Справа № 572/2985/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 лютого 2025 року Сарненський районний суд Рівненської області

в складі

головуючого судді - ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

за участю сторін кримінального провадження :

прокурора ОСОБА_3

захисника - ОСОБА_4

потерпілого - ОСОБА_5

обвинуваченого - ОСОБА_6

розглянувши у закритому судовому засіданні в залі суду в м.Сарни кримінальне провадження № 1-кп/501/24/572/2985/24 0000141) про обвинувачення ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, із середньою загальною освітою, не одруженого, не працюючого, в силу ст.89 КК України раніше не судимого,

в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України,-

В С Т А Н О В И В :

Неповнолітній ОСОБА_6 08 червня 2024 року приблизно о 21 годині, перебуваючи біля шостого під`їзду житлового будинку, розташованого по АДРЕСА_2 , на грунті раптово виниклих неприязних відносин, умисно наніс кулаком правої руки один удар в область лівої частини обличчя та один удар лівою ногою в область правої частини обличчя потерпілого ОСОБА_5 , чим спричинив останньому тілесні ушкодження у вигляді синця, осадження лівої лобової ділянки, із синцем-напливником верхньої повіки правого ока, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, а також тілесні ушкодження у вигляді забійної рани підбровно-верхнєповікової ділянки (зовнішньої поверхні правого ока), із синцем-гематомою повік правого ока та правобічним субкон`юктивальним крововиливом, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Своїми діями ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.125 КК України умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

В суді обвинувачений ОСОБА_6 вину у скоєнні інкримінованого злочину визнав повністю, підтвердив, що дійсно в час та місці, вказаних в обвинувальному акті, між ним та потерпілим відбувся конфлікт через те, що потерпілий, який перебував у стані сп`яніння, почав робити зауваження групі осіб, серед яких перебував і ОСОБА_6 .

Зі слів обвинуваченого під час конфлікту потерпілий першим завдав удав йому в обличчя, однак, конфлікт в подальшому мав продовження цього ж дня біля 21 год. по АДРЕСА_2 , де перебував обвинувачений, під час чого на подвір`я зайшов потерпілий та без будь-яких підстав завдав обвинуваченому удар в плече твердим предметом. Обвинувачений не заперечує, що також в ході суперечки завдав потерпілому кілька ударів, кількість яких відповідає вказаним в обвинувальному акті, визнає, що внаслідок вказаних ударів ОСОБА_5 могли бути заподіяні вказані в обвинуваченні тілесні ушкодження.

Обвинувачений визнає, що поступив протиправно, однак, вважає, що його дії певної мірою були спровоковані самим потерпілим.

Вина обвинуваченого у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення повністю доведена наданими стороною обвинувачення доказами, які, відповідно до ст.85, 86 КПК України, визнаються судом належними, допустимими та достатніми.

Так, 11 червня 2024 року Сарненським РВП ГУ НП в Рівненській області зареєстровано повідомлення ОСОБА_5 із правовою кваліфікацією ч.1 ст.125 КК України за фактом спричинення йому ОСОБА_8 08 червня 2024 року тілесних ушкоджень. Відомості про вказану заяву внесені до ЄРДР.

Вказані обставини доводяться наданим суду витягом з ЄРДР №0000141 та протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 11 червня 2024 року (а.к.п.1, 8).

Допитаний судом потерпілий ОСОБА_5 пояснив, що в час та день, вказаних в обвинувальному акті, він повертався додому. В цей час на розі будинку, де проживає потерпілий сиділи група осіб, серед яких був і обвинувачений, та зривали з дерева черешні. Обвинувачений вказує, що він вказаним особам зробив зауваження, після якого обвинувачений без будь-яких підстав наніс йому кілька ударів рукою та ногою в обличчя, завдавши тілесні ушкодження.

В ході проведеного із потерпілим упізнання за фотознімками, ОСОБА_5 , як на особу, яка 08 червня 2024 року по АДРЕСА_2 , нанесла йому тілесні ушкодження, вказав на ОСОБА_6 (а.к.п.21-23).

Покази потерпілого та обвинуваченого не суперечать даним, отриманим під час проведеного із ОСОБА_5 слідчого експерименту, під час якого останній детально повідомив обставини заподіяння йому ударів в область обличчя обвинуваченим (а.к.п.24-25).

Крім цього, із протоколу огляду добровільно наданого ОСОБА_9 відеозапису, який вилучений відповідно до постанови зняття технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-, кінозйомки, відеозапису, чи засобів фото-, кінозйомки, відеозапису від 12 червня 2024 року та оглянутий в ході досудового розслідування, судом встановлено, що на вказаному доказі зафіксовано обставини заподіяння обвинуваченим не менше двох ударів потерпілому в область обличчя (а.к.п.27, 28, 29, 30-34).

Із висновку експерта №149+медичні документи від 14 червня 2024 року, проведеної у даному кримінальному провадженні судово-медичної експертизи відносно ОСОБА_5 , встановлено, що останній звертався за медичною допомогою в травмпункт КНП «Сарненська ЦРЛ» СМР 08 червня 2024 року, де був встановлений клінічний діагноз : рвана рана верхньої повіки правого ока; підшкірна гематома повік правого ока; садна лобної ділянки голови, правого ліктьового суглобу, правої кисті.

11 червня 2024 року звертався до лікаря окуліста Сарненської ЦРЛ, де був встановлений клінічний діагноз : забій очного яблука, гематома повік, субкон`юктивальний крововилив, ушита рана в/зовнішнього кута; посттравматичний кон`юктивіт ОД.

При судово-медичній експертизі у ОСОБА_5 мали місце тілесні ушкодження у вигляді : 1.1. забійної рани підбровно-верхнєповікової ділянки (зовнішньої поверхні правого ока), із синцем гематомою повік правого ока та правобічним субкон`юктивальним крововиливом; 1.2. синця, осаднення лівої лобової ділянки, із синцем-напливником верхньої повіки правого ока; 1.3., 1.4. симетрично розташованих саден розгинальних поверхонь ліктевих суглобів.

Вказані ушкодження виникли внаслідок травматичних дій (ударно-стискуюча дія рана, з утворенням синця-напливника, дія удар-тертя синець-«осаденення») тупим, тупим твердим предметом.

В даному випадку експерт утруднюється встановити конкретні особливості травмуючої поверхні предмета, яким було завдано зазначених ушкоджень ОСОБА_5 , так як певні характеристики та обриси травмуючої поверхні на шкірі оглянутого (в межах візуалізуємих ушкоджень) не відобразилися.

Термін заподіяння вказаних тілесних ушкоджень (враховуючи відповідний стан рани, колір синців, стан поверхні кірочки осаднення), може відповідати на 08 червня 2024 року.

Комплекс ушкоджень, що зазначений у п.1.1. відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я; ушкодження, що зазначені у п.п. 1.2., 1.3., 1.4. ( в своїй сукупності та окремо) відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень (а.к.п.37-45)

В ході досудового провадження проведені слідчі експерименти із свідками ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 (а.к.п.51-54, 58-62, 66-69, 73-77, 84-88).

Під час вказаної слідчої дії усі свідки підтвердили та продемонстрували - яким саме чином обвинувачений наніс потерпілому не менше двох ударів в область обличчя рукою, а після ногою. Покази свідків, отримані під час слідчих експериментів, узгоджуються між собою та підтверджуються іншими дослідженими судом доказами.

Таким чином, з огляду на досліджені судом докази, які не є суперечливими та підтверджують версію подій, висловлену потерпілим, суд вважає доведеною винність обвинуваченого у вчиненні інкримінованого діяння.

В свою чергу, обвинувачений вказував, що він фактично захищався від протиправних дій потерпілого, який першим завдав йому удар в обличчя, а після в область лівого плеча.

Однак, доказів цим обставинам судом в ході судового провадження не здобуто.

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відповідно до ст.12 КК України відноситься до кримінальних проступків.

По місцю проживання Сарненською міською радою ОСОБА_6 характеризується як особа, скарг та заяв громадян, матеріалів про адміністративні правопорушення відносно якого не надходило (а.к.п.93).

Обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_6 , відповідно до ст.66 КК України є активне сприяння розкриттю злочину, а також вчинення діяння неповнолітнім.

В обвинувальному акті обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, вказано щире каяття. В даному випадку щире розкаяння передбачає, окрім визнання особою факту вчинення злочинних дій, ще й дійсне, відверте, а не уявне визнання своєї провини у вчиненому певному злочині, щирий жаль з приводу цього та осуд своєї поведінки, що насамперед повинно виражатися в визнанні негативних наслідків злочину для потерпілої особи, намаганні особи відшкодувати завдані злочином збитки, бажанні виправити наслідки вчиненого. Факт щирого каяття особи у вчиненні злочину повинен знайти своє відображення в матеріалах кримінального провадження (Постанова ВС/ККС №166/1065/18 від 18 вересня 2019 року).

В даному випадку таких обставин судом не вбачається, оскільки на час розгляду судом провадження по суті, обвинуваченим шкоду, завдану потерпілому не відшкодовано, крім цього, обвинувачений вважає, що вчинення ним кримінального правопорушення спровокував саме потерпілий.

Обставин, які б обтяжували покарання обвинуваченого відповідно до ст.67 КК України, як в ході досудового, так і в ході судового провадження не встановлено.

Із наданого суду стороною обвинувачення акту обстеження матеріально-побутових умов проживання неповнолітнього ОСОБА_6 встановлено, що останній проживає із матір`ю та неповнолітніми братами та сестрами, відносини між членами сім`ї посередні, загалом в помешканні санітарно-гігієнічніта матеріально-побутові умови проживання неналежні (а.к.п.98).

Суд, враховуючи сукупність наведених обставин справи, тяжкість вчиненого злочину, дані про особу винного, який не вперше притягується до кримінальної відповідальності, посередньо характеризується по місцю проживання - як особа, скарг на яку не надходило, наявність кількох пом`якшуючих покарання обставин, а також відсутність обставин, що обтяжують покарання - вважає, що слід призначити йому покарання у межах, установлених у санкції частини статті, що передбачає відповідальність за вчинений злочин у виді громадських робіт (оскільки обвинувачений не має самостійного заробітку, через що йому не може бути призначено покарання у виді штрафу, відповідно до вимог ст.99 КК України), з урахуванням вимог ст.100 КК України, якою визначено що тривалість покарання у виді громадських робіт, що призначається неповнолітньому, не може перевищувати 120 годин, що буде необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових злочинів.

В межах даного кримінального провадження потерпілим ОСОБА_5 , відповідно до вимог ст.128 КПК України, заявлено цивільний позов до обвинуваченого ОСОБА_6 на суму 10 000 грн. у відшкодування завданої моральної шкоди, 1 000 грн. завданої матеріальної шкоди.

В судовому засіданні потерпілий заявлені вимоги підтримав повністю, пояснив, що тривалий час (біля 2 місяців) перебував на лікуванні, в зв`язку із чим поніс значні матеріальні витрати, які не може підтвердити через те, що не зберіг чеки про придбання медичних препаратів - просить стягнути матеріальну шкоду в розмірі 1000 грн., розмір якої є підтвердженою. Крім цього, вказує, що діями обвинуваченого йому, як старшій людині, заподіяна моральна шкода, яка полягає у вчиненні щодо нього протиправних дій, яку він оцінює у 10 000 грн.

Обвинувачений та захисники визнали позов частково щодо задоволення матеріальних витрат обвинуваченого не заперечують, моральну шкоду просять стягнути у розмірі, якій підтверджений документально.

Вимогу щодо відшкодування моральної шкоди вважають завищеною, через що вимоги в цій частині визнані у сумі 2000 грн.

Відповідно до змісту позовної заяви - суму відшкодування завданої шкоди потерпілим визначено з урахуванням витрат, понесених на лікування та глибини моральних страждань, завданих внаслідок ушкодження здоров`я.

Відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними діями майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Статтею 23 ЦК України встановлено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів і т.і.

Згідно із ст.1167 ЦК України - моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Таким чином, з огляду на те, що судом достовірно встановлено, що протиправне діяння відносно потерпілого вчинено саме обвинуваченим, внаслідок вказаних протиправних дій потерпілій дійсно були завдані матеріальні збитки витрати на лікування, розмір яких доведено наданими суду епікризом із вказівкою призначеного лікування та фіскальними чеками на придбання ліків, через що завдана обвинуваченим потерпілому матеріальна шкода у розмірі, підтвердженому документально, підлягає до задоволення.

Крім цього, під час судового провадження встановлено, що потерпілому дійсно було завдано шкоду внаслідок неправомірних дій обвинуваченого, яка полягає у певних душевних стражданнях, які потерпілий отримав внаслідок протиправних дій обвинуваченого, а також внаслідок заподіяння потерпілому тілесних ушкоджень, які завдали останньому фізичний біль, змусили проходити лікування, через що потерпілому було завдано певний дискомфорт, останній був змушений певним чином змінити свій звичний режим життя, що пов`язано з необхідністю перебування в лікарні.

В обґрунтування розміру суми відшкодування моральної шкоди, заявленої потерпілою стороною міститься посилання на моральні страждання, отримані від усвідомлення протиправної поведінки щодо потерпілого, а також в зв`язку із фізичним болем, заподіяним потерпілому обвинуваченим.

Відповідно до ч.3 ст.23 ЦК України - розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Досліджені судом докази, надані сторонами кримінального провадження, доводять, що обвинувачений дійсно звертався за медичною допомогою внаслідок отриманимх тілесних ушкоджень.

Таким чином, оскільки судом встановлено факт порушення законних прав потерпілого внаслідок протиправних дій обвинуваченого на користь ОСОБА_5 з ОСОБА_6 слід стягнути суму у відшкодування моральної шкоди.

При визначенні розміру моральної шкоди, яку слід стягнути з винної сторони, суд враховує, що потерпілому було завдано фізичного болю, внаслідок чого останній був змушений звертатись до медичного закладу, нести з цього приводу певні психоемоційні навантаження, пов`язані із переживаннями за своє здоровя, можливі негативні наслідки від отриманих травм, однак, враховуючи тривалість лікування, яка підтверджується наданими суду медичними документами, з урахуванням вимог розумності та справедливості, слід визначити розмір стягнення у відшкодування моральної шкоди, завданої потерпілому у розмірі 5 000 грн.

Керуючись ст.ст.373, 374 КПК України, суд,-

З А С У Д И В :

ОСОБА_15 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України, призначивши покарання, з урахуванням вимог ст.100 КК України, у виді 120 годин громадських робіт.

Цивільний позов ОСОБА_16 задоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 (уродженця та жителя АДРЕСА_1 , паспорт громадянина України № НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (жителя АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , паспорт громадянина України серії НОМЕР_3 ) 918 грн. 62 коп. у відшкодування завданої матеріальної шкоди, 5 000 грн. у відшкодування моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.

Речовий доказ : DVD-R диск із відеозаписом, який наявний в матеріалах кримінального провадження залишити при справі.

Вирок може бути оскаржений безпосередньо до Рівненського апеляційного суду протягом 30 діб з моменту його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Учасники судового розгляду можуть отримати копію вироку в суді.

Суддя