печерський районний суд міста києва
Справа № 757/8539/25-к
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2025 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Києві клопотання адвоката ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні № 0000226 накладеного ухвалою слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова у справі №463/6203/24 (провадження 1-кс/463/9349/24) від 27.11.2024, -

ВСТАНОВИВ:

Адвокат ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_4 , звернулась до слідчого судді Печерського районного суду м. Києва з клопотанням про скасування арешту на майно у кримінальному провадженні № 0000226 від 08.02.2023 року.

В обґрунтування клопотання адвокат ОСОБА_3 зазначає, що ухвалою слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова у справі №463/6203/24 (провадження 1-кс/463/9349/24) від 27.11.2024 накладено арешт на майно, яке було вилучено 22.11.2024 року під час обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , а саме жорсткии? диск Transcared та заряднии? пристріи? до нього, ноутбук Macbook Pro А1398 C02R8029Y8WN; мобільнии? телефон 14 Pro Max із вставленою сім-картою НОМЕР_1 , банківські карти у кількості 25 штук з наступними реквізити: НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , НОМЕР_5 , НОМЕР_6 , НОМЕР_7 , НОМЕР_8 , НОМЕР_9 , НОМЕР_10 , НОМЕР_11 , НОМЕР_12 , НОМЕР_13 , НОМЕР_14 , НОМЕР_15 , НОМЕР_16 , НОМЕР_17 , НОМЕР_18 , НОМЕР_19 , НОМЕР_20 , НОМЕР_21 , НОМЕР_22 , НОМЕР_23 , НОМЕР_24 , НОМЕР_25 , НОМЕР_26 ; порожні стартові пакети у кількості 12 штук., 4 банківські картки банку А-банк з наступними реквізитами: НОМЕР_27 , НОМЕР_28 , НОМЕР_29 , НОМЕР_30 , 2 коробки з-під стартових пакетів, паспорт громадянина Украі?ни для виі?зду закордон на ім`я ОСОБА_5 НОМЕР_31 , паспорт громадянина Украі?ни для виі?зду закордон на ім`я ОСОБА_5 НОМЕР_32 .

В судове засідання особа, яка подала клопотання не з`явилась, про день та місце розгляду клопотання повідомлена належним чином, подала заяву про розгляд клопотання за відсутності, в якій вимоги клопотання підтримала.

В судове засідання прокурор/слідчий не з`явились, про день та місце розгляду клопотання повідомлені належним чином.

Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя дійшов до наступного висновку.

Згідно доводів клопотання, ухвалою слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова у справі №463/6203/24 (провадження 1-кс/463/9349/24) від 27.11.2024 року накладено арешт на майно, яке було вилучено 22.11.2024 року під час обшуку за адресою: АДРЕСА_1 .

20 грудня 2024 року ухвалою слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова у справі №463/6203/24 (провадження 1-кс/463/9735/24) cкасовано арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 27.11.2024 у справі № 463/6203/24 (провадження № 1-кс/463/9349/24) в межах кримінального провадження № 0001823 від 04.06.2024 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, а саме на: 4 золоті злитки 999,9 проби марки Umicore вагою 100 г, 4 золоті злитки 999,9 проби вагою 250 г, 1 золотий злиток 999,9 проби вагою 100 г, 1 золотий злиток 999,9 проби вагою 1000 г; 19 купюр номіналом 1000 рублів, 2 купюри номіналом 500 рублів, 6 купюр номіналом 5000 рублів, 1093 купюри номіналом 100 доларів США, 6 купюр номіналом 20 доларів США, 1 купюра номіналом 10 доларів США, паспорт громадянина України для виїзду закордон на ім`я ОСОБА_6 НОМЕР_33 , паспорт громадянина України для виїзду закордон на ім`я ОСОБА_6 НОМЕР_34 .

При цьому, в ухвалі слідчої судді про часткове скасування арешту майна, зазначено, що стороною заявника не надано належних та допустимих доказів належності жорсткого диску Transcared та зарядного пристрою до нього, ноутбука Macbook Pro А1398 C02R8029Y8WN та мобільного телефону 14 Pro Max із вставленою сім-картою НОМЕР_1 (квитанції про покупку чи інші ідентифікуючі документи) саме ОСОБА_4 .

Адвокат зазначає, що вимушена повторно звернутись до слідчого судді оскільки у разі вилучення речей під час обшуку в житлі, і на нього немає документів, суд зазвичай вважає, що він належить особі, у якої проводився обшук, за принципом фактичного володіння. Згідно зі статтями 100 і 236 Кримінального процесуального кодексу України, вилучені речі під час обшуку зазвичай вважаються такими, що перебувають у володінні особи, у якої проводився обшук. Це пов`язано з тим, що вони знаходяться у житлі чи іншому місці, яке особа контролює.

Постановою прокурора відділу Офісу Генерального прокурора від 15.01.2025, досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001823 та №0000226 об`єднані в одне , та присвоєно номер останнього. Відповідно до витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань у кримінальному провадженні № 0000226 від 08.02.2023 встановлено, що органом досудового розслідування у даному кримінальному провадженні є Головне слідче управління Національної поліції України.

Адвокат просить слідчого суддю звернути окрему увагу на постанову про визнання речовими доказами вилученими в ході обшуку за місцем фактичного проживання ОСОБА_4 в АДРЕСА_1 лише грошових коштів та золота (злитків), а інше майно, а саме: банківські карти, жорсткии? диск Transcared та заряднии? пристріи? до нього, ноутбук Macbook Pro А1398 C02R8029Y8WN та мобільнии? телефон 14 Pro Max із вставленою сім-картою НОМЕР_1 , та закордонні паспорти не визнає речовим доказом у вказаному кримінальному провадженні.

Згідно ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

При цьому, згідно ч.ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 4 ст. 170 КПК України, 2 випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або третьої особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно підлягатиме спеціальній конфіскації у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України. Арешт накладається на майно третьої особи, якщо вона набула його безоплатно або за ціною, вищою чи нижчою за ринкову вартість, і знала або повинна була знати, що таке майно відповідає будь-якій з ознак, передбачених пунктами 1-4 частини першої статті 96-2 Кримінального кодексу України.

Згідно із ч. 1, ч. 2 ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до положень ст. 26 КПК України, принцип диспозитивності полягає, зокрема, в тому, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом, а слідчий суддя у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до його повноважень цим Кодексом.

Разом з тим, з наявних матеріалів вбачається, що під час розслідування не здобуто достатніх доказів для повідомлення ОСОБА_4 про підозру, відомості з привооду злочинної діяльності останнього органом розслідування не здобуто, у зв`язку з чим відповідне майно не підпадає під категорію речового доказу.

Відповідно до усталеної практики Європейського Суду з прав людини в контексті вищевказаних положень, володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі «Іатрідіс проти Греції» [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі «Антріш проти Франції», від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та «Кушоглу проти Болгарії», заява N 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції», пп. 69 і 73, Series A N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства», n. 50, Series A N 98).

Так, при розгляді клопотання про скасування арешту майна, слідчому судді не надано доказів в обґрунтування визнання дієвості мети накладення арешту, а також доказів, які підтверджують необхідність в подальшому застосуванні цього заходу забезпечення кримінального провадження.

Відповідно до абз. 2 п. 2.6. Узагальнення судової практики щодо розгляду слідчим суддею клопотань про застосування заходів забезпечення кримінального провадження Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних та кримінальних справ від 07.02.2014 року щодо осіб, які не є підозрюваними (яким у порядку, передбаченому ст. 276-279 КПК, повідомлено про підозру, або яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення), обвинуваченими (особа, обвинувальний акт щодо якої передано до суду в порядку, передбаченому ст. 291 КПК) або особами, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, не може бути прийнято ухвалу про арешт майна.

Враховуючи наведене, навіть якщо у слідчого судді є достатні підстави вважати, що певною особою було вчинено кримінальне правопорушення, він не має повноважень накладати арешт на майно особи, яка не є підозрюваним.

З огляду на наведене правильною є практика, коли слідчі судді визнають клопотання про накладення арешту на майно передчасними та відмовляють у їх задоволенні, оскільки на момент їх розгляду, особам, про майно яких йдеться в клопотанні, не повідомлено про підозру.

Крім того, відповідно до п. 2 ч. 3. ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора.

Отже, процесуальний закон ставить в чітку залежність застосування заходів забезпечення кримінального провадження з обов`язком слідчого довести слідчому судді, що такі заходи виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який слідчий зазначає у своєму клопотанні.

Крім того, при розгляді клопотання про скасування арешту стороною обвинувачення не доведено наявність будь-яких фактичних даних (доказів), відповідно до яких є необхідність у збереженні накладеного арешту на майно, що належить третій особі - ОСОБА_7 .

Стороною обвинувачення не надано слідчому судді доказів щодо необхідності в збереженні арешту на жорсткии? диск Transcared та заряднии? пристріи? до нього, ноутбук Macbook Pro А1398 C02R8029Y8WN; мобільнии? телефон 14 Pro Max із вставленою сім-картою НОМЕР_1 , банківські карти у кількості 25 штук з наступними реквізити: НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , НОМЕР_5 , НОМЕР_6 , НОМЕР_7 , НОМЕР_8 , НОМЕР_9 , НОМЕР_10 , НОМЕР_11 , НОМЕР_12 , НОМЕР_13 , НОМЕР_14 , НОМЕР_15 , НОМЕР_16 , НОМЕР_17 , НОМЕР_18 , НОМЕР_19 , НОМЕР_20 , НОМЕР_21 , НОМЕР_22 , НОМЕР_23 , НОМЕР_24 , НОМЕР_25 , НОМЕР_26 ; порожні стартові пакети у кількості 12 штук., 4 банківські картки банку А-банк з наступними реквізитами: НОМЕР_27 , НОМЕР_28 , НОМЕР_29 , НОМЕР_30 , 2 коробки з-під стартових пакетів, паспорт громадянина Украі?ни для виі?зду закордон на ім`я ОСОБА_5 НОМЕР_31 , паспорт громадянина Украі?ни для виі?зду закордон на ім`я ОСОБА_5 НОМЕР_32 , що належать ОСОБА_4 та ОСОБА_7 , а не підозрюваним у кримінальному провадженні.

Тому, з урахуванням принципів розумності та співмірності застосування заходів забезпечення кримінального провадження, наслідки накладеного арешту для третіх осіб, слідчий суддя вважає можливим скасувати накладений арешт, які належать ОСОБА_4 та ОСОБА_8 .

На підставі викладеного, керуючись ст. 174, 309 КПК України,

У Х В А Л И В :

Клопотання - задовольнити. Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова у справі №463/6203/24 (провадження 1-кс/463/9349/24) від 27.11.2024, а саме на жорсткии? диск Transcared та заряднии? пристріи? до нього, ноутбук Macbook Pro А1398 C02R8029Y8WN; мобільнии? телефон 14 Pro Max із вставленою сім-картою НОМЕР_1 , банківські карти у кількості 25 штук з наступними реквізити: НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , НОМЕР_5 , НОМЕР_6 , НОМЕР_7 , НОМЕР_8 , НОМЕР_9 , НОМЕР_10 , НОМЕР_11 , НОМЕР_12 , НОМЕР_13 , НОМЕР_14 , НОМЕР_15 , НОМЕР_16 , НОМЕР_17 , НОМЕР_18 , НОМЕР_19 , НОМЕР_20 , НОМЕР_21 , НОМЕР_22 , НОМЕР_23 , НОМЕР_24 , НОМЕР_25 , НОМЕР_26 ; порожні стартові пакети у кількості 12 штук., 4 банківські картки банку А-банк з наступними реквізитами: НОМЕР_27 , НОМЕР_28 , НОМЕР_29 , НОМЕР_30 , 2 коробки з-під стартових пакетів, паспорт громадянина Украі?ни для виі?зду закордон на ім`я ОСОБА_5 НОМЕР_31 , паспорт громадянина Украі?ни для виі?зду закордон на ім`я ОСОБА_5 НОМЕР_32 . Зобов`язати уповноважених осіб Головного слідчого управління Національної поліції України у кримінальному провадженні № 0000226 від 08.02.2023 року - повернути майно - ОСОБА_4 (рнокпп НОМЕР_35 ).

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1