Справа № 191/2542/24
Провадження № 1-кп/191/251/24
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 лютого 2025 року м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника - адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Красноармійськ Донецької області, громадянина України, який має середню освіту, не одружений, не працював, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживав за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимий:

1) 22.09.2011 року засуджений за ч.2 ст.185, ч.3 ст.185 КК України Красноармійським районним судом Донецької області до позбавлення волі строком на 3 роки, на підставі ст. 75, 76 КК України звільнено з іспитовим строком на 1 рік;

2) 09.04.2012 року засуджений за ч.2 ст.185, ч.2 ст.186, ч.1 ст.70 КК України Красноармійським районним судом Донецької області до позбавлення волі строком на 4 роки 6 місяців на підставі ч.1 ст. 71 КК України за сукупністю призначено покарання у виді позбавлення волі строком 5 років;

3) 21.06.2018 року засуджений за ч.3 ст.185, ч.2 ст.185, ч.2 ст.190, ч.1 ст.70 КК України Красноармійським районним судом Донецької області до позбавлення волі строком на 4 роки;

4) 29.08.2018 року засуджений за ч.2 ст.185, ч.1 ст.357, ч.1 ст.70 КК України Красноармійським районним судом Донецької області до позбавлення волі строком на 2 роки, на підставі ч.4 ст.70 ККУ шляхом часткового складання покарань призначено позбавлення волі строком на 4 роки 6 місяців;

5) 07.12.2020 року засуджений за ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ч.2 ст.289, ч.1 ст.70 КК України Добропільським районним судом Донецької області до позбавлення волі строком на 5 років, на підставі ч.4 ст.70 КК України шляхом часткового складання покарань остаточно призначено 6 років позбавлення волі. Звільнений 24.05.2024 року по відбуттю строку покарання,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 Кримінального кодексу України,

ВСТАНОВИВ:

27.05.2024 року приблизно о 09.30 годині (більш точного часу в ході слідства не встановлено) ОСОБА_4 , маючи злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, поєднане із проникненням у житло, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , шляхом розбиття скла вікна проник у вказане житло, де побачив мобільний телефон TECNO BG6 64+4 GD та зарядний пристрій до нього, які визначив об`єктом свого злочинного посягання та в цей час у нього раптово виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення вищевказаного мобільного телефону та зарядного пристрою в умовах воєнного стану, введеного указом Президента України від 24.02.2022 р. №64/2022 та в подальшому неодноразово продовженому.

Після чого, у зазначений час ОСОБА_4 знаходячись у вищевказаному житловому будинку, звідки таємно, повторно, в умовах воєнного стану, викрав мобільний телефон TECNO BG6 64+4 GD та зарядний пристрій до нього вартістю 3419 гривень 10 копійок.

Заволодівши викраденим майном ОСОБА_4 з місця скоєння кримінального правопорушення зник, розпорядившись ним на власний розсуд, спричинивши потерпілому ОСОБА_6 матеріальний збиток на загальну суму 3419 гривень 10 копійок.

Судовий розгляд проведено в межах обвинувачення відповідно до ч.1 ст. 337 КПК України.

Прокурор Синельниківської окружної прокуратури ОСОБА_3 у судовому засіданні обставини, визначенні в обвинувальному акті підтримав у повному обсязі, в обґрунтування винуватості обвинуваченого зазначив, що дослідженні в ході судового розгляду докази підтверджують протиправність злочинних дій ОСОБА_4 , а кваліфікація кримінального правопорушення є вірною за ч.4 ст.185 КК України. Відтак, прокурор просив суд визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк п`ять років.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою провину у пред`явленому обвинуваченні визнав повністю та пояснив, в той день зайшов до сусіда у двір, але його не було вдома, так як був замок на дверях. У вікно побачив телефон із зарядним пристроєм. Розбив цеглиною вікно, заліз до будинку і взяв телефон «Техно», зарядний пристрій до нього та коробку з документами на телефон. Пішов на залізничну станцію с.Старовишневецьке, де його зупинив поліцейський. Коробку викинув до цього. У вчиненому розкаюється.

Потерпілий ОСОБА_6 у судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі.

Прокурор, обвинувачений та захисник не вважали за необхідне допитувати потерпілого у судовому засіданні, так як обвинувачений повністю визнає свою вину.

Винуватість обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, тобто у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненому повторно в умовах воєнного стану, повністю підтверджується зібраними в ході досудового розслідування та дослідженими під час судового розгляду доказами в кримінальному провадженні.

Зокрема, під час судового розгляду було досліджено наступні письмові докази:

- протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 27.05.2024 року;

- протоколами огляду місця події від 27.05.2024 року з фото таблицями до нього;

- копію товарного та фіскальних чеків від 03.05.2024 року ;

- звіт про фактичні затрати на проведення судово-товарознавчої експертизи №2665/24 від 27.05.2024 року та висновок експерта за результатами проведення судово-товарознавчої експертизи №2665/24 від 27.05.2024 року;

- постанови про визнання речових доказів та долучення їх до кримінального провадження від 27.05.2024 року;

- квитанція №112097 про отримання на зберігання речових доказів від 27.05.2024 року;

- довідка про витрати на проведення експертизи та висновок експерта №СЕ-19/104-24/22433-Д від 29.05.2024 року.

Таким чином, розглянувши кримінальне провадження з дотриманням положень ч.1 ст.337 КПК України, в межах висунутого обвинувачення, дослідивши безпосередньо в судовому засіданні наведені вище докази, надавши їм належну правову оцінку в їх сукупності, відповідно до вимог ст.94 КПК України, виходячи із загальних засад кримінального судочинства, враховуючи, що показання обвинуваченого дані ним безпосередньо в судовому засіданні, є послідовними, відповідають іншим обставинам справи та підтверджуються дослідженими письмовими доказами, які, на думку суду, є належними та допустимими, не викликають сумнівів у їх достовірності, оскільки підстав ставити їх під сумнів у суду немає, то суд приходить до висновку про винуватість ОСОБА_4 у таємному викраденні чужого майна (крадіжка) вчиненому повторно в умовах воєнного стану, кваліфікуючи його дії за ч.4 ст. 185 КК України.

При обранні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке, згідно зі ст.12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, характер діянь, форму й ступінь вини, мотиви вчинення кримінальних правопорушень і дані про особу винного, який раніше неодноразово судимий, вчинив крадіжку на третій день після звільнення установи виконання покарань.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , передбаченою ст. 66 КК України, є щире каяття.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , суд визнає вчинення кримінального правопорушення щодо особи похилого віку, так як потерпілому ОСОБА_6 на час вчинення злочину було 74 роки.

Відповідно до вимог ч.2 ст.65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Згідно із ч.2 ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Таким чином, зважаючи на той факт, що обвинувачений ОСОБА_4 вчинив тяжкий злочин, суд, враховуючи особу обвинуваченого, повне визнання вини обвинуваченим, суспільну небезпечність даного злочину, наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання, вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого не можливе без ізоляції від суспільства та призначає покарання в межах санкції ч.4 ст.185 КК України у виді позбавлення волі.

За переконанням суду, саме така міра покарання є законною, обґрунтованою, справедливою, необхідною та достатньою для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.

Обвинувачений ОСОБА_4 був затриманий 27.05.2024 року, тому відповідно до ч.5 ст.72 КК України необхідно йому зарахувати Р у строк відбуття покарання строк попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі з дня затримання і до дня набрання вироком законної сили, а початок строку відбування покарання рахувати з дати набрання вироком законної сили.

Також необхідно продовжити строк запобіжного заходу ОСОБА_4 у виді тримання під вартою до набрання вироком законної сили.

Долю речових доказів необхідно вирішити згідно із ст.100 КПК України.

У даному кримінальному провадженні була проведені судова експертиза, вартість якої складає 2271,84 гривень. Вказані витрати документально підтверджені, отже, в порядку ст.124 КПК України, підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.

Згідно ч.4 ст.122 КПК України експертам, спеціалістам і перекладачам повинна бути сплачена винагорода за виконану роботу, якщо це не є їх службовим обов`язком.

Враховуючи те, що в межах досудового розслідування по даному кримінальному провадженню судово-товарознавча експертиза №2665/24 від 27.05.2024 року була проведена судовим експертом ОСОБА_7 , що не являється її службовим обов`язком, то з обвинуваченого необхідно стягнути на її користь винагороду за виконану нею роботу в сумі 320,00 грн.

Цивільний позов у межах кримінального провадження не заявлявся.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 100, 122, 368, 370, 374, 475 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Визнати винним ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на п`ять років.

Відповідно до ч.5 ст.72 КК України зарахувати ОСОБА_4 у строк відбуття покарання строк попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі з 27.05.2024 року до дня набрання вироком законної сили.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з дати набрання вироком законної сили.

Строк запобіжного заходу ОСОБА_4 у виді тримання під вартою продовжити до набрання вироком законної сили.

Речові докази у справі:

- мобільний телефон TECNO BG6 64+4 GD, imei l НОМЕР_1 , imei 2 НОМЕР_2 , зарядний пристрій, документи на телефон та коробку з під телефону, що були передана на зберігання ОСОБА_6 , залишити у власності останнього;

- мобільний телефон ZTE Blade L9, imei l НОМЕР_3 , imei 2 НОМЕР_4 , наручний годинник, що були передані на зберігання до кімнати речових доказів Синельниківського РУП ГУНП в Дніпропетровській області, паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_4 № НОМЕР_5 , довідка про звільнення, що знаходяться в матеріалах кримінального провадження (а.с.50 том 2) повернути ОСОБА_4 .

Стягнути з ОСОБА_4 на користь судового експерта ОСОБА_7 (розрахунковий рахунок КБ «ПриватБанк» НОМЕР_6 , адреса: 07400, Київська область, м.Бровари, бульвар Незалежності,18б, оф.22) винагороду за виконану роботу в сумі 320,00 грн.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати на проведення експертизи у розмірі 2271,84 грн.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити учасникам кримінального провадження.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1