Провадження № 1-кс/463/9728/24
У Х В А Л А

про накладення арешту

11 грудня 2024 року слідчий суддя Личаківського районного суду м.Львова ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Львові клопотання старшого слідчого Першого слідчого відділу (з дислокацією у м.Львові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові ОСОБА_3 погодженого заступником начальника другого відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління Державного бюро розслідувань Львівської обласної прокуратури ОСОБА_4 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні за № 0002137 від 18.11.2024 року, за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.7 ст.111-1 КК України,

в с т а н о в и в :

старший слідчий Першого слідчого відділу (з дислокацією у м.Львові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові ОСОБА_3 за погодженням заступника начальника другого відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління Державного бюро розслідувань Львівської обласної прокуратури ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді Личаківського районного суду м.Львова з клопотанням про арешт майна у кримінальному провадженні за № 0002137 від 18.11.2024 року, за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.7 ст.111-1 КК України.

Подане клопотання мотивує тим, що у провадженні Першого слідчого відділу (з дислокацією у м.Львові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, перебуває кримінальне провадження за № 0002137 від 18.11.2024 року, за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.7 ст.111-1 КК України.

В ході проведення досудового розслідування встановлено, що молодший сержант служби цивільного захисту ОСОБА_5 до 31.05.2022 року перебував на посаді пожежного-рятувальника 93 державної пожежно-рятувальної частини 11 державного пожежно-рятувального загону Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Донецькій області (далі - пожежний-рятувальник 93 ДПРЧ 11 ДПРЗ ГУ ДСНС України у Донецькій області). В подальшому, ОСОБА_5 діючи всупереч вищевказаних норм та присяги на вірність українському народові, будучи громадянином України, молодшим сержантом служби цивільного захисту, перебуваючи на посаді пожежного-рятувальника 93 ДПРЧ 11 ДПРЗ ГУ ДСНС України у Донецькій області, діючи умисно, ігноруючи свій передбачений Конституцією України громадянський обов`язок щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів, з метою добровільного зайняття посади в незаконних правоохоронних органах так званої «ДНР», створених на тимчасово окупованій території України, у березні 2022 року, під час активних бойових дій на території Волноваської міської територіальної громади Донецької області, умисно не вибув з іншими працівниками 93 ДПРЧ 11 ДПРЗ ГУ ДСНС у Донецькій області на підконтрольну Україні територію, а в подальшому у невстановлений точний час, у період з березня 2022 року по 08.04.2022 року, перебуваючи на території тимчасово окупованої Волноваської міської територіальної громади Донецької області, пішов на співпрацю з державою-агресором та її окупаційною адміністрацією, а саме прийнявши пропозицію від невстановлених досудовим розслідуванням осіб з числа представників окупаційної влади Донецької області, подав заяву про прийняття на службу у так званих «органах і підрозділах Державної оперативно-рятувальної служби» (рос. - «органах и подразделениях Государственной оперативно-спасательной службы»), до якої долучив наказ ГУ ДСНС у Донецькій області від 29.12.2015 року № 490 о/с. На підставі поданої ОСОБА_5 заяви та документів, відповідно до наказу від 08.04.2022 року № 741 о/с так званого «Міністерства у справах цивільної оборони, надзвичайних ситуацій та ліквідації наслідків стихійного лиха Донецької Народної Республіки» (рос. - «Министерства по делам гражданской обороны, чрезвычайным ситуациям и ликвидации последствий стихийных бедствий Донецкой Народной Республики») (далі - «МНС ДНР»), останнього з 08.04.2022 року зараховано в кадри «МНС ДНР», а саме до незаконного правоохоронного органу - 69 пожежно-рятувальної частини Державної бюджетної установи «Пожежно-рятувальний загін міста Волноваха Міністерства у справах цивільної оборони, надзвичайних ситуацій та ліквідації наслідків стихійного лиха Донецької Народної Республіки (рос. - «69 ПОЖАРНО-СПАСАТЕЛЬНОЙ ЧАСТИ ГОСУДАРСТВЕННОГО БЮДЖЕТНОГО УЧРЕЖДЕНИЯ «ПОЖАРНО-СПАСАТЕЛЬНЫЙ ОТРЯД г.ВОЛНОВАХА МИНИСТЕРСТВА ПО ДЕЛАМ ГРАЖДАНСКОЙ ОБОРОНЫ, ЧРЕЗВЫЧАЙНЫМ СИТУАЦИЯМ И ЛИКВИДАЦИИ ПОСЛЕДСТВИЙ СТИХИЙНЫХ БЕДСТВИЙ ДОНЕЦКОЙ НАРОДНОЙ РЕСПУБЛИКИ», створеного представниками держави-агресора на території тимчасово окупованого м.Волноваха Донецької області, на посаду пожежного-рятувальника (рос. - «ПОЖАРНОГО-СПАСАТЕЛЯ») із присвоєнням йому спеціального звання «молодший сержант служби цивільного захисту» (рос. - «МЛАДШИЙ СЕРЖАНТ СЛУЖБЫ ГРАЖДАНСКОЙ ЗАЩИТЫ»). Прийнявши вищевказану пропозицію, у точно невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше ніж 08.04.2022 року, ОСОБА_5 добровільно зайняв вищевказану посаду у зазначеному незаконному правоохоронному органі створеному представниками держави-агресора на території тимчасово окупованого м.Волноваха Донецької області.

Таким чином, ОСОБА_5 підозрюється в добровільному зайнятті громадянином України посади в незаконних правоохоронних органах, створених на тимчасово окупованій території, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.7 ст.111-1 КК України.

06 листопада 2024 року старшим слідчим Першого слідчого відділу (з дислокацією у м.Львові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові ОСОБА_3 за погодженням із заступником начальника другого відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління Державного бюро розслідувань Львівської обласної прокуратури ОСОБА_4 , складено та підписано письмове повідомлення про підозру ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.7 ст.111-1 КК України, оскільки під час досудового розслідування встановлено обставини, які прямо вказують на вчинення останнім вказаного кримінального правопорушення.

Складене повідомлення про підозру від 06.11.2024 року за ч.7 ст.111-1 КК України, з дотриманням ч.8 ст.135 КПК України, 18.11.2024 року у встановленому порядку розміщено на веб-сайті Офісу Генерального прокурора у рубриці «Повістки про виклик та відомості про здійснення спеціального досудового розслідування» за посиланням: https://www.gp.gov.ua/ua/posts/povidomlennya-pro-pidozru-ta-povistki-pro-viklik-sevryukova-vv-na-112024-ta-18112024, а також 12.11.2024 року у випуску № 229(7889) опубліковано в газеті «Урядовий кур`єр» за посиланням: ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Так, в ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), на праві власності належить житловий будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Враховуючи наведене, є підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_5 може перереєструвати чи відчужити належне йому майно третім особам, що негативно вплине на забезпечення завдань кримінального провадження, а тому з метою забезпечення можливої конфіскації майна, просить клопотання задовольнити.

Старший слідчий Першого слідчого відділу (з дислокацією у м.Львові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, належним чином був повідомлений про час та місце розгляду клопотання, разом з тим, подав заяву про розгляд клопотання без його участі, просить клопотання задовольнити.

Прокурор ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, належним чином був повідомлений про час та місце розгляду клопотання. Разом з тим, прокурор ОСОБА_6 , який входить в групу прокурорів у даному кримінальному провадженні, подав заяву про розгляд клопотання без його участі, просить клопотання задовольнити.

Крім цього, з метою забезпечення арешту майна клопотання розглянуто без повідомлення власника майна у відповідності до вимог ч.2 ст.172 КПК України.

Враховуючи наведене, розгляд клопотання проведено за відсутності учасників кримінального провадження у відповідності до вимог ч.1 ст.172 КПК України.

Відповідно до ч.4 ст.107 КПК України, у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Відповідно до ч.1 ст.172 КПК України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

З витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань підтверджується факт внесення зазначених вище даних по кримінальному провадженні за № 0002137 від 18.11.2024 року, за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.7 ст.111-1 КК України.

Згідно з ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно з вимогами ч.10 ст.170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Частиною 11 ст.172 КПК України передбачено, що заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Європейський суд з прав людини через призму своїх рішень неодноразово акцентував увагу на тому, що володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі «Іатрідіс проти Греції» [ВП], заява N 31107/96, п.58, ECHR 1999-ІІ). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі «Антріш проти Франції», від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та «Кушоглу проти Болгарії», заява N 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції», пп. 69 і 73, Series А N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства», п. 50, Series А N 98).

Частиною 2 ст.170 КПК України визначено, що арешт майна допускається з метою збереження речових доказів, спеціальної конфіскації, конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи та відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч.5 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Старший слідчий Першого слідчого відділу (з дислокацією у м.Львові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові ОСОБА_3 просить накласти арешт на житловий будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , який на праві власності належить підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ).

Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 404271595 від 18.11.2024 року вбачається, що житловий будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 215), на праві власності належить підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ).

Враховуючи вищенаведене, з метою можливого призначення покарання підозрюваному у виді конфіскації майна, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання про накладення арешту на майно є обґрунтоване та підлягає до задоволення.

Керуючись вимогами статей 170-173, 309, 395 КПК України КПК України, слідчий суддя, -

п о с т а н о в и в :

клопотання старшого слідчого Першого слідчого відділу (з дислокацією у м.Львові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові ОСОБА_3 погодженого заступником начальника другого відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління Державного бюро розслідувань Львівської обласної прокуратури ОСОБА_4 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні за № 0002137 від 18.11.2024 року, за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.7 ст.111-1 КК України - задовольнити.

Накласти арешт на житловий будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 215), який на праві власності належить підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ).

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Виконання ухвали покласти на старшого слідчого Першого слідчого відділу (з дислокацією у м.Львові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові ОСОБА_3 .

На ухвалу слідчого судді може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1