Справа № 481/406/25
Провадж.№ 1-кс/481/160/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.04.2025 року Новобузький районний суд Миколаївської області у складі головуючої судді ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Новий Буг заяву судді Новобузького районного суду Миколаївської області ОСОБА_3 про самовідвід,

Установив:

В провадженні судді Новобузького районного суду Миколаївської області ОСОБА_3 перебуває обвинувальний акт по кримінальному провадженню, внесеному до ЄРДР за № 0000054 від 07.02.2024 року відносно ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 за ч.3 ст.307 КК України (справа № 481/406/25 (провадження № 1- кс/481/63/2025).

04.04.2025 року до канцелярії Новобузького районного суду Миколаївської області надійшла заява судді ОСОБА_3 про самовідвід з тих підстав, що під час підготовчого судового засідання прокурор заявив клопотання про виділення матеріалів кримінального провадження щодо обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.307 КК України, в окреме провадження для розгляду угоди про визнання винуватості, яка укладена між прокурором ОСОБА_8 та обвинуваченим 19.03.2025 року, з метою розгляду такої угоди по суті.

Ухвалою суду від 20.03.2025 року виділено з кримінального провадження матеріали щодо ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.307 КК України, у окреме провадження.

Згідно протоколу передачі раніше визначеному судді від 21.03.2025 судді ОСОБА_3 переданий обвинувальний акт щодо ОСОБА_9 разом з угодою про визнання винуватості на розгляд.

26.03.2025 року суддею ОСОБА_3 ухвалено вирок, яким затверджено угоду про визнання винуватості, укладену 19 березня 2025 року між прокурором відділу нагляду за додержанням законів органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю Миколаївської обласної прокуратури ОСОБА_8 та обвинуваченим ОСОБА_7 , за участю захисника обвинуваченого ОСОБА_10 .

Під час розгляду даної угоди щодо її відповідності вимогам закону, суддею ОСОБА_3 безпосередньо вивчались обставини та документи, які, у тому числі, стосуються обвинувачення, пред`явленого у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000054 від 07.02.2024 року відносно ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , та які взаємопов`язані з діями ОСОБА_7 і є предметом розгляду у справі № 481/406/25 (провадження № 1-кс/481/63/2025).

У вироку суддею зроблений висновок про наявність підстав для затвердження угоди про визнання винуватості з підстав, визначених п.3 ч.4 ст.469 КПК України, а саме щодо наявності доказів викриття цим обвинуваченим злочинних дій інших учасників групи, тобто зроблений висновок щодо протиправності дій учасників групи.

Наявність у вироку суду формулювання, визначеного п.3 ч.4 ст.469 КПК України щодо викриття обвинуваченим ОСОБА_7 злочинних дій інших учасників групи, свідчить про наявність обставин, які викликають сумнів у неупередженості судді при розгляді кримінального провадження по обвинуваченню щодо вказаних осіб.

Таким чином, вказана обставина може в подальшому викликати сумніви у її неупередженості при розгляді кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , оскільки обставини даного кримінального провадження їй вже відомі, нею були досліджені документи, які є доказами і у даному кримінальному провадженні та у неї вже сформувалась певна думка з приводу даних подій.

В судове засідання учасники судового провадження не з`явились.

Від судді ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_11 та захисника ОСОБА_12 надійшли заяви про розгляд справи без їх участі.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснювалося.

Вивчивши заяву судді ОСОБА_3 про самовідвід та ознайомившись з матеріалами справи, суддя дійшов наступного висновку.

Правове регулювання відводу судді визначається статтями 75, 76 КПК України, в яких наведено вичерпний перелік підстав, за наявності яких суддя безумовно підлягає відводу.

Зокрема, згідно з п. 4 ч. 1 ст.75 КПК України суддя не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

Частинами 1, 2 ст. 80 КПК України встановлено, що за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу, слідчий суддя, суддя, присяжний, прокурор, слідчий, захисник, представник, експерт, представник персоналу органу пробації, спеціаліст, перекладач, секретар судового засідання зобов`язані заявити самовідвід. За цими ж підставами їм може бути заявлено відвід особами, які беруть участь у кримінальному провадженні.

Відповідно до ст. 55 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суддя зобов`язаний своєчасно, справедливо та безсторонньо розглядати і вирішувати судові справи відповідно до закону з дотриманням засад і правил судочинства, додержуватися присяги судді та дотримуватися правил суддівської етики.

Суддя має право заявити самовідвід у випадках, передбачених процесуальним законодавством, у разі наявності упередженості щодо одного з учасників процесу, а також у випадку, якщо судді з його власних джерел стали відомі докази чи факти, які можуть вплинути на результат розгляду справи. Суддя не повинен зловживати правом на самовідвід. Суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи у разі неможливості ухвалення ним об`єктивного рішення у справі (ст. 15 Кодексу суддівської етики).

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини безсторонність (неупередженість) суду в сенсі п.1 ст. 6 Конвенції має визначатися згідно з (і) суб`єктивним критерієм, враховуючи особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був об`єктивним у цій справі, та (і) об`єктивним критерієм, іншими словами, шляхом установлення того, чи забезпечував сам суд та серед інших аспектів його склад достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності (рішення у справах «Фей проти Австрії», «Ветштайн проти Швейцарії»).

Виходячи з положень п.2.5 Бангалорських принципів поведінки суддів від 19.05.2006 року, п.1 ст. 6 Конвенції, п.4 ч.1 ст. 75 КПК України, суддя приходить до переконання про наявність підстав для задоволення заяви судді ОСОБА_3 про самовідвід.

Керуючись ст. ст. 75, 80, 81, 372 КПК України, суд

Постановив:

Заяву судді Новобузького районного суду Миколаївської області ОСОБА_3 про самовідвід, задовольнити.

Відвести суддю Новобузького районного суду Миколаївської області ОСОБА_3 від розгляду обвинувального акту по кримінальному провадженню, внесеному до ЄРДР за № 0000054 від 07.02.2024 року відносно ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , по обвинуваченню у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.307 КК України (справа № 481/406/25, провадження № 1-кп/481/63/2025).

Справу № 481/406/25, провадження № 1-кп/481/63/2025 передати до канцелярії Новобузького районного суду Миколаївської області для виконання вимог ст. 35 КПК України.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її проголошення.

Суддя