провадження № 1-в/632/60/25

У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 лютого 2025 року Первомайський міськрайонний суд Харківської області у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду подання про переведення до приміщення камерного типу засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , особи без громадянства, без освіти, не одруженого, який до засудження не працював, проживав за адресою АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого, засудженого вироком Київського районного суду міста Харкова від 10.05.2024 за ст.ст. 185 ч. 2, 185 ч. 3, 70 ч. І, 71 ч. 1, 72 КК України до 05 років 01 місяця позбавлення волі, який відбуває покарання у ДУ «Первомайська виправна колонія (№117)», -

В С Т А Н О В И В:

13 лютого 2025 року адміністрація Державної установи «Первомайська виправна колонія (№ 117)» звернулася до суду з поданням про переведення засудженого ОСОБА_5 до приміщення камерного типу.

Свої вимоги обґрунтувала тим, що засуджений ОСОБА_5 відбуває покарання у місцях позбавлення волі. Початок строку покарання - 10.05.2024, кінець строку покарання - 10.05.2026.

З 23.07.2021 по 07.01.2025 перебував в державній установі Харківський слідчий ізолятор». Допускав невиконання покладених обов`язків та порушення встановлених заборон за що три рази притягувався до дисциплінарної відповідальності, стягнення погашені в установленому законному порядку.

З 07.01.2025 відбуває покарання в державній установі «Первомайська виправна колонія (№ 117)». За час відбування покарання характеризується негативно. Допускає невиконання покладених обов`язків та порушення встановлених заборон, за що шість разів притягувався до дисциплінарної відповідальності (було застосовано крайні заходи дисциплінарного впливу - поміщався до ДІЗО два рази). Адміністрацією установи не заохочувався.

Проте, незважаючи на усі застосовані до нього заходи виховного та дисциплінарного впливу, у їх різноманітній послідовності, він свідомо порушує встановлений порядок відбування покарання. Мотивом вчиненого дисциплінарного проступку є внутрішні переконання засудженого, який не намагається довести своє виправлення в період відбування покарання, причиною - його психологічна установка на протиправну поведінку.

За час перебування в установі бажання працювати не висловлював з власних переконань. До виконання робіт по благоустрою колонії ставиться негативно. Умисно уникає виконання робіт із самообслуговування, посилаючись на те, що це принижує його гідність. До майна установи і предметів, якими користується, ставиться байдуже.

У відношенні до представників адміністрації установи неввічливий, зухвалий, свідомо не виконує встановлені законодавством вимоги персоналу установи виконання покарань, публічно демонструє зневажливе ставлення до встановлених законодавством вимог персоналу установи, проявляє неправомірну поведінку по відношенню до персоналу установи, схильний до вступу в суперечки, може бути грубим, безтактним.

Участі у суспільному житті відділення та установи не приймає. Не вважає необхідним враховувати думку колективу, підтримує рівні стосунки із вузьким колом засуджених негативної спрямованості. Провокує інших засуджених на створення конфліктних ситуацій. До засуджених, які входять до складу ради колективу засуджених ставиться зневажливо.

За характером хитрий, скритний, недисциплінований. Підвищена образливість і примхливість, особливо погано сприймає різкість і неврівноваженість по відношенню до себе, легко впадає в амбіції. Часто замкнений, намагається самоусунутися від колективу. Стурбованість виявляє тільки через власні проблеми. Іноді можлива підвищена злостивість. Дуже пасивний. Чітко виражена внутрішня спрямованість психіки. Контактність мінімальна, легко обходиться без друзів, не любить уваги, шукає роботу для індивідуальної діяльності. Ініціативність слабка. Велика схильність до розладів і драматизації ситуації. Відношення до існуючих соціальних норм, в цілому, примирливе. У стані сильного психічного розладу та у фруструючій ситуації здатний на вчинки з феноменальними проявами волі, спрямованими проти себе, зокрема може умисно спричинити шкоду власному здоров`ю. В побуті не завжди охайний, потребує постійного контролю з боку представників адміністрації. Правил санітарії та особистої гігієни дотримується лише під контролем.

На заходи профілактичного характеру не реагує. В індивідуальних бесідах позитивних планів та намірів на подальше життя після звільнення не висловлює.

Рішенням профілактичної комісії установи поставлений на профілактичний облік як схильний до суїциду та членоушкодження (Протокол № 4 від 24.01.2025 року) та як схильний до вчинення злісного порушення встановленого порядку відбування покарання (Протокол № 7 від 04.02.2025 року).

Так, 10.02.2025 року, близько 1007 години, начальником відділення СПС майором внутрішньої служби ОСОБА_6 в присутності чергового помічника начальника установи підполковника внутрішньої служби ОСОБА_7 та оперуповноваженого ОГ капітана внутрішньої служби ОСОБА_8 засудженому ОСОБА_5 , який на даний час відбуває дисциплінарне стягнення в дисциплінарному ізоляторі установи в камері ДІЗО №9, було запропоновано приступити до виконання обов`язків чергового по камері, а саме: здійснити прибирання прогулянкового дворику №1 після закінчення прогулянки, так як він, згідно затвердженого графіку, був черговим по камері. З графіком він раніше був ознайомлений адміністрацією установи під підпис. Всім необхідним інвентарем для прибирання (віник, совок, гумові рукавиці, теплі рукавиці) він був забезпечений в повному обсязі. Одягнений та взутий був за сезоном, на стан здоров`я не скаржився.

Проте, засуджений ОСОБА_5 в категоричній формі відмовився здійснити прибирання прогулянкового дворику №1, чим не виконав встановлені законодавством вимоги адміністрації установи, повів себе неввічливо по відношенню до представника адміністрації, висловлював невдоволення встановленим режимом тримання, вживаючи при цьому нецензурні та жаргонні слова.

Після цього начальником відділення СПС майором внутрішньої служби ОСОБА_6 засудженому ОСОБА_5 були додатково доведені під підпис статті 102, 103, 107, 132, 133, 134, 135 КВК України, ст. 391 КК України, додаток 20 до Правил внутрішнього розпорядку установ виконання покарань. Після цього засудженому ОСОБА_5 було повторно запропоновано приступити до прибирання прогулянкового дворику №1, на що засуджений ОСОБА_5 повторно відмовився в категоричній формі, продовжуючи поводити себе неввічливо по відношенню до представника адміністрації, вживаючи нецензурні та жаргонні слова. Також він повідомив, що прибирати прогулянковий дворик №1 не буде через його життєві переконання та принципи і наполягає на цьому.

З наданих матеріалів вбачається, що засуджений зарекомендував себе як особа, що демонстративно й систематично не виконує покладені обов`язки та порушує встановлені заборони, що негативно впливає на поведінку інших засуджених, інші застосовувані заходи впливу не дають позитивних результатів.

Отже, засуджений продовжує порушувати покладені на нього обов`язки та встановлені заборони, у зв`язку із чим на засіданні дисциплінарної комісії було прийняте рішення про доцільність застосування до нього заходу стягнення у виді переведення до приміщення камерного типу.

В судовому засіданні прокурор подання підтримав з викладених вище підстав, просив помістити засудженого до приміщення камерного типу строком на два місяці.

Представник установи та засуджений ОСОБА_5 просили справу розглянути у їх відсутність на підставі наданих суду доказів.

Засуджений не заперечував відносно задоволення подання та поміщення його до приміщення камерного типу.

Захисник підтримав думку свого підзахисного.

Вивчивши подання, враховуючи думку учасників процесу, які вважають його обгрунтованим, беручи до уваги те, що ОСОБА_5 неодноразово порушував режим утримання та встановлений порядок відбування покарання, за що 10 разів піддавався дисциплінарним стягненням (ДІЗО, попередження, догана, ПКТ, сувора догана), 6 з яких не погашені, належних висновків для себе не зробив, а також враховуючи безуспішність застосування до засудженого інших заходів впливу, суд приходить до висновку про необхідність його поміщення до приміщення камерного типу.

Відповідно до п. 132 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про застосування заходу стягнення до осіб, позбавлених волі, у виді переведення засудженого до приміщення камерного типу (одиночної камери).

Згідно ч. 4 ст. 539 КПК України клопотання (подання) про застосування заходів стягнення до осіб, позбавлених волі, у виді переведення засудженого до приміщення камерного типу (одиночної камери) та про примусове годування засудженого розглядаються протягом 24 годин з моменту надходження відповідного клопотання (подання) до суду суддею одноособово.

Відповідно до ч. 1 ст. 132 Кримінально-виконавчого кодексу України за невиконання покладених обов`язків та порушення встановлених заборон до осіб, які відбувають покарання у виді позбавлення волі, може застосовуватись такий захід стягнення як переведення засуджених, які тримаються у виправних колоніях, крім засуджених, які тримаються у виправних колоніях мінімального рівня безпеки з полегшеними умовами тримання, до приміщення камерного типу (одиночної камери) на строк до трьох місяців.

Згідно ч. 1 ст. 135 Кримінально-виконавчого кодексу України питання про доцільність застосування стягнення до осіб, які відбувають покарання у виді позбавлення волі, вирішується на засіданні дисциплінарної комісії установи виконання покарань.

Відповідно до ч. 6 ст. 135 Кримінально-виконавчого кодексу України поміщення засудженого до приміщення камерного типу (одиночної камери) проводиться за рішенням суду. У разі прийняття на засіданні дисциплінарної комісії рішення про поміщення засудженого до приміщення камерного типу (одиночної камери) адміністрація установи виконання покарань протягом двадцяти чотирьох годин направляє до суду відповідне клопотання (подання) разом із рішенням комісії.

Згідно ч. 1 ст. 134 КВК України при призначенні заходів стягнення враховуються причини, обставини і мотиви вчинення порушення, поведінка засудженого до вчинення проступку, кількість і характер раніше накладених стягнень, а також пояснення засудженого щодо суті проступку. Стягнення, що накладаються, мають відповідати тяжкості і характеру проступку засудженого.

Відповідно до ч. 9 ст. 134 КВК України стягнення у виді переведення засудженого до приміщення камерного типу (одиночної камери) накладається в разі безуспішного застосування інших заходів впливу, що знайшло своє підтвердження під час судового розгляду.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 110, 369-372, 395, 532, 537, 539 КПК України, ст.ст. 132, 134, 135 КВК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Подання адміністрації Державної установи «Первомайська виправна колонія (№117)» про переведення засудженого ОСОБА_5 до приміщення камерного типу задовольнити.

Засудженого ОСОБА_5 перевести до приміщення камерного типу строком на 2 (два) місяці.

Ухвала в частині виконання накладеного стягнення виконується негайно, але може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення, шляхом подачі апеляційної скарги через Первомайський міськрайонний суд Харківської області, а засудженим - з моменту вручення копії судового рішення.

Суддя: ОСОБА_1