., який поклала собі у сумку, проте кримінальне правопорушення не змогла довести до кінця з причин, що не залежали від її волі, оскільки була виявлена та зупинена потерпілою.

У судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_2 свою вину у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті не визнала та пояснила, що 12 вересня 2024 року приблизно о 9 годині ранку вона прийшла мити вікна у потерпілої. ОСОБА_5 її постійно підганяла і запитувала, коли вона вже закінчить. Коли ОСОБА_2 , приблизно о 15 год., все зробила, потерпіла з нею розрахувалась, відкрила їй двері та вона вийшла. В цей момент вона побачила цивільну машину, з якої вийшли двоє, показали свої посвідчення, проте вона їх не розгледіла, та повернули її до будинку, де її обшукали, погрожували та сказали, щоб вона себе визнала винуватою. При цьому зазначила, що про незаконні дії вказаних осіб вона нікому не повідомляла та нікуди не зверталась.

Надаючи відповіді на питання, ОСОБА_2 зазначила, що про наявність камер у будинку їй було відомо, сумка, в якій знайшли ланцюжок, належить потерпілій, яка її зберігала в себе вдома разом з миючими засобами, які надавала їй, коли та приходила прибирати. Сама ОСОБА_2 ніколи з такою сумкою не ходила та до потерпілої не приходила. Конфліктів з потерпілою ніколи не було та вона їй не повідомляла, що в неї пропадали раніше речі. На її думку, ОСОБА_5 її обмовляє, бо образилась на неї через те, що в той день вона відмовилась їй мити плиту. Вже в останньому слові ОСОБА_2 вказала, що, коли вона відмовила потерпілій у безкоштовному прибиранні, то потерпіла їй сказала, що звинуватить її у крадіжці її майна.

Не дивлячись на такі показання обвинуваченої ОСОБА_2 та не визнання вини, дослідивши та перевіривши в судовому засіданні докази, зібрані по справі, суд уважає повністю доведеною її винуватість у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення при викладених у обвинувальному акті обставинах, що підтверджується наступним.

Допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_5 пояснила, що їй потрібна була допомога по дому і хтось їй порадив ОСОБА_2 . Так, остання приходила до неї прибирати. Зокрема, обвинувачена прийшла помити вікна до неї 12 вересня 2024 року. В той день в будинку була тільки потерпіла, її донька і ОСОБА_2 , яка прийшла зі своєю великою сумкою, в якій вона приносила засоби для прибирання. ОСОБА_2 кудись поспішала і попросила викликати їй таксі. Донька намагалась викликати їй таксі, але не змогла одразу. Точно потерпіла вже не пам`ятає чому вона пішла до своєї спальні, можливо, за ключами від авто, бо хотіла підвезти обвинувачену сама, можливо, з інших підстав, і коли вона зайшла до спальні, то побачила, що коробочка, в якій знаходився золотий ланцюжок, що подарував їй брат, пуста. Потерпіла підійшла до ОСОБА_2 і та її запитала, чому вона схвильована, на що потерпіла сказала, що викликає поліцію. ОСОБА_2 просила цього не робити, але потерпіла відповіла їй, що не буде з нею спілкуватися без поліції. У подальшому, ОСОБА_2 взяла свою сумку, вони вийшли на вулицю і вже там чекали працівників поліції. Коли приїхала слідча, то під час обшуку у великій сумці ОСОБА_2 знайшли її ланцюжок.

Надаючи відповіді на питання потерпіла зазначила, що ніхто ОСОБА_2 не погрожував, раніше вона обвинувачену ні в чому не підозрювала та ніяких конфліктних ситуацій не було. Підстав обмовляти в неї немає. Також, ОСОБА_5 пояснила, що вона за місяць до даного кримінального правопорушення встановила в будинку камери, оскільки в неї почали пропадати речі. Разом з тим, оскільки інформація зберігається лише місяць, то на сьогоднішній день відео з камер спостереження надати не виявляється за можливе. Але, при цьому, зазначила, що камер у її спальні немає і не було, про що знала обвинувачена.

Суд ураховує, що показання потерпілої були послідовними, логічними, переконливими, не мають істотних суперечностей, які б давали підстави для сумнівів. Підстав обмовляти обвинувачену у останньої немає, оскільки вона раніше не мали ніяких конфліктних ситуацій з ОСОБА_2 .

Крім того, такі показання потерпілої узгоджуються з іншими доказами по справі, зокрема, з:

-показаннями свідка ОСОБА_7 , яка є донькою потерпілої та проживає разом з нею, і в судовому засіданні підтвердила факт виявлення влітку 2024 року зникнення золота, у зв`язку з чим були поставлені камери. 12 вересня 2024 року ОСОБА_2 прийшла до них додому помити вікна. ОСОБА_5 сказала їй, що обвинувачена не домила всі вікна, але поспішає та просить викликати їй таксі. Свідок довго не могла викликати таксі, а обвинувачена в цей час стояла біля дверей і нервувала. Підійшла її мама і сказала, що немає золотого ланцюжка, що подарував її брат, та викликала працівників поліції. З ОСОБА_2 до приїзду працівників поліції ніхто не спілкувався, але остання постійно хотіла поговорити з потерпілою. Також, свідок зазначила, що в той день ОСОБА_2 прийшла зі своєю великою сумкою, з якою вона приходила кожен раз, в якій були засоби для прибирання, але користувалась вона все рівно їхніми;

-показаннями свідка ОСОБА_8 , яка зазначила, що її було запрошено в якості понятої, та у її присутності працівник поліції, оглядаючи велику сумку, яка була поруч з обвинуваченою, дістала золотий ланцюжок. При цьому, обвинувачена нічого не казала, а сама сумка весь час була в полі зору свідка, упевнено стверджувала, що до неї ніхто не підходив;

-показаннями свідка ОСОБА_9 , яка є слідчою, та в суді пояснила, що в той день була на чергуванні, коли у вересні 2024 року на планшет прийшов виклик про крадіжку. Вона приїхала на виклик, там була обвинувачена біля якої стояла велика сумка, при огляді якої було виявлено на дні золотий ланцюжок. Потерпіла повідомила, що це її, а обвинувачена весь час мовчала. Камер у дворі вона не бачила, обвинувачена з сумкою стояла на дворі. Обвинувачена весь час намагалась поговорити з потерпілою і без поліції;

-даними, які містяться у протоколі затримання ОСОБА_2 від 12 вересня 2024 року з додатком до нього ( а.с. 63-70), відповідно до яких, крім іншого, було вилучено золотий ланцюжок;

-даними, які містяться у висновку експерта № 4384/24 від 16 вересня 2024 року, відповідно до яких ринкова вартість золотого ланцюжка, з урахуванням зносу, станом на 12 вересня 2024 року становить 5423 грн. 49 коп. (а.с. 78);

-даними, які містяться в протоколі огляду від 13 вересня 2024 року (а.с. 80-81), відповідно до яких об`єктом огляду є ланцюжок жовтого металу, який вилучено під час обшуку та затримання ОСОБА_2 на підставі ст. 208 КПК України;

-даними, які містяться у копії чека (а.с. 83), відповідно до яких вартість ланцюжка становить 8458 грн.;

-даними, які містяться в протоколі огляду місця події від 12 вересня 2024 року (а.с. 84-97), відповідно до яких, об`єктом огляду є будинок за адресою: АДРЕСА_3 , де в спальній кімнаті, на комоді, знаходиться коробка від золотого ланцюжка з написом «Золотий Вік»;

-даними, які містяться у протоколі прийняття заяви про кримінальне правопорушення від 12 вересня 2024 року (а.с. 92), відповідно до яких ОСОБА_5 повідомила, що ОСОБА_2 вчинила крадіжку ювелірних прикрас.

Також, за клопотанням захисника судом було допитано доньку обвинуваченої - ОСОБА_10 , яка в судовому засіданні пояснила, що вона проживає разом з мамою. Остання їй про крадіжку нічого не повідомляла. В той день, мама виходила лише з коричневою сумкою. Раніше у мами бачила велику синю клітчату сумку, але не в цей день. Аналізуючи такі показання свідка, суд виходить з того, що вони ніяким чином не підтверджують та не спростовують винуватість обвинуваченої у вчиненні крадіжки, але спростовують пояснення ОСОБА_2 , що в неї взагалі ніколи не було великої клітчатої сумки. Такі твердження обвинуваченої спростовуються й фото, долученими потерпілою в судовому засіданні, а саме: з відеокамер будинку, які були зроблені в інший день, відповідно до яких ОСОБА_2 тримає біля себе велику сумку.

Версія ж ОСОБА_2 , висунута на свій захист, щодо невизнання своєї вини в пред`явленому обвинуваченні (те, що золотий ланцюжок підкинула сама потерпіла, оскільки образилась на неї через те, що та не захотіла помити плиту), були проаналізовані судом і визнані неспроможними, оскільки вони носять непослідовний, плутаний і суперечливий характер, повністю спростовуються наведеними у вироку доказами, які узгоджуються між собою і викривають обвинувачену у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення.

Щодо тверджень обвинуваченої про застосування до неї погроз невідомими особами та примушування її до визнання вини, то вони не знайшли свого підтвердження в матеріалах справи. Обвинувачена не змогла послідовно й правдоподібно пояснити обставини, за яких їй погрожували там хто саме. Між тим, суд звертає увагу, що остання свою вину у крадіжці як під час досудового розслідування так і під час судового розгляду не визнала.

Крім того, як убачається з оглянутого в судовому засіданні відео затримання та особистого обшуку ОСОБА_2 , остання не вказувала про будь-який тиск на неї, а просто мовчала та взагалі не давала жодних пояснень.

Також, суд звертає увагу, що матеріали кримінального провадження не містять жодних заяв чи повідомлень останньої про протиправні дії відносно неї.

Щодо доводів обвинуваченої про те, що потерпіла приховала докази її невинуватості, а саме: відео з будинку в той день, коли сталася крадіжка, то вказане не знайшло свого підтвердження в матеріалах справи. Як пояснювала потерпіла, і обвинуваченій таке було достеменно відомо, що в спальній кімнаті останньої, де знаходився викрадений ланцюжок, камери відсутні, тому ОСОБА_5 і не змогла надати таке відео.

Таким чином, суд повно і всебічно розглянувши кримінальне провадження, проаналізувавши та оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, у тому числі перевіривши і оцінивши усі доводи обвинуваченої ОСОБА_2 та її захисника про невинуватість у крадіжці, уважає, що фактичні обставини в кримінальному провадженні встановлені у спосіб, визначений кримінальним процесуальним законом, та винуватість останньої у вчиненні нею інкримінованого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України, є доведеною та кваліфікує її дії за ч. 2 ст. 15 ч. ст. 185 КК України як закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, в умовах воєнного стану.

При призначенні ОСОБА_2 покарання, суд, ураховуючи тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, який, відповідно до вимог ст. 12 КК України, є тяжким, обставини вчинення кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченої, яка раніше судимий, належних висновків для себе не зробила та вчинила нове умисне аналогічне правопорушення, за даними облікової документації не перебуває на обліку у лікарів психіатра та нарколога, відсутність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання, думку потерпілої, уважає за необхідне призначити їй покарання у виді позбавлення волі в межах, передбачених санкцією ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України.

Підстав для застосування до обвинуваченої ст. 75 КК України суд не вбачає, оскільки її виправлення, ураховуючи викладене, а також те, що остання раніше звільнялася від відбування покарання з випробуванням, однак це не призвело до позитивних змін в її особистості і не створило у неї готовності до самокерованої правослухняної поведінки у суспільстві, оскільки вона знову вчинила правопорушення, що свідчить про те, що вона вперто не бажає стати на шлях виправлення та продовжує вчиняти суспільно небезпечні та протиправні діяння, можливо лише за умови її ізоляції від суспільства.

Саме таке покарання, на думку суду, буде справедливим, необхідним та достатнім для її виправлення та попередження вчинення нових правопорушень.

Також, приймаючи до уваги те, що ОСОБА_2 призначено покарання у виді позбавлення волі, яке належить відбувати реально, з метою забезпечення належної процесуальної поведінки останньої та виконання нею процесуальних обов`язків, суд уважає за необхідне запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно останньої залишити без зміни.

Керуючись ст. ст. 370, 374 КПК України, суд

у х в а л и в:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України, і призначити їй покарання у виді 5 років позбавлення волі.

На підставі ст. 71 КК України, до покарання призначеного ОСОБА_2 за даним вироком частково приєднати невідбуте нею покарання за попереднім вироком Деснянського районного суду м. Києва від 8 листопада 2022 року, і остаточно за сукупністю вироків призначити покарання у виді 5 років 6 місяців позбавлення волі.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_2 вираховувати з дня фактичного затримання, а саме, з 12 вересня 2024 року.

Зарахувати в строк відбуття покарання термін попереднього ув`язнення з 12 вересня 2024 року до набрання вироком законної сили включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

До вступу вироку в законну силу запобіжний захід ОСОБА_2 у вигляді тримання під вартою - залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_2 судові витрати - вартість проведеної судово-товарознавчої експертизи в розмірі 320 грн. в дохід держави.

Речові докази по справі: золотий ланцюжок - залишити у власності ОСОБА_5 .

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Київського Апеляційного суду через Дарницький районний суд м. Києва протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченій та прокурору.

Суддя ОСОБА_1