Комінтернівський районний суд м.Харкова
Номер провадження № 1-кс/641/2699/2024 Справа № 641/9376/24
УХВАЛА
30 грудня 2024 року Комінтернівський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого слідчого судді ОСОБА_1
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
До суду надійшло вказане клопотання в обґрунтування якого прокурор посилається на те, що 27.12.2024 до чергової частини відділу поліції № 2 Харківського РУП № 1 ГУНП в Харківській області надійшло повідомлення зі служби "102" про те, що 27.12.2024 за адресою: м. Харків, проспект Байрона, поблизу буд. 154 екіпаж патрульної поліції 2051 виявив ОСОБА_5 , 1990 р.н. з речовиною, зовні схожою на наркотичну.
27.12.2024 в період часу з 13:35 по 14:01 дізнавачем СД ВП № 2 ХРУП № 1 ГУНП в Харківській області ОСОБА_6 під безперервну відео фіксацію, в присутності двох понятих проведено огляд місця події на ділянці відкритої місцевості за адресою: м. Харків, проспект Байрона, поблизу буд. 154, в ході якого жінка, яка представилася ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та надала для огляду та вилучення згорток, всередині якого знаходиться зіп-пакет з кристалічною речовиною білого кольору. Вказаний зіп-пакет з кристалічною речовиною білого кольору було поміщено спеціального сейф-пакету №CRI 1074755, опечатано, нанесено пояснювальний напис, засвідчено підписами учасників слідчої дії та вилучено.
Власник майна: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 .
Прокурор вважає, що вилучене під час проведення огляду місця події майно є предметом кримінального провадження та має доказове значення.
Прокурор та володілець майна в судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду клопотання були повідомлені належним чином. При цьому прокурором та власником майна було подано заяви про розгляд клопотання без їх участі.
Слідчий суддя, розглянувши клопотання, дослідивши додані до клопотання документи, дійшов наступного.
Згідно ч. 1 ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.
Відповідно до ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати:
1) правову підставу для арешту майна;
2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу);
3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);
3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу);
4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);
5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;
6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Відмова у задоволенні або часткове задоволення клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення особі відповідно всього або частини тимчасово вилученого майна.
З аналізу норм п. 1 ч. 2, ч. 3 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів та накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Разом із тим, статтею 98 КПК України визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.
Як зазначено у клопотанні, вилучені речі мають вагоме значення для досягнення мети доказування у даному кримінальному провадженні, а саме, мають силу речових доказів та зберегли на собі сліди злочину.
Відповідно до пунктів 69,73 рішення Європейського суду з прав людини від 23 вересня 1982 року у справі "Спорронг та Льонрот проти Швеції" (Sporrong and Lonnroth v. Sweden) будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар.
З матеріалів вбачається, що є достатні підстави вважати, що наркотичні речовини, вказані у клопотанні відповідають критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, а тому на думку суду, є достатньо підстав вважати, що зіп-пакет з кристалічною речовиною білого кольору, вказаний прокурором у клопотанні, має доказове значення у кримінальному провадженні та на нього необхідно накласти арешт з метою забезпечення збереження речового доказу та проведення експертних досліджень.
Крім того, слід зазначити щодо вимог прокурора у клопотанні про визначення місця зберігання тимчасово вилученого майна, що це питання вирішується слідчим або прокурором відповідно до ч. 4 ст. 168 КПК України
Керуючись вимогами ст. ст. 98, 170-175, 309 КПК України, -
П О С Т А Н О В И В :
Клопотання прокурора-стажиста на посаді прокурора Слобідської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_3 погоджене з прокурором Слобідської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_4 про накладення арешту на тимчасово вилучене майно задовольнити.
Накласти арешт на згорток, всередині якого знаходиться зіп-пакет з кристалічною речовиною білого кольору, який поміщено до спеціального сейф-пакету №CRI 1074755, опечатано, нанесено пояснювальний напис, засвідчено підписами учасників слідчої дії та вилучено, який вилучено в ході проведення огляду місця події на ділянці відкритої місцевості за адресою: м. Харків, проспект Байрона, поблизу буд. 154, у ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Ухвала підлягає негайному виконанню.

Виконання ухвали покладається на прокурора стажиста на посаді прокурора Слобідської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_3 .

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя- ОСОБА_1