Справа № 201/2173/25
Провадження № 1-кс/201/849/2025
20 лютого 2025 року м. Дніпро
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Дніпропетровська, громадянина України, який має середньо-спеціальну освіту, не одружений, утриманців не має, працює неофіційно, зареєстрованого і проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 357 КК України,
В судовому засіданні приймали участь:
- підозрюваний ОСОБА_5
Короткий виклад клопотання.
Враховуючи наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, прокурор просив застосувати ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді нічного домашнього арешту строком на 60 днів.
Прокурор зі слідчим підтримали клопотання з підстав, зазначених у ньому, просили задовольнити.
Підозрюваний ОСОБА_5 проти задоволення клопотання не заперечив, повідомивши про визнання вини та активне сприяння розкриттю злочину.
Встановлені слідчим суддею обставини.
Досудовим розслідуванням встановлено, що 10.01.2025, приблизно о 18 год. 30 хв., ОСОБА_5 , перебуваючи за місцем мешкання потерпілого ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_2 , побачив гаманець потерпілого, який лежав на тумбі у вітальні, з банківською карткою АТ «ПУМБ» № НОМЕР_1 (з безконтактною технологією проведення платежів «PayPass»), яка належала потерпілому, разом із папером з персональним ідентифікаційним номером даної платіжної карти (пін-кодом), та у ОСОБА_5 виник злочинний умисел, спрямований на викрадення офіційних документів, з корисливих мотивів, а саме: банківської карти АТ «ПУМБ» № НОМЕР_1 , та на таємне викрадення грошових коштів з банківського рахунку, який прив`язаний до банківської карти АТ «ПУМБ» № НОМЕР_1 , яка належать потерпілому ОСОБА_6 .
Вказана картка в силу вимог ст. 1 Закону України "Про інформацію" N 2657-ХП від 2 жовтня 1992 року, п. 1.27, 1.31 ст. 1, п. 15.2 ст. 15 Закону України "Про платіжні системи коштів в Україні" N 2346 III від 05 квітня 2001 року, ч. 4
ст. 51 Закону України "Про банки та банківську діяльність" N 2121-Ш від 7 грудня 2000 року, Положення про міжбанківські розрахунки, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 08 жовтня 1998 року N 414, та примітки до ст. 358 Кримінального кодексу України, є офіційним документом.
Після чого, перебуваючи у вказаний час та у вказаному місці, ОСОБА_5 , реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на викрадення офіційних документів, з корисливих мотивів, а саме: банківської карти АТ «ПУМБ» № НОМЕР_1 , та на таємне викрадення грошових коштів з банківського рахунку, який прив`язаний до банківської карти АТ «ПУМБ» № НОМЕР_1 , яка належать потерпілому ОСОБА_6 , діючи, умисно, таємно, з корисливих мотивів та особистої зацікавленості дістав з гаманця потерпілого ОСОБА_6 банківську карту АТ «ПУМБ» № НОМЕР_1 , яка належить потерпілому та папір з персональним ідентифікаційним номером даної платіжної карти (пін-кодом), і поклав у кишеню штанів, одягнений на ньому, та покинув місце вчинення кримінального проступку.
Умисні дії ОСОБА_5 , які виразилися у викраденні офіційного документа, вчинене з корисливих мотивів, кваліфікуються за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 357 КК України.
Так, 10.01.2025 приблизно о 19.30 годині, продовжуючи свою злочинну діяльність, ОСОБА_5 , маючи на руках персональний ідентифікаційний номер платіжної карти (пін-код) та саму банківську картку АТ «ПУМБ» № НОМЕР_1 , яка належить потерпілому ОСОБА_6 , без дозволу держателя спеціального платіжного засобу або уповноваженої особи, реалізуючи умисел на таємне викрадення чужого майна, а саме: грошових коштів, які знаходяться на ній, діючи умисно, з корисливих мотивів та особистої зацікавленості, вчиняючи кримінальне правопорушення в умовах воєнного стану, зайшов до приміщення магазину «Варус» за адресою: м. Дніпро, проспект Науки,8А, де на касовій зоні придбав товар на суму 1 гривня 20 копійок та попросив касира зняти з вищевказаної банківської карти грошові кошти у розмірі 4000 гривень, розрахувавшись за цю платіжну операцію через POS-термінал банківською карткою АТ «ПУМБ» № НОМЕР_1 , що належить потерпілому ОСОБА_6 , за допомогою безконтактної технології оплати «PayPass» та ввівши персональний ідентифікаційний номер платіжної карти (пін-код). Після чого, отримавши грошові кошти у розмірі 4000 гривень, ОСОБА_5 покинув місце вчинення кримінального правопорушення та розпорядився викраденими грошовими коштами на власний розсуд, спричинивши потерпілому майнову шкоду в розмірі 4001 гривня 20 копійок.
Далі, ОСОБА_5 , розуміючи, що його злочинні дії залишились непоміченими для оточуючих, реалізуючи умисел на таємне викрадення чужого майна, а саме: грошових коштів, які знаходяться на ній, діючи умисно, з корисливих мотивів та особистої зацікавленості, в умовах воєнного стану, 11.01.2025 о 12.59 годині зайшов до приміщення магазину «Варус» за адресою: м. Дніпро, проспект Науки,8А, де на касовій зоні придбав товар на суму 47 гривень 60 копійок та попросив касира зняти з вищевказаної банківської карти грошові кошти в розмірі 400 гривень, розрахувавшись за цю платіжну операцію через POS-термінал банківською карткою АТ «ПУМБ» № НОМЕР_1 , що належить потерпілому ОСОБА_6 , за допомогою безконтактної технології оплати «PayPass» та ввівши персональний ідентифікаційний номер платіжної карти (пін-код). Після чого, продовжуючи вчиняти кримінальне правопорушення, ОСОБА_5 у вищевказаному магазині придбав товар на суму 4 гривні 50 копійок та попросив касира зняти з вищевказаної банківської карти грошові кошти в розмірі 3600 гривень, розрахувавшись за цю платіжну операцію через POS-термінал банківською карткою АТ «ПУМБ» № НОМЕР_1 за допомогою безконтактної технології оплати «PayPass» та ввівши персональний ідентифікаційний номер платіжної карти (пін-код). Після чого, отримавши грошові кошти, ОСОБА_5 покинув місце вчинення кримінального правопорушення та розпорядився викраденими грошовими коштами на власний розсуд, спричинивши потерпілому майнову шкоду в розмірі 4052 гривні 10 копійок.
Далі, ОСОБА_5 , продовжуючи вчиняти кримінальне правопорушення, реалізуючи умисел на таємне викрадення чужого майна, а саме: грошових коштів, діючи умисно, з корисливих мотивів та особистої зацікавленості, в умовах воєнного стану, 12.01.2025 о 20.24 годині зайшов до приміщення магазину «Варус» за адресою: м. Дніпро, проспект Науки,8А, де на касовій зоні придбав товар на суму 1 гривня 20 копійок та попросив касира зняти з вищевказаної банківської карти грошові кошти у розмірі 4000 гривень, розрахувавшись за цю платіжну операцію через POS-термінал банківською карткою АТ «ПУМБ» № НОМЕР_1 , що належить потерпілому ОСОБА_6 , за допомогою безконтактної технології оплати «PayPass» та ввівши персональний ідентифікаційний номер платіжної карти (пін-код). Після чого, отримавши грошові кошти, ОСОБА_5 покинув місце вчинення кримінального правопорушення та розпорядився викраденими грошовими коштами на власний розсуд, спричинивши потерпілому майнову шкоду в розмірі 4001 гривня 20 копійок.
Далі, ОСОБА_5 , продовжуючи вчиняти кримінальне правопорушення, реалізуючи умисел на таємне викрадення чужого майна, а саме: грошових коштів, діючи умисно, з корисливих мотивів та особистої зацікавленості, в умовах воєнного стану, 13.01.2025 о 19.33 годині зайшов до приміщення магазину «Варус» за адресою: м. Дніпро, проспект Науки,8А, де на касовій зоні придбав товар на суму 4 гривні 50 копійок та попросив касира зняти з вищевказаної банківської карти грошові кошти у розмірі 4000 гривень, розрахувавшись за цю платіжну операцію через POS-термінал банківською карткою АТ «ПУМБ» № НОМЕР_1 , що належить потерпілому ОСОБА_6 , за допомогою безконтактної технології оплати «PayPass» та ввівши персональний ідентифікаційний номер платіжної карти (пін-код). Після чого, отримавши грошові кошти, ОСОБА_5 покинув місце вчинення кримінального правопорушення та розпорядився викраденими грошовими коштами на власний розсуд, спричинивши потерпілому майнову шкоду в розмірі 4004 гривні 50 копійок.
Далі, ОСОБА_5 , продовжуючи вчиняти кримінальне правопорушення, реалізуючи умисел на таємне викрадення чужого майна, а саме: грошових коштів, діючи умисно, з корисливих мотивів та особистої зацікавленості, в умовах воєнного стану, 14.01.2025 о 18.33 годині зайшов до приміщення магазину «Варус» за адресою: м. Дніпро, проспект Науки,8А де на касовій зоні придбав товар на суму 4 гривні 50 копійок та попросив касира зняти з вищевказаної банківської карти грошові кошти у розмірі 4000 гривень, розрахувавшись за цю платіжну операцію через POS-термінал банківською карткою АТ «ПУМБ» № НОМЕР_1 , що належить потерпілому ОСОБА_6 , за допомогою безконтактної технології оплати «PayPass» та ввівши персональний ідентифікаційний номер платіжної карти (пін-код). Після чого, отримавши грошові кошти, ОСОБА_5 покинув місце вчинення кримінального правопорушення та розпорядився викраденими грошовими коштами на власний розсуд, спричинивши потерпілому майнову шкоду в розмірі 4004 гривні 50 копійок.
Далі, ОСОБА_5 , продовжуючи вчиняти кримінальне правопорушення, реалізуючи умисел на таємне викрадення чужого майна, а саме: грошових коштів, діючи умисно, з корисливих мотивів та особистої зацікавленості, в умовах воєнного стану, 16.01.2025 о 19.45 годині знову прибув до приміщення магазину «Варус» за адресою: м. Дніпро, проспект Науки,8А, де на касовий зоні придбав товар на суму 4 гривні 50 копійок та попросив касира зняти з вищевказаної банківської карти грошові кошти у розмірі 4000 гривень, розрахувавшись за цю платіжну операцію через POS-термінал банківською карткою АТ «ПУМБ» № НОМЕР_1 , що належить потерпілому ОСОБА_6 , за допомогою безконтактної технології оплати «PayPass» та ввівши персональний ідентифікаційний номер платіжної карти (пін-код). Після чого, отримавши грошові кошти, ОСОБА_5 покинув місце вчинення кримінального правопорушення та розпорядився викраденими грошовими коштами на власний розсуд, спричинивши потерпілому майнову шкоду в розмірі 4004 гривні 50 копійок.
Далі, ОСОБА_5 , продовжуючи вчиняти кримінальне правопорушення, реалізуючи умисел на таємне викрадення чужого майна, а саме: грошових коштів, діючи умисно, з корисливих мотивів та особистої зацікавленості, в умовах воєнного стану, 17.01.2025 о 18.52 годині зайшов до приміщення магазину «Варус» за адресою: м. Дніпро, проспект Науки,8А, де на касовій зоні придбав товар на 6 гривень та попросив касира зняти з вищевказаної банківської карти грошові кошти у розмірі 4000 гривень, розрахувавшись за цю платіжну операцію через POS-термінал банківською карткою АТ «ПУМБ» № НОМЕР_1 , що належить потерпілому ОСОБА_6 , за допомогою безконтактної технології оплати «PayPass» та ввівши персональний ідентифікаційний номер платіжної карти (пін-код). Після чого, отримавши грошові кошти, ОСОБА_5 покинув місце вчинення кримінального правопорушення та розпорядився викраденими грошовими коштами на власний розсуд, спричинивши потерпілому майнову шкоду в розмірі 4006 гривень.
Далі, ОСОБА_5 , продовжуючи вчиняти кримінальне правопорушення, реалізуючи умисел на таємне викрадення чужого майна, а саме: грошових коштів, діючи умисно, з корисливих мотивів та особистої зацікавленості, в умовах воєнного стану, 18.01.2025 о 18.10 годині зайшов до приміщення магазину «АТБ - маркет» за адресою: м. Дніпро, вул. Академіка Чекмарьова,3, де на касовій зоні придбав товар на суму 46 гривень 60 копійок та попросив касира зняти з вищевказаної банківської карти грошові кошти у розмірі 5000 гривень, розрахувавшись за цю платіжну операцію через POS-термінал банківською карткою АТ «ПУМБ» № НОМЕР_1 , що належить потерпілому ОСОБА_6 , за допомогою безконтактної технології оплати «PayPass» та ввівши персональний ідентифікаційний номер платіжної карти (пін-код). Після чого, отримавши грошові кошти, ОСОБА_5 покинув місце вчинення кримінального правопорушення та розпорядився викраденими грошовими коштами на власний розсуд, спричинивши потерпілому майнову шкоду в розмірі 5046 гривень 60 копійок.
Умисні дії ОСОБА_5 , які виразилися у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану, кваліфікуються за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.
Щодо обґрунтованої підозри.
Згідно зі ст. 8 КПК України кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
Уявлення про "обґрунтовану підозру" має ґрунтуватися поміж інших факторів, на двох ключових критеріях: суб`єктивному та об`єктивному.
Перший критерій означає, що підозра має бути добросовісною, тобто особа, яка оголосила про підозру, має щиро підозрювати особу у вчиненні такого кримінального правопорушення, другий - що об`єктивно існують дані про скоєне кримінальне правопорушення і причетність особи до вчинення правопорушення. Такими даними можуть бути дії самого підозрюваного, наявні документи, речові докази, показання очевидців тощо.
Слідчий суддя наголошує, що на даній стадії кримінального провадження, судом лише вирішується питання про обґрунтованість підозри та наявність ризиків для застосування або продовження відповідного запобіжного заходу, а тому слідчий суддя не може давати оцінку допустимості та належності доказів, оскільки справа не розглядається судом по суті пред`явленого обвинувачення.
Обґрунтованість повідомленої ОСОБА_5 підозри повністю підтверджується доданими до клопотання доказами, а саме: протоколом огляду відео - запису, протоколом допиту свідків: ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , протоколами впізнання особи за фото знімками за участю вказаних осіб, іншими матеріалами кримінального провадження в сукупності.
Вищевказані докази, зібрані під час досудового розслідування, свідчать про те, що підозрюваним ОСОБА_5 могло бути вчинене інкриміноване кримінальне правопорушення, тобто підозра стосовно останнього є обґрунтованою.
При цьому, обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування.
Так, для вирішення питання щодо обґрунтованості повідомленої підозри, оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності, доведення чи не доведення винуватості особи, що здійснюється судом при ухваленні вироку, а з метою визначити вірогідність та достатність підстав причетності тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення, а також чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.
Згідно ч. 5 ст. 9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ).
Зокрема, у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року зазначено, що «обґрунтована підозра» означає існування фактів або інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, крім того, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно пов`язують підозрюваного з певним злочином, вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.
У пункті 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» зазначено, що «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Факти, що підтверджують обґрунтовану підозру, не повинні бути такого ж рівня, що й факти, на яких має ґрунтуватися обвинувальний вирок.
Відповідно до практики ЄСПЛ «обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватися арешт, складає суттєву частину гарантії від безпідставного арешту і затримання, закріпленої у статті 5 §1(с) Конвенції». За визначенням ЄСПЛ «обґрунтована підозра у вчиненні кримінального злочину, про яку йдеться у статті 5 §1(с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин» («K.-F. проти Німеччини», 27 листопада 1997, §57).
Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.
Зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, що відповідає правовим позиціям, викладеним в п. 35 рішення ЄСПЛ «Летельє проти Франції», апеляційний суд вважає обґрунтованим висновок слідчого судді про необхідність обрання на даній стадії досудового розслідування, підозрюваній запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки застосування більш м`яких запобіжних заходів може виявитися не достатнім для забезпечення існуючих ризиків, що узгоджується з вимогами вказаних вище норм закону і правовими позиціями ЄСПЛ.
Крім того, слідчий суддя враховує правову позицію ЄСПЛ, викладену у рішенні за скаргою «Ферарі-Браво проти Італії», відповідно до якої затримання та тримання особи під вартою, безумовно, можливе не лише у випадку доведеності факту вчинення злочину та його характеру, оскільки така доведеність сама по собі і є метою досудового розслідування, досягненню цілей якого і є тримання під вартою.
Слідчий суддя констатує, що у відповідності до положень ч. 2 ст. 94 КПК України, жоден доказ не має наперед встановленої сили, та всі доказі в даному кримінальному провадженні підлягають ретельній перевірці з наступною їх оцінкою у відповідності до положень ч.1 ст.94 КПК України.
Відповідно до ст.ст. 89, 94 КПК України, оцінка допустимості та належності доказів буде надана судом першої інстанції при розгляді кримінального провадження по суті. При цьому підстав для визнання доказів недопустимими, які передбачені в ч. 2 ст. 87 КПК України, стороною захисту слідчому судді не наведено.
З урахуванням конкретних обставин кримінального провадження, в якому ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні злочину та практики ЄСПЛ, слідчий суддя вважає, що надані органом досудового розслідування до клопотання про застосування запобіжного заходу докази, в своїй сукупності, на даній стадії досудового розслідування, вказують на обґрунтованість висунутої йому підозри у вчиненні інкримінованого йому діяння.
Слідчий суддя наголошує, що на стадії досудового розслідування для вирішення питання, зокрема, щодо обґрунтованості підозри не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини особи/осіб у вчиненні кримінального правопорушення чи її відсутності, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи/осіб до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування відносно такої особи запобіжного заходу, зокрема, у вигляді тримання під вартою.
Згідно з доводами, викладеними у клопотанні, долученими доказами, обґрунтованість підозри щодо вчинення інкримінованого кримінального правопорушення є підтвердженою.
При цьому, підозрюваним не зазначено обставин та не надано доказів на підтвердження існування таких обставин, які б очевидно та беззаперечно свідчили про непричетність підозрюваного до кримінального правопорушення, у вчиненні якого йому повідомлено про підозру, або вказували на необґрунтованість повідомленої підозри.
Щодо існування ризиків.
Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується (частина 1 статті 177 КПК України).
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність, зокрема, ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною 1 статті 177 КПК (частина 2 статті 177 КПК України).
Ризики, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені частиною 1 статті 177 КПК, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливості здійснення підозрюваним зазначених дій. При цьому КПК не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.
Слідчий вказує на існування ризику, передбаченого п.п. 1, 3 частини 1 статті 177 КПК України, який, на думку слідчого судді, є доведеним.
Як передбачено ст. 177 КПК України, підставою як для застосування, так і для продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч. 1 цієї статті.
Про наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України свідчить те, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні умисного тяжкого злочину, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років, що загрожує йому у разі визнання винуватим у інкримінованому йому злочині; вік та стан здоров`я підозрюваного не перешкоджають застосуванню щодо нього запобіжного заходу у вигляді домашньому арешту. Таким чином, усвідомлюючи тяжкість покарання, ОСОБА_5 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду.
Про наявність ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України свідчить те, що ОСОБА_5 має можливість незаконно впливати на свідків та потерпілго в даному кримінальному провадженні, оскільки після отримання копій матеріалів провадження разом із клопотанням підозрюваному стали відомі їх анкетні дані, адреси мешкання та контакти.
Слідчим суддею встановлена обґрунтованість підозри та ризики, передбачені п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.
Надані стороною обвинувачення кримінального провадження дані не свідчать про те, що застосування більш м`яких запобіжних заходів є недостатнім для запобігання ризику, доведеному в судовому засіданні.
Враховуючи те, що під час розгляду клопотання прокурором не надано доказів про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначених в клопотанні (п.3 ч.1 ст.194 КПК України), слідчий суддя, згідно положень ч. 4 ст. 194 КПК України, має право застосувати більш м`який запобіжний захід, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.
Слідчий суддя також враховує, що ОСОБА_5 самостійно прийшов на розгляд даного клопотання.
За таких обставин, слідчий суддя приходить до висновку про можливість застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, а саме запобіжного заходу у вигляді нічного домашнього арешту з покладенням на нього обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.
Застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді домашнього арешту обумовлюється обґрунтованою підозрою і відповідними ризиками, які встановлені слідчим суддею і є підтвердженими.
Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту, слідчий суддя враховує вимоги п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.
Враховуючи вказані обставини, слідчий суддя переконаний, що такий запобіжний захід у повній мірі забезпечить дотримання підозрюваним процесуальних обов`язків під час досудового слідства.
Щодо строку дії запобіжного заходу.
У відповідності до ст. 219 КПК України досудове розслідування може бути закінчено протягом двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину.
В подальшому згідно з ч. 3 ст. 197 КПК України строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Згідно з ч. 3 ст. 115 КПК України при обчисленні строку днями строк закінчується о двадцять четвертій годині останнього дня строку. Відповідно до ч. 5 ст. 115 КПК України, при обчисленні строків днями та місяцями не береться до уваги той день, від якого починається строк, за винятком строків тримання під вартою.
Тому, оскільки ОСОБА_5 повідомлено про підозру 13.02.2024, то досудове розслідування має бути закінченим 23.03.2024 року, а тому саме до цього строку, але не більше 60 днів, слідчий суддя може застосувати запобіжний захід.
Керуючись ст. ст. 110, 131-132, 176-178, 183-187, 193-194, 196-197, 205, 369-372, 392-393 КПК України, -
Клопотання слідчого задовольнити.
Застосувати до ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту на строк досудового розслідування, тобто до 13 квітня 2025 року включно.
На підставі ч. 5 ст. 194 КПК України покласти на ОСОБА_5 на строк дії ухвали суду наступні обов`язки:
- прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, слідчого судді або суду, залежно від стадії кримінального провадження;
- повідомляти слідчого, прокурора, слідчого суддю або суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання;
- не залишати місце постійного проживання за місцем мешкання з 22-00 години до 07-00 години кожного дня, за винятком випадків переміщення до найближчого укриття на час дії сигналу «Повітряна тривога» та подальшого невідкладного повернення до житла після відбою сигналу «Повітряна тривога»;
- не відлучатись з території м. Дніпра без дозволу слідчого, прокурора, слідчого судді або суду, залежно від стадії кримінального провадження (за виключенням випадків безпосередньої загрози життю та здоров`ю внаслідок збройної агресії РФ проти України);
- утриматися від спілкування зі свідками і потерпілим у даному кримінальному провадженні;
- за наявності, здати на зберігання до органів міграційної служби свій паспорт для виїзду за кордон та інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;
Роз`яснити ОСОБА_5 , що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України, працівники поліції з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.
Попередити ОСОБА_5 про наслідки невиконання обов`язків, передбачених ст.194 КПК України, роз`яснивши, що в разі їх невиконання до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Виконання ухвали слідчого судді покласти на прокурора Правобережної окружної прокуратури м. Дніпра ОСОБА_4 .
Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення, але може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1