Справа № 229/5335/20
Провадження № 1-кп/211/365/25
У Х В А Л А

про розгляд заяви про відвід прокурора

23 квітня 2025 року Довгинцівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар ОСОБА_2 ,

розглядаючи у відкритому підготовчому судовому засіданні заяву обвинуваченого ОСОБА_3 , подану в межах розгляду кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000653 від 18.07.2020 відносно ОСОБА_3 за ст.296 ч.3 КК України,

за участю сторін кримінального провадження в режимі відеоконференції: прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_3 ,-

встановив:

в судовому засіданні обвинуваченим ОСОБА_3 було заявлено відвід прокурору ОСОБА_4 , оскільки вважає його злочинцем, який свідомо змінює статті обвинувачення, затягує розгляд справи.

Прокурор просив відмовити в задоволенні заяви обвинуваченого, оскільки підстав для відводу він не вбачає.

Вислухавши учасників кримінального провадження, суд доходить таких висновків.

Відповідно до ст.77 КПК України прокурор, слідчий, дізнавач немає права брати участь у кримінальному провадженні: 1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, членом сім`ї або близьким родичем сторони, заявника, потерпілого, цивільного позивача або цивільного відповідача; 2) якщо він брав участь у цьому ж провадженні як слідчий суддя, суддя, захисник або представник, свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації ,перекладач; 3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах кримінального провадження або існують інші обставини, які викликають обґрунтовані сумніви в його неупередженості. Попередня участь прокурора у цьому ж кримінальному провадженні в суді першої, апеляційної і касаційної інстанцій, як прокурора не є підставою для його відводу.

Статтею 3 Закону України «Про прокуратуру» встановлено, що неупередженість та об`єктивність є одними із засад діяльності прокуратури.

Керівні принципи ООН щодо ролі обвинувачів (прокурорів) та Стандарти професійної відповідальності та основні обов`язки і права прокурорів, ухвалені Міжнародною асоціацією прокурорів 1999 року, а також Рекомендації щодо ролі прокуратури в системі кримінального судочинства, прийняті Комітетом Міністрів Ради Європи 2000 року, передбачають, що прокурори повинні виконувати свої обов`язки, не керуючись страхом, уподобаннями чи упередженнями. Зокрема, вони повинні виконувати свої обов`язки відповідно до принципів безсторонності та діяти об`єктивно.

Відповідно до практики ЄСПЛ безсторонність (неупередженість) означає відсутність упередженості та необ`єктивності, при цьому її наявність або відсутність можуть бути перевірені різними способами (Кіпріану проти Кіпру, п. 118; Мікаллеф проти Мальти, пункт 93). Зазвичай існування безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції ЄСПЛ встановлюється згідно з двома критеріями. Перший критерій, суб`єктивний, враховує особисті переконання та поведінку конкретного судді, а в цій конкретній справі прокурора та слідчого, тобто чи мав прокурор чи слідчий особисту упередженість або чи був він об`єктивним у цій справі. Другим критерієм є об`єктивний, іншими словами, шляхом встановлення того, чи забезпечував сам прокурор та слідчий, серед інших аспектів, достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності, що може викликати об`єктивні побоювання щодо його безсторонності з точки зору стороннього спостерігача (див., серед інших, рішення у справах «Fey проти Австрії», рішення від 24 лютого 1993 року, Series А № 255, пп. 28 та 30, та «Wettstein проти Швейцарії», № 33958/96, п. 42, ECHR 2000-ХІІ).

Неупередженість прокурора є необхідною умовою успішного виконання своїх конституційних функцій (ст. 131-1 Конституції України) та виконання своїх повноважень, як на досудовому розслідуванні, так і в судовому провадженні (ст. 36 КПК) для здійснення завдань кримінального провадження (ст. 2 КПК) та забезпечення законності (ст. 9 КПК).

Таким чином, існує презумпція неупередженості слідчого, прокурора, а якщо з`являються сумніви щодо цього, то для їх відводу достатньо заяви сторони про сумнів в об`єктивному розслідуванні справи.

Практика Європейського суду з прав людини наголошує на необхідності задоволення заяви про відвід прокурору, якщо сторона має сумнів в безсторонності прокурора, адже в іншому випадку це буде розцінено як порушення права особи на справедливий суд.

Перевіривши доводи обвинуваченого, суд не вбачає обставин, які визначені ст. 77 КПК України та які свідчать про упередженість прокурора ОСОБА_4 .

Однак, з метою недопущення будь-яких сумнівів в неупередженості прокурора ОСОБА_4 під час судового розгляду кримінального провадження №0000653 від 18.07.2020 відносно ОСОБА_3 за ст.296 ч.3 КК України, з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, суд доходить висновку про доцільність задоволення заяви про відвід прокурора у цьому провадженні.

Керуючись ст.ст. ст. ст. 77, 80, 309, 372, 376 КПК України, -

постановив:

заяву обвинуваченого ОСОБА_3 про відвід прокурора - задовольнити.

Відвести прокурора ОСОБА_4 від участі у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000653 від 18.07.2020 за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 296 КК України.

Відкласти підготовче судове засідання до 30.04.2025 року до 15:00 години.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали оголошений 23 квітня 2025 року о 13 год. 00 хв.

Суддя ОСОБА_1