Справа № 216/8929/24
провадження 1-кп/216/795/24
ВИРОК

іменем України

27 грудня 2024 року місто Кривий Ріг

Центрально-Міський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні, за відсутності учасників кримінального провадження, в залі суду в м. Кривому Розі обвинувальний акт та додані до нього матеріали, у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000481 від 07.12.2024 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, громадянина України, з середньою освітою, офіційно не працевлаштованого, на утриманні малолітніх, неповнолітніх дітей та інших осіб не має, неодружений, зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , не судимий в порядку ст. 89 КК України,

у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч. 1, ч. 4 ст. 358 КК України,-

ВСТАНОВИВ

Обвинувачення, визнане судом доведеним

ОСОБА_3 наприкінці листопада 2024 року в денний час доби (більш точну дату та час в ході досудового розслідування не встановлено), знаходячись по вул. Старовокзальна, 26 в Центрально-Міському районі м. Кривого Рогу, знайшов паспорт громадянина України НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , виданий Лохвицьким РВ УМВС України в Полтавській області, після чого взяв зазначений документ, який видається установою і надає особі права, та попрямував за місцем свого мешкання. Перебуваючи за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , діючи умисно, в порушення «Положення про паспорт громадянина України», затвердженого Постановою Верховної Ради України № 2503-ХІІ від 26.06.1992 із змінами і доповненнями, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, розуміючи що вчиняє підроблення офіційного документа - паспорта громадянина України, на першій сторінці паспорту поверх первинної фотокартки власника наклеїв нову фотокартку зі своїм зображенням, таким чином, шляхом наклеювання, вніс зміни до вказаного паспорта громадянина України, який є офіційним документом, що посвідчує особу власника, якому він виданий, тобто підробив паспорт, з метою його подальшого особистого використання у власних потребах. Згідно висновку експерта за № СЕ-19/104- 24/49842-ДД від 12.12.2024, в паспорті громадянина України серії НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_4 , вилученому 07.12.2024 у ОСОБА_3 в ході огляду місця події біля будинку № 22 по вул. Ньютона у м. Кривому Розі Дніпропетровської області, є зміни первинного змісту - на першій сторінці бланку паспорта замінена фотокартка (первинна фотокартка видалена з частиною поверхні сторінки бланку паспорта, після чого на її місце вклеєна нова фотокартка).

Стаття Кримінального кодексу України, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнаний обвинувачений

Розглядаючи кримінальне провадження в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту, дії ОСОБА_3 суд кваліфікує як кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст. 358 КК України - підроблення іншого офіційного документа, який видається та посвідчуєгься установою, яка має право видавати та посвідчувати такий документ і який надає права або звільняє від обов`язків, з метою використання його підроблювачем.

Обвинувачення, визнане судом доведеним

Продовжуючи свої протиправні дії, 07 грудня 2024 року приблизно о 11:05 годині, ОСОБА_3 , діючи умисно, маючи намір на використання завідомо підробленого документа, достовірно знаючи, що паспорт громадянина України НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , виданий Лохвицьким РВ УМВС України в Полтавській області, є підробленим, а саме: мала місце заміна фотокартки власника, поверх первинної фотокартки була наклеєна нова фотокартка власника, ОСОБА_5 взяв його із собою з метою подальшого використання при нагоді. Згідно висновку експерта за № СЕ-19/104-24/49842-ДД від 12.12.2024, в паспорті громадянина України серії НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_4 , вилученому 07.12.2024 у ОСОБА_3 в ході огляду місця події біля будинку № 22 по вул. Ньютона у м. Кривому Розі Дніпропетровської області, є зміни первинного змісту - на першій сторінці бланку паспорта замінена фотокартка (первинна фотокартка видалена з частиною поверхні сторінки бланку паспорта, після чого на її місце вклеєна нова фотокартка), знаходячись біля будівлі № 22 по вул. Н`ютона в Центрально-Міському районі м. Кривого Рогу, на законну вимогу працівника поліції пред`явити документ, що посвідчує його особу, ОСОБА_3 надав для огляду співробітникам поліції вказаний паспорт, таким чином використав для підтвердження своєї особистості завідомо підроблений документ, а саме паспорт громадянина України НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , виданий Лохвицьким РВ УМВС України в Полтавській області.

Стаття Кримінального кодексу України, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнаний обвинувачений

Розглядаючи кримінальне провадження в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту, дії ОСОБА_3 суд кваліфікує як кримінальний проступок, передбачений ч. 4 ст. 358 КК України - використання завідомо підробленого документа.

Підстави розгляду обвинувального акту в спрощеному провадженні

Кримінальні правопорушення, вчинені обвинуваченим, відноситься до кримінальних проступків (ч. 2 ст. 12 КК).

Згідно ч. 2 ст. 381 КПК, суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акту.

Як зазначено Європейським судом з прав людини, ані текст, ані дух статті 6 Конвенції не перешкоджають особі за вільним власним його або її бажанням відмовлятися, прямо або автоматично, від права на гарантії справедливого судового розгляду. Проте така відмова повинна, якщо вона є, бути ефективною для цілей Конвенції, бути встановлена однозначно і повинні бути застосовані мінімальні гарантії, які відповідають її важливості (Pfeifer та Plankl проти Австрії, § 37). Крім того, вона не повинна суперечити жодному важливому інтересу суспільства (Ермі проти Італії [ВП], § 73; Сейдович проти Італії [ВП], § 86; Дворскі проти Хорватії [ВП], § 100). «Право на судовий розгляд» не є абсолютним ані у кримінальному, ані у цивільному процесі. Воно має встановлені обмеження (Девеєр проти Бельгії, § 49; Карт проти Туреччини [ВП], § 67).

Разом з обвинувальним актом до суду надійшла заява обвинуваченого щодо визнання своєї винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомленням з обмеженням права на апеляційне оскарження та згоди на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Оскільки вказана заява підписана також захисником обвинуваченого, у суду відсутні підстави ставити під сумнів добровільність та щирість зазначеної вище позиції обвинуваченого.

Ураховуючи обставини даної кримінальної справи, позицію обвинуваченого та участь у кримінальному провадженні його захисника, суд приходить до висновку, що у цій справі дотримані необхідні мінімальні гарантії справедливого судового розгляду та відмова обвинуваченого від права на розгляд справи в загальному порядку, передбаченому главою 28 КПК, не суперечить завданням кримінального провадження та жодним важливим інтересам суспільства.

Ураховуючи наведене, наявні передбачені законодавством України підстави для розгляду обвинувального акту без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Згідно ч. 2 ст. 382 КПК, у вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Учасники судового провадження не оспорювали вказані вище обставини вчинення кримінального правопорушення, які були встановлені органом досудового розслідування.

Ураховуючи наведене, у суду відсутні підстави надавати у даному вироку оцінку доказам, які зібрані органом досудового розслідування на підтвердження події кримінального правопорушення та винуватості обвинуваченого у його вчиненні.

Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч. 4 ст.107 КПК не здійснювалось.

Призначення покарання

Дані про особу обвинуваченого

Обвинувачений на утриманні будь-яких осіб не має, не працевлаштований, наглядався лікарем-психіатром з 1992 р. по 2012 р. з приводу розумової відсталості в ступені легкої дебільності, звертався за медичною допомогою до лікаря-нарколога в період з 20.04.1998, по 20.03.2000 р. з приводу вживання алкоголю зі шкідливими наслідками, за місцем проживання характеризується позитивно, раніше не судимий згідно ст.89 КК України.

Обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, суд відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 66 КК визнає його щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого згідно ст. 67 КК, судом не встановлено.

Застосовне законодавство та релевантна судова практика

Відповідно до ч. 1 ст. 65 КК, суд призначає покарання: 1) у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу; 2) відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; 3) враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Згідно ч. 2 ст. 65 КК, особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

Заходи примусу повинні ґрунтувалося на засадах законності, гуманізму, індивідуалізації та сприяти досягненню справедливого балансу між правами і свободами людини та захистом інтересів держави й суспільства (постанови Верховного Суду від 31.01.2023 у справі № 759/6139/22, від 27.10.2022 у справі № 546/526/18, від 30.11.2022 у справі № 379/1657/18).

Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України при сукупності кримінальних правопорушень суд, призначивши покарання (основне і додаткове) за кожне кримінальне правопорушення окремо, визначає остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим або шляхом повного чи часткового складання призначених покарань.

Мотиви призначення покарання

При призначенні обвинуваченому покарання суд, у відповідності до вимог ст. 65 КК, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відноситься до кримінальних проступків, наявність обставини, що пом`якшує покарання, відсутність обставин, що обтяжують покарання, особу винного, який не працює, позитивно характеризується за місцем проживання та приходить до висновку, що покарання у виді пробаційного нагляду буде необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_3 та попередження нових кримінальних правопорушень. При цьому суд зазначає, що з огляду на те, що ОСОБА_3 офіційно не працевлаштований, це унеможливлює призначення йому покарання у вигляді штрафу, а також суд вважає недоцільним призначення покарання у вигляді обмеження волі.

Дане покарання, виходячи з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації, буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчиненню ним нових кримінальних правопорушень. Крім того, призначення такого покарання буде відповідати принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченого і є дотриманням судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та не суперечить практиці Європейського Суду з прав людини та нормам кримінального законодавства України

Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом під час ухвалення вироку

Запобіжний захід щодо обвинуваченого під час досудового розслідування не обирався.

Прокурором клопотання про обрання обвинуваченому запобіжного заходу під час судового провадження не заявлялось.

Ураховуючи наведене, а також засади змагальності та дистозитивності кримінального провадження (ст. 22, 26 КПК), суд не вбачає підстав за власною ініціативою вирішувати питання про обрання обвинуваченому запобіжного заходу до набрання вироком законної сили.

Питання про процесуальні витрати на залучення експерта для проведення судової технічної експертизи документів які становлять 1989 грн. 75 коп. суд вирішує у відповідності до ст. 124 КПК України.

Питання про долю речових доказів і документів суд вирішує у відповідності до ст. 100 КПК України.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не пред`явлений.

Керуючись ст. 2, 91, 337, 369-371, 373, 374, 381, 382, 392, 395 КПК України

УХВАЛИВ

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винним у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч.1 ст. 358, ч.4 ст. 358 КК України та призначити йому покарання:

за ч. 1 ст. 358 КК України - 1 (один) рік пробаційного нагляду;

за ч. 4 ст. 358 КК України - 2 (два) роки пробаційного нагляду.

На підставі ч.1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинання більш суворого покарання менш суворим, призначити ОСОБА_3 покарання у вигляді пробаційного нагляду на строк 2 (два) роки .

Запобіжний захід у відношенні ОСОБА_3 не обирався.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави судові витрати на залучення експерта для проведення судової технічної експертизи документів у загальній сумі 1989 грн. 75 коп. Код бюджетної класифікації: 24060300.

Речові докази: вилучений бланк паспорта гр. України серія та номер НОМЕР_1 на їм я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , виданий Лохвицьким РВ УМВС України в Полтавській області - зберігати в матеріалах справи.

Документи, приєднані до матеріалів кримінального провадження - залишити в матеріалах кримінального провадження.

Вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому ст.ст. 381 та 382 цього КПК України, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини. Якщо вирок було ухвалено без виклику особи, яка його оскаржує, в порядку, передбаченому ст. 382 цього Кодексу, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Копія вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надсилається учасникам судового провадження.

Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду через Центрально-Міський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з моменту його отримання.

Вирок суду першої інстанції, якщо інше не передбачено КПК України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Прокурору, обвинуваченому та захиснику направити копію вироку.

Суддя ОСОБА_1