Номер провадження № 1-кс/756/2890/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2024 року місто Київ

Оболонський районний суд міста Києва в складі слідчого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваної ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі судових засідань № 6 Оболонського районного суду міста Києва клопотання слідчого, поданого в рамках кримінального провадження, внесеного 02.12.2024 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0003783, про застосування запобіжного заходу в вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Києва, українки, громадянки України, одруженої, офіційно працевлаштованої на посаді нотаріуса Дванадцятої Київської нотаріальної контори, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючої за адресою АДРЕСА_2 , раніше не судимої,

підозрюваної у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 365-2 КК України,

УСТАНОВИВ:

18.12.2024 до Оболонського районного суду міста Києва надійшло клопотання старшого слідчого СВ Оболонського УП ГУНП в місті Києві ОСОБА_6 , поданого в рамках кримінального провадження, внесеного 02.12.2024 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0003783, про застосування запобіжного заходу в вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 365-2 КК України. Дане клопотання погоджено прокурором Оболонської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_3 ..

В обґрунтування клопотання слідчий посилається на те, що у невстановлений досудовим розслідуванням час та місці, але не пізніше 21.02.2024, за невстановлених досудовим розслідуванням обставин, невстановлена у ході досудового розслідування ОСОБА_4 з метою шахрайського заволодіння чужим майном, вступила у попередню змову зі ОСОБА_8 , ОСОБА_9 (засуджена за вчинення даного кримінального правопорушення в рамках кримінального провадження №0002635 вироком Святошинського районного суду м. Києва від 29.10.2024), та іншими невстановленими досудовим розслідуванням особами.

Так, не встановлена досудовим розслідуванням особа у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 21.02.2024, передала пакет документів, у тому числі з підробленим договором дарування, державному нотаріусу 12-ї Київської державної нотаріальної контори м. Києва ОСОБА_4 , яка того ж дня зареєструвала право власності щодо квартири за адресою: АДРЕСА_3 , на підставну особу ОСОБА_9 без її особистої присутності та участі, а також без участі і присутності її уповноважених представників, порушивши пункт 13 ст. 42 ЗУ «Про нотаріат», не встановила особу ОСОБА_9 шляхом здійснення необхідних перевірок порушивши вимогу статті 43 ЗУ «Про нотаріат», не встановила дійсні наміри ОСОБА_9 до вчинення правочину, який вона посвідчує, порушивши цим вимоги ст. 36 ЗУ «Про нотаріат», не відібрала у ОСОБА_9 заяву «Про державну реєстрацію прав», не засвідчила справжність підпису ОСОБА_9 на пред`явленому їй договорі дарування та не встановила обсяг її цивільної дієздатності, порушивши цим вимоги ст. 34 та 44 ЗУ «Про нотаріат», не здійснила перевірки відомостей єдиних та державних реєстрів шляхом безпосереднього доступу до них порушивши при цьому ст. 461 ЗУ «Про нотаріат», не здійснила запис про зазначений правочин в реєстрі для реєстрації нотаріальних дій порушивши при цьому ст. 52 ЗУ «Про нотаріат» в результаті чого незаконно перереєструвала квартиру АДРЕСА_4 на підставну особу ОСОБА_9 ..

23.02.2024 року ОСОБА_8 , реалізовуючи свій умисел, супроводив підставну особу ОСОБА_9 , (матеріали відносно якої виділені в окреме провадження) до офісу державного нотаріуса 12-ї Київської державної нотаріальної контори м. Києва ОСОБА_4 , який розташований за адресою: АДРЕСА_5 , для укладення договору дарування квартири за адресою: АДРЕСА_3 з особою №2, яка прибула на місце самостійно.

Перебуваючи в офісі державного нотаріуса 12-ї Київської державної нотаріальної контори м. Києва ОСОБА_4 , ОСОБА_9 у супроводі ОСОБА_8 та у його присутності, без участі та присутності обдарованого (особа №2) її уповноважених представників, порушуючи пункт 13 ст. 42 ЗУ «Про нотаріат», підписала договір дарування квартири АДРЕСА_4 на користь підставної особи №2, яка в свою чергу набула право власності на вказаний об`єкт нерухомості, який державним нотаріусом 12-ї Київської державної нотаріальної контори м. Києва ОСОБА_4 , яка усвідомлювала, що ОСОБА_9 не є власником квартири за адресою: АДРЕСА_3 , було посвідчено, а відповідні відомості внесені до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, в результаті чого невстановлені досудовим розслідуванням особи заволоділи вищевказаним нерухомим майном, завдавши територіальній громаді міста Києва матеріальну шкоду в особливо великих розмірах у сумі у 1 500 100, 00 гривень, відповідно до ринкової вартості квартири станом на 21.02.2024, тобто в особливо великих розмірах.

Орган досудового розслідування вважає, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у зловживанні своїми службовими повноваженнями пов`язаними з наданням публічних послуг з метою отримання неправомірної вигоди, що спричинило тяжкі наслідки, тобто у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 365-2 КК України.

Слідчий посилається на те, що підставою звернення з клопотанням про обрання запобіжного заходу в вигляді тримання під вартою у відношенні підозрюваної ОСОБА_4 , відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України, є встановлення під час досудового розслідування наявність ризиків, передбачених пунктами 1, 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема можливість ОСОБА_4 переховуватися від органу досудового розслідування та/або суду, може знищити, сховати або спотворити будь-які із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального провадження, незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, може вчинити інше кримінальне правопорушення.

У зв`язку з чим у клопотанні слідчий просить застосувати до підозрюваної ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, без визначення розміру застави.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримав клопотання та доводи, що його обґрунтовують, при цьому не заперечував щодо відомостей, які наведені захисником та підозрюваною, які характеризують її особистість.

Крім того, на виконання вимог ст. 194 КПК України, в обґрунтування застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, підозрюваній ОСОБА_4 прокурор посилається на наявність ризиків, передбачених пунктами 1, 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України. Зокрема, на думку прокурора, про наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України свідчить можливість переховування від органів досудового розслідування та/або суду, оскільки ОСОБА_4 може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду є те, що остання, усвідомлюючи, що ст. 365-2 КК України відноситься до корупційних кримінальних правопорушень, які згідно примітки ст. 45 КК України виключають можливість для ОСОБА_4 звільнення від відбування покарання з випробуванням та призначення більш м`якого покарання, а також те, що ОСОБА_4 усвідомлює міру покарання за кримінальне правопорушення, в якому підозрюється та може навмисно переховуватись від суду, з метою уникнення кримінальної відповідальності, оскільки покарання за тяжкий злочин передбачає позбавленням волі на строк від п`яти до восьми років з позбавленням права обіймати певні посади, чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років з конфіскацією майна.

Про наявність ризику, передбаченого п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України, свідчить той факт, що ОСОБА_4 може знищити, сховати або спотворити будь-які із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального провадження є те, що в ході проведення тимчасового доступу до речей та документів 08.04.2024 року на робочому місці ОСОБА_4 не було виявлено необхідних для укладення правочину з перереєстрації об`єкту нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_3 нотаріальних документів і записів обов`язкових при проведенні такої реєстрації, які ОСОБА_4 може знищити, сховати або спотворити. Описане може суттєво ускладнити проведення досудового розслідування в подальшому.

Про наявність ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, свідчить той факт, що ОСОБА_4 може незаконно впливати на свідків, експерта у цьому ж кримінальному провадженні, є те, що підозрюваній відомо анкетні дані, місця проживання вказаних осіб, так як протоколи допитів із зазначенням анкетних даних таких осіб вручено стороні захисту з даним клопотанням, а також те, що свідки є колегами підозрюваної, з якими вона безпосередньо спілкується та працю на протязі десятків років. Підозрювана ОСОБА_4 шляхом вмовляння, погрози або підкупу може схиляти таких осіб до дачі неправдивих показань, відмови від участі у кримінальному провадженні, що негативно вплине на хід досудового розслідування.

Про наявність ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, свідчить той факт, що ОСОБА_4 може вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється є те, що підозрювана на теперішній час перебуває в процедурі звільнення та здачі архіву із займаної посади державного нотаріуса дванадцятої Київської нотаріальної контори і її активність в нотаріальній діяльності суттєво знижена, що тягне за собою зменшення заробітку, що становить основне її джерело доходу, але при цьому ОСОБА_4 не позбавлена права вчиняти нотаріальні дії та може вчинити аналогічне кримінальне правопорушення.

Захисник ОСОБА_5 у судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання прокурора, оскільки вказані прокурором ризики не доведені та не доведений вплив на ОСОБА_9 .. Пояснив, що ОСОБА_4 реєструвала право власності за вказаним договором дарування відповідно до вимог законодавства. Додав, що у підозрювана має постійне місце проживання, донька є студенткою, допомагає своєму батькові-пенсіонерові, який має інвалідність, а чоловік перебуває у лавах ЗСУ.

Підозрювана ОСОБА_4 у судовому засіданні просила відмовити в задоволенні клопотання та підтримала думку свого захисника.

Вислухавши клопотання прокурора, думку захисника та підозрюваної, суд дійшов наступних висновків.

У судовому засіданні встановлено, що в провадженні Оболонського УП ГУНП в місті Києві перебуває кримінального провадження, внесеного 02.12.2024 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0003783, за ознаками злочинів, передбачених ч. 5 ст. 190; ч. 3 ст. 365-2 КК України.

16.12.2024, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 276 КПК України, у зв`язку з наявністю достатніх доказів для підозри особи у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 365-2 КК України, ОСОБА_4 ..

В якості підтвердження обґрунтованості підозри ОСОБА_4 органом досудового розслідування до матеріалів клопотання надано такі докази:

- Протокол допиту підозрюваної ОСОБА_9 ;

- Протокол допиту свідка ОСОБА_10 ;

- Протокол допиту свідка ОСОБА_11 ;

- Протокол огляду предмета;

- Висновк експерта від 14.05.2024 №СЕ-19/111-24/27286-ДД за результатами проведеної технічної експертизи документів;

- Аналіз технічної інформації;

- Протокол тимчасового доступу до речей та документів.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення.

Суд ураховує, що поняття обґрунтована підозра не визначене у національному законодавстві, але, зважаючи на вимоги, закріплені у статті 9 КПК України, а також статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суд ураховує позиції Європейського суду з прав людини викладені в його рішеннях.

Так, у п. 32 справи «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» (Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom, Series А, № 182) від 30 серпня 1990 року зазначено, що обґрунтована підозра це коли існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

На думку суду, обґрунтованість підозри повинна бути визначена враховуючи положення ст. 94 КПК України, а саме, що слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Отже, дослідивши у судовому засіданні надані органом досудового розслідування докази, суд дійшов висновку про те, що вони є такими, що обґрунтовують підозру ОСОБА_4 в інкримінованому злочині, тобто можливості того, що ОСОБА_4 міг вчинити кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 365-2 КК України - зловживання своїми службовими повноваженнями пов`язаними з наданням публічних послуг з метою отримання неправомірної вигоди, що спричинило тяжкі наслідки.

Відповідно до ст. 176 КПК України запобіжними заходами є: 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт; 5) тримання під вартою.

Згідно з ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Як видно з пояснень прокурора в судовому засіданні, відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених пунктами 1, 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які обґрунтовують наявність підстав для застосування запобіжного заходу ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою, а саме можливість ОСОБА_4 переховуватися від органу досудового розслідування та/або суду, знищити, сховати або спотворити будь-які із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального провадження, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Досліджуючи матеріали клопотання, надані докази, пояснення прокурора, обставини, які суд уважає доведеними в якості обґрунтованості підозри, беручи до уваги пояснення підозрюваної, захисника, а також особистість ОСОБА_4 , суд погоджується з тим, що на даний час наявним є ризик того, що ОСОБА_4 може переховуватись від органу досудового розслідування, тобто існує ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України. Крім того, ОСОБА_4 може вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється є те, що підозрювана на теперішній час перебуває в процедурі звільнення, тобто існує ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Однак, суд не погоджується з існуванням ризиків передбачених пунктом 2, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, з наступних підстав.

В обґрунтування ж ризику незаконного впливу на свідків наведено лише те, що підозрюваній відомо анкетні дані, місця проживання вказаних осіб, так як протоколи допитів із зазначенням анкетних даних таких осіб вручено стороні захисту з даним клопотанням, а також те, що свідки є колегами підозрюваної.

Ризики перешкоджати іншим чином стороною обвинувачення та може знищити, сховати або спотворити будь-які із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального провадження не доведений.

Відповідно до ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зав`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; 12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Так, у судовому засіданні було встановлено, що наразі існують вагомі докази про вчинення підозрюваним інкримінованого правопорушення, яке відноситься до категорії тяжких.

Згідно з ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Наведені, на думку суду, обставини свідчать у судовому засіданні прокурор довів обставини, передбачені п. 1 ч. 1 ст. 194 КПК України, а саме наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого злочину, як і обставини, передбаченої п. 2 ч.1 ст.194 КПК України, тобто існування ризику. Але клопотання як і пояснення прокурора в судовому засіданні узагалі не містять мотивування того, що інший більш м`який запобіжний захід не буде достатнім для запобіганню встановлених у судовому засіданні ризиків, тобто обов`язкового елементу для вирішенні питання застосування запобіжного заходу, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 194 КПК України.

Установлені у судовому засіданні обставини свідчать про те, що відсутні підстави для застосування до підозрюваної ОСОБА_4 виняткового запобіжного заходу в виді тримання під вартою. Бо, на думку суду, для досягнення дієвості завдань кримінального провадження, а також відповідності особистості підозрюваного та іншим наведеним обставинам, такий запобіжний захід як домашній арешт строком на 60 днів буде достатнім. При цьому домашній арешт полягає в забороні ОСОБА_4 протягом часу з 23:00 год. по 06:00 год. наступного дня, залишати житло за адресою; АДРЕСА_2 , за місцем проживання, протягом строку дії запобіжного заходу, крім випадків переміщення до сховища під час повітряної тривоги та звернення за медичною допомогою, із зобов`язанням з`являтися за першої вимогою до слідчого, прокурора чи суду, у залежності від стадії кримінального провадження.

Також слід покласти на ОСОБА_4 обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України строком на 60 днів, а саме - не відлучатися з місця проживання не інакше, як за викликом слідчого чи суду, у залежності від стадії кримінального провадження; - повідомляти слідчого чи суду, у залежності від стадії кримінального провадження, про необхідність зміни свого місця проживання, роботи; - здати на зберігання, за наявності, до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну; - утримуватись від спілкування зі свідками в межах вказаного кримінального провадження..

На думку суду, саме наведений запобіжний захід усуне встановлені судом ризики, є достатнім та дієвим, так як наведені особистісні та характеризуючи відомості ОСОБА_4 значно знижують, у поєднанні з запобіжним заходом у вигляді домашнього арешту і покладеними обов`язками, вірогідність вчинення ОСОБА_4 дій, передбачених пунктом 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, запобіжником яких є визначений судом запобіжний захід.

Ураховуючи наведене, клопотання слідчого, подане в рамках кримінального провадження, внесеного 02.12.2024 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0003783, про застосування запобіжного заходу в вигляді тримання під вартою відносно підозрюваної ОСОБА_4 слід задовольнити частково.

При цьому, судом також перевірено, що підозрюваній ОСОБА_4 було відповідно до вимог ст. 276-278 КПК України повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 365-2 КК України, що свідчить про відсутність порушень прав підозрюваної.

Керуючись статтями 7, 110, 131, 132, 176-178, 183, 186, 193-197, 206, 309, 369-372, 376, 395 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого, поданого в рамках кримінального провадження, внесеного 02.12.2024 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0003783, про застосування запобіжного заходу в вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , підозрюваної у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 365-2 КК України - задовольнити частково.

Застосувати до підозрюваної ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком на 60 (шістдесят) днів, який полягає у забороні протягом часу з 23:00 год. по 06:00 год. наступного дня, залишати житло за адресою; АДРЕСА_2 , крім випадків переміщення до сховища під час повітряної тривоги та звернення за медичною допомогою, протягом строку дії запобіжного заходу, із зобов`язанням з`являтися за першою вимогою до слідчого або суду, у залежності від стадії кримінального провадження.

Покласти на підозрювану ОСОБА_4 наступні зобов`язання:

- не відлучатися з місця проживання не інакше, як за викликом слідчого чи суду, у залежності від стадії кримінального провадження;

- повідомляти слідчого чи суду, у залежності від стадії кримінального провадження, про необхідність зміни свого місця проживання, роботи;

- здати на зберігання, за наявності, до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

- утримуватись від спілкування зі свідками в межах вказаного кримінального провадження.

Роз`яснити підозрюваній ОСОБА_4 , що у випадку необхідності залишити житло в інший час, вона має отримати відповідний дозвіл слідчого або суду, у залежності від стадії кримінального провадження. В іншому випадку це буде вважатися порушенням умов дотримання запобіжного заходу та може бути підставою для ініціювання питання слідчим чи прокурором щодо його зміні на іншій, більш суворий.

Ухвала про застосування запобіжного заходу в вигляді домашнього арешту діє до 16 лютого 2025 року та підлягає негайному виконанню після її оголошення.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1