Справа № 296/949/25
УХВАЛА

Іменем України

31 січня 2025 року м.Житомир

Слідчий суддя Корольовського районного суду м. Житомира ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Житомирі у режимі відеоконференції клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Житомирській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором Житомирської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_7 , про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Бердичів Житомирської області, громадянина України, одруженого, українця, на утриманні одна малолітня дитина, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого, підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 289, п. 6, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 187 КК України,

ВСТАНОВИВ:

До Корольовського районного суду м. Житомира 28 січня 2025 року звернулася сторона кримінального провадження № 0000898 із вказаним клопотанням, в якому просить продовжити строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на 30 днів без визначення розміру застави.

В обґрунтування своїх вимог слідчий зазначає, що СУ ГУНП в Житомирській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні зареєстрованому в ЄРДР за № 0000898 від 03.12.2024 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 152 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 , будучи особою в якої в силу ст. 89 КК України не зняті та не погашені судимості за ч. 3 ст. 187, ч. 3 ст. 185 КК України згідно вироків Броварського міськрайонного суду Київської області від 28.12.2017 та Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 22.10.2018, на підставі яких останнього, з урахуванням ч. 4 ст. 70 КК України, засуджено до 7 років 1 місяця позбавлення волі, належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став та достовірно знаючи про те, що на території України діє правовий режим воєнного стану, за попереднього змовою групою осіб, а саме спільно з ОСОБА_8 та ОСОБА_9 02.12.2024 повторно скоїв ряд тяжких та особливо тяжких злочинів проти власності та проти життя та здоров`я особи при наступних обставинах.

02.12.2024 близько 18 год 00 хв ОСОБА_4 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 на автомобілі марки та моделі ВАЗ 2107, д.н.з НОМЕР_1 , червоного кольору, разом прибули до місця проживання ОСОБА_11 за адресою: АДРЕСА_2 , із заздалегідь приготовленими для застосування насильства предметами, а саме придбаним у ломбарді в цей же день пневматичним пістолетом «AS6 STI DUTYONE BLOW BACK», а також клейкою армованою стрічкою типу «скотч» сірого кольору.

У подальшому ОСОБА_4 та ОСОБА_10 , діючи за попередньою змовою між собою та ОСОБА_9 , зайшли до вказаної квартири, а останній залишився неподалік місця проживання потерпілого ОСОБА_11 , де спостерігав за навколишньою обстановкою з метою попередження спільників у разі виникнення небезпеки викриття їх кримінально-протиправної злочинної діяльності.

Реалізуючи спільний умисел, спрямований на вчинення нападу з метою заволодіння чужим майном, за попередньою змовою групою осіб, поєднаного з проникненням у житло, вчиненого особами, які раніше вчинили розбій, діючи в умовах воєнного стану, керуючись корисливим мотивом, з метою власного збагачення, ОСОБА_4 та ОСОБА_10 , діючи спільно і попередньо узгоджено між собою та з ОСОБА_9 , перебуваючи у приміщенні квартири потерпілого ОСОБА_11 та погрожуючи останньому заздалегідь приготовленим пневматичним пістолетом, почали вимагати у нього грошові кошти, при цьому здійснюючи постріли із цього пневматичного пістолету в різні частини тіла потерпілого.

З метою подолання можливого опору потерпілого, за допомогою клейкої армованої стрічки «скотч», ОСОБА_4 та ОСОБА_10 зв`язали руки ОСОБА_11 та, застосовуючи насильство, почали наносити йому руками та ногами удари в різні частини тіла, спричинивши останньому тілесні ушкодження у вигляді крововиливу на лобі зліва, садна на правій виличній ділянці, синця верхньої та нижньої губи, рани на підборідді, садна в ділянці правого вуха, рани лівої кисті, множинні шкіряні рани правої кисті, садна правого передпліччя та правого колінного суглобу, вертикальних ран на лівому стегні та садна лівої лопатки.

Під час вчинення розбійного нападу на домоволодіння ОСОБА_11 з метою заволодіння його майном, у ОСОБА_4 та ОСОБА_10 виник злочинний умисел, спрямований на протиправне заподіяння смерті ОСОБА_11 .

З цією метою, ОСОБА_4 та ОСОБА_10 , діючи узгоджено та з корисливих мотивів, взявши до рук ніж, нанесли потерпілому ОСОБА_11 не менше п`яти проникаючих колото-різаних поранень в область лівого стегна, спричинивши останньому тілесні ушкодження у вигляді різаних ран з пошкодженням кровоносних судин, внаслідок яких останній загинув на місці.

У подальшому ОСОБА_4 та ОСОБА_10 , діючи спільно та узгоджено з ОСОБА_9 , заволоділи майном потерпілого ОСОБА_11 , а саме грошовими коштами в сумі близько 300 доларів США, золотою обручкою, вартістю 4317 гривень 47 копійок, а також з метою заволодіти транспортним засобом потерпілого, забрали з приміщення квартири ключі від автомобіля марки «ВАЗ 217230», який знаходився в гаражному приміщенні на території домоволодіння ОСОБА_11 та належав останньому.

Виконавши описані дії, ОСОБА_4 та ОСОБА_10 вийшли з квартири потерпілого на вулицю, де на них очікував ОСОБА_9 , після чого останні направились до розташованого на території вказаного домоволодіння гаражного приміщення, де знаходився належний ОСОБА_11 автомобіль марки та моделі «ВАЗ 217230», д.н.з НОМЕР_2 , сірого кольору, вартістю 137504 грн 46 коп.

Підійшовши до гаражного приміщення, ОСОБА_4 , діючи узгоджено за попередньою змовою з ОСОБА_10 та ОСОБА_9 , з метою незаконного заволодіння транспортним засобом, протиправно проникли до гаражного приміщення, після чого виштовхали вказаний автомобіль на вулицю, де ОСОБА_4 разом із ОСОБА_9 разом сіли у цей автомобіль, при цьому останній сів за кермо цього автомобіля та за допомогою ключа завівши двигун, переконавшись відсутністю сторонніх осіб, виїхали з подвір`я та залишили місце вчинення злочину, таким чином незаконно заволодівши зазначеним транспортним засобом.

Таким чином, ОСОБА_4 повторно, за попередньою змовою групою осіб, а саме з ОСОБА_9 та ОСОБА_10 шляхом незаконного проникнення до гаражного приміщення ОСОБА_11 , незаконно заволоділи його транспортним засобом марки та моделі ВАЗ 217230, д.н.з НОМЕР_2 , розпорядившись ним в подальшому на власний розсуд, чим завдали майнової шкоди на суму 137504 грн 46 коп05 грудня 2024 року у відповідності до ст. 276-278 КПК України ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п. 6, 12 ч. 2 ст. 115 КК України та 20 січня 2025 року, повідомлено про нову підозру та зміну підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289, ч. 4 ст. 187, п. 6, 12 ч. 2 ст. 115 КК України.

07 грудня 2024 року ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 03 лютого 2025 року.

Обставини, що дають підстави підозрювати ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, підтверджуються зібраними у кримінальному провадженні доказами,

Термін досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні продовжено керівником Житомирської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону до 05 березня 2025 року.

Строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_4 у кримінальному провадженні закінчується 03 лютого 2024 року, однак завершити досудове розслідування до вказаного строку не представляється можливим, оскільки необхідно отримати 7 висновків молекулярно-генетичних експертиз; призначити медико-криміналістичну експертизу по ймовірному знаряддю вчинення злочину та одягу трупа ОСОБА_11 ; отримати інформацію, що перебуває у володінні мобільних операторів; вирішити питання про зміну підозри та повідомлення про підозру у кінцевій редакції, особам, які обґрунтовано підозрюються у вчиненні кримінальних правопорушень; отримати висновки судової психіатричної експертизи, за результатами якої можливе призначення стаціонарної психіатричної експертизи, що проводиться до 30 днів; завершити виконання негласних (слідчих) розшукових дій, розтаємнити протоколи та долучити такі до матеріалів кримінального провадження; провести ряд інших слідчих (розшукових) дій, у тому числі не виключно, допити свідків; за результатами проведених молекулярно-генетичних експертиз та відібраних зразків у осіб, які можуть бути причетні до вказаних кримінальних правопорушень, призначити додаткові молекулярно-генетичні експертизи; провести інші додаткові необхідні слідчі (розшукові), негласні слідчі (розшукові) та процесуальні дії, а також ті, необхідність у проведенні яких виникне на тому чи іншому етапі досудового розслідування.

У зв`язку відкриттям матеріалів кримінального провадження, згідно ст. 290 КПК України, ознайомити потерпілих, підозрюваного та його захисників з матеріалами кримінального провадження, скласти обвинувальний акт, реєстр матеріалів досудового розслідування у кримінальному провадженні та вручити їх примірники підозрюваному і захиснику.

Враховуючи наявність обґрунтованої підозри у вчиненн ОСОБА_4 злочинів, передбачених ч. 2 ст. 289, ч. 4 ст. 187, п. 6, 12 ч. 2 ст. 115 КК України та наявність ризиків, передбачених п. 1, 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, сторона обвинувачення ставить питання про необхідність продовження обрання підозрюваному виняткового запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Орган досудового розслідування зазначає, що підставою обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою слугувало наявність ризиків, передбачених п. 1- 5 ч. 1 ст. 177 КПК України. Вказані ризики не відпали та не зменшилися, тому тримання під вартою є достатнім запобіжним заходом для забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, а застосування більш м`яких запобіжних заходів не забезпечить виконання покладених на підозрюваного обов`язків.

В судовому засіданні прокурор підтримав вимоги клопотання з підстав викладених у ньому. ОСОБА_4 та його захисник заперечили проти задоволення клопотання, просили змінити запобіжний захід на домашній арешт.

Слідчий суддя, заслухавши думку прокурора, пояснення підозрюваного та його захисника, приходить до наступного висновку.

В судовому засіданні встановлено та підтверджено відповідними матеріалами кримінального провадження, що підозрюваний ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 289, ч. 4 ст. 187, п. 6, 12 ч. 2 ст. 115 КК України, на даний час відсутні підстави вважати підозру необґрунтованою.

Ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК, які враховувались при застосуванні підозрюваному запобіжного заходу у виді тримання під вартою, не зменшились, запобіжний захід застосовано з врахуванням тяжкості інкримінованого підозрюваному кримінального правопорушення, обставин вчинення кримінального правопорушення, особи підозрюваного.

Слідчим у клопотанні та прокурором в судовому засіданні доведено, що продовжують існувати ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Злочин, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 є особливо тяжким та містить безальтернативну санкцію позбавлення волі на строк від десяти до п`ятнадцяти років або довічного позбавлення волі. Усвідомлюючи вказані факти, бажаючи уникнути негативних наслідків кримінально-правового та цивільно-правового характеру, підозрюваний може ухилятися від органу досудового розслідування та суду.

ОСОБА_4 , усвідомлюючи тяжкість покарання за інкриміноване кримінальне правопорушення може переховуватись від органу досудового розслідування. Даний факт підтверджується тим, що останній офіційно ніде не працює, негативно характеризується за місцем проживання, постійно зловживає алкогольними напоями та наркотичними речовинами.

Перебуваючи на волі ОСОБА_4 може знищити, сховати або спотворити речі, документи та речові докази, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, оскільки знаряддя вчинення кримінального правопорушення на даний час достеменно не встановлено у зв`язку з тим, що не завершено проведення експертного дослідження вилучених предметів. При застосуванні більш м`якого запобіжного заходу ряд речових доказів, які наразі не виявлені органом досудового розслідування, можуть бути знищені підозрюваними.

Перебуваючи на волі, підозрюваний може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, у тому числі тих, місцезнаходження яких станом на сьогодні може бути не встановленим, оскільки кримінальне провадження наразі перебуває на початковій стадії досудового розслідування та вживаються відповідні заходи, спрямовані на встановлення інших речових доказів у провадженні.

З метою уникнення кримінальної відповідальності, перешкоджанню всебічного, повного та неупередженого встановлення обставин вчиненого злочину, підозрюваний може вчиняти спроби протиправного впливу на учасників кримінального провадження будь яким шляхом для зміни (відмови) від показів останніх, так як частина свідків вказаного кримінального правопорушення перебувають у родинних, дружніх, товариських та сусідських відносинах з підозрюваним і проживають у тому ж населеному пункті, що й підозрюваний, у тому числі неподалік самого місця проживання останнього.

Окрім того, органом досудового розслідування станом на сьогодні не встановлено повного кола осіб, яким відомі обставини вчиненого злочину.

Ризик вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обґрунтовується характером кримінального правопорушення, вчинення якого інкримінується підозрюваному, а саме, нанесенням численних ножових поранень потерпілим та заходами, вжитими підозрюваним для приховування слідів вчиненого злочину.

Відповідно до ч. 3 ст. 199 КПК України, клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у ст.184 цього Кодексу, повинно містити:

1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою;

2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Враховуючи, що захисником у судовому засіданні не доведено відповідними доказами, що ризики, передбачені п. 1-3 ч. 1 ст. 177 КПК України, зменшились або перестали існувати, що свідчить про неможливість їх запобіганню застосуванням більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, й те, що завершити досудове розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про продовження строків тримання під вартою не можливо, слідчий суддя приходить до висновку, що продовження міри запобіжного заходу у вигляді тримання підозрюваного під вартою забезпечить проведення процесуальних дій і виконання процесуальних рішень у кримінальному провадженні, відповідно клопотання слідчого слід задовольнити та продовжити строк тримання під вартою підозрюваного.

Керуючись ст.ст.177, 178, 183, 194, 196, 197, 199 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.

Продовжити строк застосування щодо підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у межах строку досудового розслідування до 05.03.2025 року без визначення застави.

Строк дії ухвали до 05.03.2025 року.

Контроль за виконанням ухвали покласти на СУ ГУНП в Житомирській області.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1