справа№279/5070/24
провадження№1-кс/279/227/25

У Х В А Л А
іменем України
В С Т А Н О В И В :
В клопотанні вказано, що невстановлені особи, що невстановленні особи, у порушення вимог земельного та водного законодавства самовільно зайняли земельні ділянки водного фонду території прибережної захисної смуги річки Уж в межах м. Коростень та самовільно здійснили на них будівництво капітальних будівель, споруд.
Кримінальне провадження зареєстровано на підставі публікації розміщеної ІНФОРМАЦІЯ_1 на офіційному сайті посиланням
Згідно публікації, як свідчать результати аудиту, проведеного у ІНФОРМАЦІЯ_3 , деякі земельні ділянки поблизу Ужа використовуються для здійснення комерційної діяльності: на відстані близько 10 м від річки розташовано гостьовий будинок « ІНФОРМАЦІЯ_4 » та об`єкти туристичної інфраструктури ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_5 », безпосередньо на березі, на землях комунальної власності, розташовані бесідки. У результаті територіальна громада втратила активів на загальну суму понад 5 млн грн.
Так у відповідності до преамбули Водного кодексу України (далі - ВК України) усі води (водні об`єкти) на території України є національним надбанням Українського народу, однією з природних основ його економічного розвитку і соціального добробуту. Водні ресурси забезпечують існування людей, тваринного і рослинного світу і є обмеженими та уразливими природними об`єктами.
В умовах нарощування антропогенних навантажень на природне середовище, розвитку суспільного виробництва і зростання матеріальних потреб виникає необхідність розробки і додержання особливих правил користування водними ресурсами, раціонального їх використання та екологічно спрямованого захисту.
Відповідно до частини першої статті 58 Земельного Кодексу України (далі - ЗК України) та статті 4 ВК України до земель водного фонду належать землі, морями, річками, озерами, водосховищами, іншими водними об`єктами, болотами, а також островами, не зайнятими лісами, прибережними захисними смугами вздовж морів, річок та навколо водойм..
Таким чином, до земель водного фонду України відносяться землі, на яких хоча й не розташовані об`єкти водного фонду, але за своїм призначенням вони сприяють функціонуванню і належній експлуатації водного фонду, виконують певні захисні функції.
Відповідно до ст.60 ЗК України вздовж річок, морів і навколо озер, водосховищ та інших водойм з метою охорони поверхневих водних об`єктів від забруднення і засмічення та збереження їх водності встановлюються по берегах річок та навколо водойм уздовж урізу води (у меженний період) шириною:
а) для малих річок, струмків і потічків, а також ставків площею менш як 3 гектари - 25 метрів;
б) для середніх річок, водосховищ на них, водойм, а також ставків площею понад 3 гектари - 50 метрів;
в) для великих річок, водосховищ на них та озер -100 метрів.
При крутизні схилів більше трьох градусів мінімальна ширина прибережної захисної смуги подвоюється.
Частиною першою статті 59 ЗК України, передбачено, що землі водного фонду можуть перебувати у державній, комунальній та приватній власності.
Громадянам та юридичним особам за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування можуть безоплатно передаватись у власність замкнені природні водойми (загальною площею до 3 гектарів). На умовах оренди земельні ділянки прибережних захисних. смуг, смуг відведення і берегових смуг водних шляхів, а також озера, водосховища, інші водойми, болота та острови можуть передаватись лише для сінокосіння,рибогосподарських потреб, культурно-оздоровчих, рекреаційних, спортивних і туристичних цілей, проведення науково-дослідних робіт тощо (частина четверта статті 59 ЗК України).
Прибережні захисні смуги є природоохоронною територією з режимом обмеженої господарської діяльності (статті 61-62 ЗК України, статті 89-90 ВК України, абзац другий пункту 8.19 Державних санітарних правил планування та забудови населених пунктів, затверджених наказом Міністерства охорони здоров`я України від 19 червня 1996 року № 173, і додаток 13 до цих правил).
У прибережних захисних смугах уздовж річок, навколо водойм та на островах, з поміж іншого забороняється, розорювання земель (крім підготовки ґрунту для залуження і залісення), а також садівництво; та городництво, зберігання та застосування пестицидів і добрив.
Зазначені документи мають істотне значення для встановлення всіх обставин, що підлягають доказуванню під час досудового розслідування, містять інформацію, яка в подальшому може бути використана для проведення судової експертизи і не може бути отримана іншим чином, як в порядку тимчасового доступу.
Слідчий СВ Коростенського РУП ГУНП в Житомирській області просив надати тимчасовий доступ до документів, що знаходяться у володінні ІНФОРМАЦІЯ_6 , що у АДРЕСА_1 .
П О С Т А Н О В И В :
Клопотання задовольнити.
Роз`яснити, що згідно ст.166 КПК України, в разі невиконання ухвали про тимчасовий доступ до речей і документів слідчий суддя, суд за клопотанням сторони кримінального провадження, якій надано право на доступ до речей і документів на підставі ухвали, має право постановити ухвалу про дозвіл на проведення обшуку згідно з положеннями цього Кодексу з метою відшукання та вилучення зазначених речей і документів.
Строк дії ухвали становить два місяці з дня її постановлення.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1

копія згідно з оригіналом