Справа № 203/130/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 січня 2025 року Кіровський районний суд м.Дніпропетровська у складі:

слідчого судді - ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Дніпро скаргу Військової частини НОМЕР_1 на бездіяльність слідчого щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань,-

ВСТАНОВИВ:

До Кіровського районного суду м.Дніпропетровська надійшла вищезазначена скарга Військової частини НОМЕР_1 , подана в порядку ст.303 КПК України, в якій зазначено, що 22.08.2024 року на адресу ТУ ДБР, розташованого у м.Полтаві, було направлено повідомлення від 22.08.2024 року про вчинення військовослужбовцем ОСОБА_3 кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України. 23.12.2024 року на адресу військової частини надійшла відповідь Третього слідчого відділу (з дислокацією у м.Дніпрі) ТУ ДБР, розташованого у м.Полтаві, від 27.11.2024 року, відповідно до якого повідомлення про вчинення кримінального правопорушення залишено без реалізації. Посилаючись на невиконання органом досудового розслідування вимог ст.214 КПК України, скаржник просив визнати бездіяльність останнього щодо невнесення відомостей до ЄРДР незаконною та зобов`язати внести до ЄРДР відомості за повідомленням військової частини від 22.08.2024 року.

В призначене судове засідання представник скаржника не з`явився. В наданій заяві просив розглянути справу за його відсутності.

Уповноважена особа Третього слідчого відділу (з дислокацією у м.Дніпрі) ТУ ДБР, розташованого у м.Полтав в призначене судове засідання також не з`явилась, про причини неявки не повідомила.

За вказаних обставин, враховуючи положення ст.ст.26,28 КПК України, а також положення ч.3 ст.306 КПК України, з метою дотримання розумних строків розгляду скарги, слідчий суддя вважає за можливе провести розгляд скарги по суті за відсутності представника скаржника та слідчого.

Перевіривши викладені в скарзі доводи та дослідивши матеріали справи, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Згідно п.1 ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого або прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Відповідно до ч.1 ст.11 КК України, кримінальним правопорушенням є передбачене цим Кодексом суспільно небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом кримінального правопорушення.

Статтею 2 КПК України визначено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.214 КПК України слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань. Слідчий, який здійснюватиме досудове розслідування, визначається керівником органу досудового розслідування, а дізнавач - керівником органу дізнання, а в разі відсутності підрозділу дізнання - керівником органу досудового розслідування.

Досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Частиною 5 ст.214 КПК України передбачено, що до Єдиного реєстру досудових розслідувань вносяться відомості про: 1) дату надходження заяви, повідомлення про кримінальне правопорушення або виявлення з іншого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення; 2) прізвище, ім`я, по батькові (найменування) потерпілого або заявника; 3) інше джерело, з якого виявлені обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення; 4) короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела; 5) попередня правова кваліфікація кримінального правопорушення з зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; 6) прізвище, ім`я, по батькові та посада службової особи, яка внесла відомості до реєстру, а також слідчого, прокурора, який вніс відомості до реєстру та/або розпочав досудове розслідування; 7) інші обставини, передбачені положенням про Єдиний реєстр досудових розслідувань.

Положення ст.214 КПК України перебувають у взаємозв`язку з ч.1 ст.2 КК України, згідно з якою підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом, і саме тому фактичні дані, які вказують на ознаки складу злочину кримінального правопорушення, мають бути критерієм внесення його до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Відповідно до п.2 Розділу ІІ Положення про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення, затвердженого наказом Генерального прокурора №298 від 30.06.2020 року, відомості про кримінальне правопорушення, викладені у заяві, повідомленні чи виявлені з іншого джерела повинні відповідати вимогам п.4 ч.5 ст.214 КПК України, зокрема, мати короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

Верховний Суд у своїй постанові від 30.09.2021 року по справі №556/450/18, провадження №51-4229км20, вказав, що: «…слідчий, прокурор після прийняття та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, виходячи з їх змісту, має перевірити достатність даних, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, за наслідками чого ним приймається рішення про початок досудового розслідування шляхом внесення відповідних відомостей до ЄРДР. Таким чином, підставою початку досудового розслідування є не будь-які прийняті та зареєстровані заяви, повідомлення, а лише ті з них, з яких вбачаються вагомі обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, короткий виклад яких разом із прізвищем, ім`ям, по-батькові (найменуванням) потерпілого або заявника, серед іншого, вноситься до ЄРДР».

В постанові від 16.05.2019 року (справа №761/20985/18, провадження №51-8007км18) Верховний Суд наголосив: «...якщо не було події кримінального правопорушення або в діях особи немає складу кримінального правопорушення, то за таких обставин кримінальне провадження не може бути розпочато. А якщо через помилку чи з інших причин таке провадження було розпочато, то воно негайно має бути припинено і з позиції вимог правопорядку, і з огляду дотримання інтересів всіх учасників правовідносин».

Відповідно до висновку зробленого у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30.01.2019 року у справі №818/1526/18 у межах процедури оскарження бездіяльності слідчого щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви, слідчий суддя з`ясовує обставини та мотиви, з яких слідчий або прокурор дійшов висновку про відсутність підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, чим саме обґрунтоване невнесення відповідних відомостей до ЄРДР, та вирішує питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання слідчого або прокурора внести інформацію про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Таким чином, реєстрації в Єдиному реєстрі досудових розслідувань підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення та можуть об`єктивно свідчити про вчинення особою такого кримінального правопорушення.

Підставами вважати, що в заяві чи повідомленні містяться відомості саме про злочин є об`єктивні дані, які дійсно свідчать про наявність ознак злочину. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджує реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину).

Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає та є очевидним, що обставини, викладені в них, не свідчать про те, що існує ймовірність вчинення будь-якого кримінального правопорушення і ці обставини для отримання зазначеного вище висновку не потребують перевірки засобами кримінального процесу, то такі повідомлення не мають вноситися до ЄРДР, що слугує гарантією для кожної особи від необґрунтованого обвинувачення та процесуального примусу.

Під час розгляду скарги встановлено, що Військовою частиною НОМЕР_1 на адресу ТУ ДБР, розташованого у м.Полтаві, було направлено повідомлення від 22.08.2024 року про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України військовослужбовцем даної військової частини ОСОБА_3 .

Листом слідчого Третього слідчого відділу (з дислокацією у м.Дніпрі) ТУ ДБР, розташованого у м.Полтаві від 27.11.2024 року повідомлення було повернуто, з посиланням на те, що згідно повідомлення вбачається, що в подальшому вказаний військовослужбовець повернувся до розташування частини та поновлений на військовій службі.

Перевіряючи доводи скарги, слідчий суддя враховує, що згідно повідомлення військової частини, вчинене військовослужбовцем ОСОБА_3 кримінальне правопорушення, передбачене ч.5 ст.407 КК України, полягало у відсутності в місті розташування військової частини в період часу з 13.10.2023 року по 13.11.2023 року.

Згідно долучених до повідомлення матеріалів службового розслідування вбачається, що ОСОБА_3 в період з 03.10.2023 року по 07.10.2023 року проходив медичний огляд в зв`язку із отриманими травмами, пов`язаними із проходженням медичної служби, переніс операцію та за наслідками медичного огляду було рекомендовано надання йому відпустки строком на 30 днів за станом здоров`я.

З матеріалів службового розслідування не вбачається, що в ході останнього було опитано ОСОБА_3 на предмет причин його відсутності у військовій частині в період часу з 13.10.2023 року по 13.11.2023 року (відповідні пояснення останнього відсутні), відсутні висновки щодо можливості проходження військової служби, з огляду на отримані травми та лікарські рекомендації щодо необхідності надання відпустки за станом здоров`я, надання такої відпустки або причин не надання.

Крім того, відповідно до матеріалів службового розслідування вбачається, що ОСОБА_3 13.11.2023 року повернувся до військової частини та поновлений на військовій службі, що в силу положень ч.5 ст.401 КК України є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст.407 КК України.

В зв`язку із вищенаведеним, оскільки повідомлення від 22.08.2024 року та додатки до нього за викладеними в них обставинами не містили достатніх даних, які б об`єктивно свідчили про вчинення військовослужбовцем дій, що підпадають під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ст.407 КК України та навпаки свідчили про наявність передбачених ч.5 ст.401 КК України підстав, що виключають кримінальну відповідальність, слідчий суддя приходить до висновку, що слідчим правомірно було відмовлено у внесенні відомостей за повідомленням до ЄРДР.

З урахуванням наведеного в задоволенні скарги слід відмовити в повному обсязі.

Керуючись ст.ст.214,303,307,369-372 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні скарги Військової частини НОМЕР_1 на бездіяльність слідчого щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відмовити повністю.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня отримання її копії.

Слідчий суддя ОСОБА_1