В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 березня 2025 року Солом`янський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі судових засідань у м.Києві угоду про визнання винуватості у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000878 від 07.11.2024 щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Київ, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.197-1, ч.1 ст.289, ч.1 ст.357, ч.3 ст.190 КК України (в редакції станом на 27.01.2023), -

В С Т А Н О В И В:

На розгляд Солом`янського районного суду м. Києва надійшло кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000878 від 07.11.2024 року.

Згідно з обвинувальним актом від 16.12.2024 року у даному кримінальному провадженні ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за викладених фактичних обставин обвинувачується у самовільному зайнятті земельної ділянки, що належить до земель в охоронних зонах, санітарно-захисних зонах та зонах особливого режиму використання земель, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 197-1 КК України; у незаконному заволодінні транспортним засобом, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України; у привласненні печатки, вчиненому з корисливих мотивів, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 357 КК України; у заволодінні чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчиненому у великих розмірах, за попередньою змовою групою осіб, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України (в редакції станом на 27.01.2023).

16.12.2024 року між прокурором відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_3 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні № 0000878 від 07.11.2024, з однієї сторони, та обвинуваченим у цьому провадженні ОСОБА_4 , за участі його захисника ОСОБА_5 , з іншої сторони, на підставі стст. 468, 469, 472 КПК України у приміщенні Київської міської прокуратури, що за адресою: м.Київ, вул. Антоновича, 114, каб.8, було укладено угоду про визнання винуватості, в якій сторони, додержуючись наступних умов, дійшли згоди щодо всіх істотних для даного провадження обставин.

Так, прокурором відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_3 в межах даного кримінального провадження скеровано до Солом`янського районного суду м.Києва обвинувальний акт, згідно якого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, уродженець м. Київ, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий, обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.197-1, ч.1 ст.289, ч.1 ст.357, ч.3 ст.190 КК України (в редакції станом на 27.01.2023).

При цьому, обвинувачений ОСОБА_4 беззастережно визнав свою вину у вчиненні інкримінованих злочинів, щиро розкаявся.

Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_4 відповідно до п.1 ч.1 ст.66 КК України, є щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_4 згідно з ст.67 КК України, не встановлено.

Крім того, сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке ОСОБА_4 повинен понести за вчинені ним кримінальні правопорушення за ч.2 ст.197-1, ч.1 ст.289, ч.1 ст.357, ч.3 ст.190 КК України (в редакції станом на 27.01.2023), а саме:

- за ч.2 ст.197-1 КК України - 2 роки позбавлення волі;

- за ч.1 ст.289 КК України - 3 роки позбавлення волі;

- за ч.1 ст.357 КК України - 1 рік обмеження волі;

- за ч.3 ст.190 (в редакції станом на 27.01.2023) КК України - 4 роки позбавлення волі,

- за ст.70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень визначити остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим та призначити покарання у вигляді 4 років позбавлення волі, а також узгоджено звільнення від відбування покарання з випробуванням на підставі ст.75 КК України та покладення на ОСОБА_4 обов`язків, визначених ст. 76 КК України.

В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`яснені ОСОБА_4 та є йому зрозумілими.

При укладенні угоди про визнання винуватості враховано наступні обставини:

- потерпіла ОСОБА_6 в порядку абзацу 5 ч. 4 ст. 469 КПК України не заперечує проти укладення угоди про визнання винуватості між ОСОБА_4 і прокурором та надала письмову згоду прокурору на укладення ними угоди;

- ступінь та характер сприяння ОСОБА_4 у проведенні кримінального провадження щодо нього та інших осіб, а саме активне сприяння у розкритті вчиненого ним та іншими особами злочину;

- наявність суспільного інтересу в забезпечені швидкого досудового розслідування і судового провадження, що полягає у можливості зменшення навантаження на систему здійснення правосуддя у кримінальному провадженні, процесуальному спрощенні розгляду справи та економії бюджетних коштів на витрати, пов`язані з кримінальним провадженням;

- наявність обставин, які пом`якшують покарання, а саме: щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину;

- відсутність обставин, які обтяжують покарання.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні даної угоди дотримані положення КК та КПК України, просив цю угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання із звільненням від відбування покарання з випробуванням.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні також просив вказану угоду з прокурором затвердити і призначити узгоджену в ній міру покарання, при цьому беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.197-1, ч.1 ст.289, ч.1 ст.357, ч.3 ст.190 КК України (в редакції станом на 27.01.2023), в обсязі пред`явленого обвинувачення, дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання, звільнення від відбування покарання з випробуванням, заявивши, що здатний виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання.

Захисник ОСОБА_5 також просила затвердити угоду про визнання винуватості від 16.12.2024 року.

Розглядаючи в порядку п.1 ч.3 ст.314 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Виходячи з ст.12 КК України кримінальні правопорушення, передбачені ч.2 ст.197-1, ч.1 ст.289, ч.1 ст.357 є нетяжкими злочинами, передбачене ч.3 ст.190 КК України (в редакції станом на 27.01.2023) - тяжким злочином.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.468, п.1, п.3 ч.4 ст.469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів (крім кримінальних проваджень щодо корупційних кримінальних правопорушень та кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією). Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Судом встановлено, що потерпілий ОСОБА_6 надала прокурору відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_3 письмову згоду на укладення даної угоди, міру покарання просила визначити за згодою сторін.

Судом під час судового засідання з`ясовано, що ОСОБА_4 цілком розуміє зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, свої права, визначені п.1 ч.4 ст.474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ст.473 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК України, вид та розмір покарання, що будуть застосовані до нього, звільнення від відбування покарання з випробуванням у разі затвердження угоди судом.

При цьому, суд у судовому засіданні переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

На підставі об`єктивно з`ясованих обставин, суд дійшов висновку, що мали місце діяння, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_4 , умови угоди про визнання винуватості, її форма та зміст відповідають вимогам КК та КПК України, діям обвинуваченого надана правильна правова кваліфікація за ч.2 ст.197-1, ч.1 ст.289, ч.1 ст.357, ч.3 ст.190 КК України (в редакції станом на 27.01.2023), а тому наявні всі правові підстави для затвердження вказаної угоди.

Суд також доходить висновку про припинення щодо обвинуваченого ОСОБА_4 дії запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання.

Цивільний позов у даному кримінальному провадженні не заявлений.

Питання щодо речових доказів вирішити у порядку, передбаченому ст.100 КПК України.

Процесуальні витрати по даному кримінальному провадженню за проведення судової експертизи №КСЕ-19/111-24/28934 від 27.05.2024 року на суму 15 145 грн. 60 коп., виходячи з приписів ст.124 КПК України слід стягнути з ОСОБА_4 на користь держави.

На підставі викладеного та керуючись стст.75, 76, 190, 197-1, 289, 357 КК України, п.1 ч.3 ст.314, стст.373, 374, 468 - 475 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 16.12.2024 року, укладену між прокурором відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим у цьому провадженні ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Визнати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.197-1, ч.1 ст.289, ч.1 ст.357, ч.3 ст.190 КК України (в редакції станом на 27.01.2023).

Призначити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості від 16.12.2024 року покарання:

- за ч. 2 ст. 197-1 КК України - у виді позбавлення волі терміном 2 (два) роки;

- за ч. 1 ст. 289 КК України - у виді позбавлення волі терміном 3 (три) роки;

- за ч. 1 ст. 357 КК України - обмеження волі терміном 1 (один) рік;

- за ч. 3 ст. 190 (в редакції станом на 27.01.2023) КК України - у виді позбавлення волі терміном 4 (чотири) роки.

На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень визначити остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим та призначити остаточне покарання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вигляді позбавлення волі терміном 4 (чотири) роки.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування призначеного покарання з випробуванням строком 2 (два) роки, поклавши на нього відповідно до ст.76 КК України обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Припинити щодо обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , дію запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання.

Цивільний позов у даному кримінальному провадженні не заявлений.

Речові докази:

- автомобіль марки «ZAZ FORZA», д.н.з. НОМЕР_1 , сірого кольору, 2015 року випуску, номер шасі НОМЕР_2 ; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 ; ключі від автомобіля марки «ZAZ FORZA», д.н.з. НОМЕР_1 , - залишити у розпорядженні потерпілого ОСОБА_6 ;

- мобільний телефон марки Samsung Galaxy А51, IМЕI1: НОМЕР_4 , IMЕI2: НОМЕР_5 , з сім-картою ПрАТ «Київстар» НОМЕР_6 в захисному чохлі чорного кольору; блокнот з рукописними записами з обкладинкою сірого кольору - залишити у розпорядженні обвинуваченого ОСОБА_4 .

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,на користь держави процесуальні витрати на проведення судової експертизи №КСЕ-19/111-24/28934 від 27.05.2024 року на суму 15 145 (п`ятнадцять тисяч сто сорок п`ять) гривня 60 коп.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Солом`янський районний суд м. Києва протягом 30 днів з дня його проголошення з підстав, передбачених статтею 394 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1