Справа № 489/271/25
Провадження № 1-кс/489/72/25
Ленінський районний суд міста Миколаєва
Ухвала

іменем України

14 січня 2025 року місто Миколаїв

Слідчий суддя Ленінського районного суду міста Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши в судовому засіданні в залі суду у місті Миколаєві клопотання слідчого ОСОБА_3 , погоджене з прокурором ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні №0000008 від 03.01.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, про обшук,

з участю слідчого ОСОБА_3 ,

встановив:

СВ ВП № 2 МРУП ГУНП в Миколаївській області здійснюється досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні за фактом незаконного зберігання ОСОБА_5 за місцем свого проживання по АДРЕСА_1 наркотичних засобів та психотропних речовин у великих розмірах без мети збуту.

14.01.2025 до слідчого судді надійшло клопотання слідчого про обшук домоволодіння по АДРЕСА_1 за місцем проживання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яке на праві приватної власності належить ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , з метою виявлення наркотичних засобів, психотропних речовин та іншого, вказаного у клопотанні майна.

В судовому засіданні слідчий клопотання підтримав.

Вислухавши слідчого, дослідивши матеріали клопотання (витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань; світлокопії постанов про доручення проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні, про зміну групи прокурорів; світлокопії протоколів прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення, доручення та допиту свідків; довідку-характеристику на ім`я ОСОБА_5 ; світлокопії свідоцтва про право власності на житло та технічного паспорту; довідку-характеристику), слідчий суддя дійшов таких висновків.

Відповідно до ст. 234 КПК України, обшук проводиться з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, відшукання знаряддя кримінального правопорушення або майна, яке було здобуте у результаті його вчинення, а також встановлення місцезнаходження розшукуваних осіб. Обшук проводиться на підставі ухвали слідчого судді місцевого загального суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування.

З протоколів допиту свідків слідує, що ОСОБА_5 проживає по АДРЕСА_1 та зберігає за вказаним місцем наркотичні засоби.

Відповідно до повідомлення КП «Миколаївське МБТІ» № 29 від 07.01.2025, копії Свідоцтва про право власності на житло від 19.12.2011, витягу Про державну реєстрацію прав від 03.01.2012, домоволодіння по АДРЕСА_1 на праві спільної часткової власності належить ОСОБА_6 та ОСОБА_7 в розмірі 1/2 частки кожної.

Із характеристики ДОП СП ВП № 2 МРУП ГУНП в Миколаївській області слідує, що ОСОБА_5 фактично проживає по АДРЕСА_1 .

Таким чином, в ході розгляду клопотання встановлено достатність підстав вважати, що було вчинено кримінальне правопорушення, відомості про яке було внесено до ЄРДР за №0000008 від 03.01.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, та що ОСОБА_5 за місцем свого проживання по АДРЕСА_1 , може зберігати наркотичні засоби та психотропні речовини, які мають значення для досудового розслідування вказаного кримінального провадження та можуть бути доказами під час судового розгляду, і за встановлених обставин обшук є найбільш доцільним та ефективним способом відшукання і вилучення вказаних речей, а також заходом, пропорційним втручанню в особисте і сімейне життя особи.

При цьому, вимоги клопотання про надання дозволу на обшук вказаного домоволодіння з метою вилучення засобів стільникового зв`язку, мобільних телефонів, сім-карток, стартових пакетів, комп`ютерної техніки, планшетів, електронних носіїв інформації не можуть бути задоволеними, оскільки слідчим не доведено, що ОСОБА_5 використовував вказане майно під час придбання та зберігання наркотичних засобів.

Крім того, вимоги клопотання про надання дозволу на обшук вказаного домоволодіння з метою вилучення засобів стільникового зв`язку, мобільних телефонів, сім-карток, стартових пакетів, комп`ютерної техніки, планшетів, електронних носіїв інформації (без зазначення їхніх точних та індивідуальних даних та характеристик), а також інших предметів, які могли бути використані під час здійснення протиправної діяльності, є неконкретизованими, оскільки не містять зазначення точних відомостей про вказане майно, що є необхідним для вирішення питання про те, що вказані предмети можуть мати значення речових доказів в даному кримінальному провадженні.

Натомість, надання слідчим суддею дозволу на вилучення будь-якого майна без зазначення його конкретних ідентифікаційних даних спричинить існування ризику вилучення майна, яке не використовувалося під час вчинення кримінального правопорушення та не має значення речових доказів у даному кримінальному провадженні, внаслідок чого матиме місце втручання в гарантоване статтею 1 Першого протоколу до Конвенції право особи на мирне володіння її майном.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, яка, відповідно до положень ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», є для судів джерелом права, у судових рішеннях про надання дозволу на обшук має бути зазначено конкретні відомості про речі, документи або осіб, для виявлення яких проводиться обшук. Недотримання вказаних вимог становить порушення гарантованого ст. 8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод права на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції.

Зокрема, у п. 52 рішення у справі «Багієва проти України» від 28.04.2016 ЄСПЛ зазначив про те, що «Суд зазначає, що при встановленні обсягу запропонованого обшуку, національний суд посилався на таке формулювання як «підроблені документи», а також «засоби та знаряддя для підроблення документів». Суд не вказав жодних деталей, навіть незважаючи на те, що міг це зробити з огляду на предмет доказування кримінального провадження, що стосувався документів, які належали колишньому чоловіку заявниці або були пов`язані з ним, а також стверджуваного підроблення документів. Слід також зауважити, що Суд раніше вже піддавав критиці розпливчастість та надмірну узагальненість формулювань в постановах про дозвіл на обшук, надаючи органу влади, який проводив обшук, нічим не обґрунтовану свободу розсуду при встановленні необхідного обсягу обшуку. Подібним чином, зважаючи на узагальнені формулювання в постанові про дозвіл на обшуку цій справі, Суд не вважає, що попередній судовий дозвіл на обшук став належною гарантією проти можливого зловживання владою під час його проведення».

За такого, вимоги клопотання про надання дозволу на обшук вищевказаного домоволодіння з метою вилучення засобів стільникового зв`язку, мобільних телефонів, сім-карток, стартових пакетів, комп`ютерної техніки, планшетів, електронних носіїв інформації та інших предметів та майна задоволенню не підлягають у зв`язку з їх необґрунтованістю.

При цьому, слідчий суддя звертає увагу на те, що якщо під час здійснення обшуку слідчий чи прокурор дійде висновку про те, що будь-яке інше виявлене ними майно та предмети мають значення для даного кримінального провадження, то це не позбавляє їх можливості здійснити тимчасове вилучення такого майна з подальшим зверненням ними до слідчого судді з відповідним клопотанням про його арешт в якості речових доказів.

У зв`язку з викладеним, клопотання підлягає частковому задоволенню.

Керуючись статтями 234, 235, 309, 372 КПК України, слідчий суддя

постановив:

Клопотання про обшук задовольнити частково.

Надати дозвіл на обшук домоволодіння по АДРЕСА_1 , що належить на праві спільної часткової власності ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у розмірі частки кожній, в якому проживає ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою виявлення та вилучення наркотичних засобів та психотропних речовин.

В частині задоволення інших вимог клопотання - відмовити.

Строк дії ухвали - один місяць з дня її постановлення, тобто до 14.02.2025.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1