Номер провадження 1-кп/741/76/25
Єдиний унікальний номер 741/275/25
ВИРОК

іменем України

11 лютого 2025 року м. Носівка

Носівський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у порядку спрощеного провадження за відсутності учасників судового провадження в приміщенні Носівського районного суду Чернігівської області кримінальне провадження, унесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000001 від 02 січня 2025 року, за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Ясна Зірка Носівського району Чернігівської області, громадянина України, українця, неодруженого, із повною загальною середньою освітою, який не працює, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий у порядку ст. 89 КК України,

у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ст. 390-1 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Носівського районного суду Чернігівської області від 28 листопада 2024 року у справі № 741/2135/24, яка набрала законної сили 08 грудня 2024 року, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, та, окрім накладення адміністративного стягнення у виді штрафу, у відповідності до положень ст. 39-1 КУпАП, останнього направлено на проходження програми для кривдників, передбаченої Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», строком на 6 місяців.

Із указаним судовим рішенням ОСОБА_3 ознайомлений у встановленому законом порядку. Разом з цим працівниками поліції ВП № 4 (м. Носівка) Ніжинського РУП ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_3 17 грудня 2024 року під розписку було вручено копію постанови Носівського районного суду Чернігівської області від 28 листопада 2024 року у справі № 741/2135/24, та ОСОБА_3 зобов`язався з`явитися протягом трьох робочих днів до Комунального закладу «Центр надання соціальних послуг» Носівської міської ради (Чернігівська область, Ніжинський район, м. Носівка, вул. Центральна, 20) для проходження програми для кривдників, тобто останній був обізнаний про прийняте рішення Носівського районного суду і про обов`язок проходження програми для кривдників.

Також ОСОБА_3 роз`яснено наслідки неявки, зокрема, можливість притягнення до кримінальної відповідальності за ст. 390-1 КК України. ОСОБА_3 , отримавши вказану копію постанови, за відсутності поважних об`єктивних обставин умисно не з`явився, про причини неявки уповноважених осіб Комунального закладу «Центр надання соціальних послуг» Носівської міської ради, не повідомив.

Таким чином, ОСОБА_3 умисно не виконав обов`язок, покладений на нього постановою Носівського районного суду від 28 листопада 2024 року у справі № 741/2135/24, та, маючи реальну можливість проходження програми для кривдників, за відсутності поважних причин умисно ухилився від неї.

ОСОБА_3 обвинувачується в умисному ухиленні від проходження програми для кривдників особою, щодо якої такі заходи застосовані судом, тобто у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ст. 390-1 КК України.

Частинами 2, 3 ст. 381 КПК України визначено, що суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта. Спрощене провадження щодо кримінальних проступків здійснюється згідно із загальними правилами судового провадження, передбаченими цим Кодексом, з урахуванням положень цього параграфа.

В обвинувальному акті прокурором зазначено клопотання про розгляд обвинувального акта стосовно ОСОБА_3 у спрощеному порядку без проведення судового засідання в судовому засіданні, оскільки ОСОБА_3 беззаперечно визнав свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згоден з розглядом обвинувального акта за його відсутності.

До обвинувального акта додано письмову заяву ОСОБА_3 , яка складена за участі його захисника ОСОБА_4 , у якій ОСОБА_3 зазначає, що свою винуватість у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ст. 390-1 КК України, він визнає беззаперечно, згоден із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, які викладені в обвинувальному акті, та з розглядом обвинувального акта у спрощеному порядку, передбаченому ст. ст. 381, 382 КК України, а також йому роз`яснено зміст встановлених досудовим розслідуванням обставин, а також те, що відповідно до ч. 2 ст. 302 КПК України у разі надання згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному порядку він буде позбавлений права оскаржувати вирок в апеляційному порядку на підставі розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені у результаті досудового розслідування обставини. ОСОБА_3 надана добровільна згода на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні, що засвідчено його підписом та підписом його захисника ОСОБА_4 .

З урахуванням наведеного та вимог КПК України суд робить висновок, що обвинувальний акт має бути розглянутий в порядку, передбаченому статтями 381-382 КПК України.

Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 382 КПК України вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному КПК України, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Згідно із приписами ч. 4 ст. 107 КПК України у разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Вивчивши обвинувальний акт, долучені до нього додатки та матеріали кримінального провадження, суд вважає доведеним те, що ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення (проступок), передбачене ст. 390-1 КК України, а саме: умисне ухилення від проходження програми для кривдників особою, щодо якої такі заходи застосовані судом.

Встановлені органом досудового розслідування обставини вчинення кримінального проступку знайшли своє підтвердження за результатами розгляду обвинувального акта.

Обвинувачений ОСОБА_3 та його захисник ОСОБА_4 обставини вчинення кримінального проступку, передбаченого ст. 390-1 КК України, не оспорюють, свою винуватість у вчиненні вказаного кримінального проступку обвинувачений визнає в повному обсязі, позиція обвинуваченого є добровільною та не є наслідком будь-якого примусу.

Суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, робить висновок, що під час розгляду обвинувального акта підтверджено факт вчинення ОСОБА_3 кримінального проступку, та кваліфікує його дії за ст. 390-1 КК України як умисне ухилення від проходження програми для кривдників особою, щодо якої такі заходи застосовані судом.

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд ураховує нижченаведене.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 КК України цей Кодекс має своїм завданням правове забезпечення охорони прав і свобод людини і громадянина, власності, громадського порядку та громадської безпеки, довкілля, конституційного устрою України від злочинних посягань, забезпечення миру і безпеки людства, а також запобігання злочинам.

Статтею 5 КК України встановлено, що закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Частиною 1 ст. 50 КК України визначено, що покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого.

Згідно із ч. 2 ст. 50 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд відповідно до вимог ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, які пом`якшують та обтяжують його покарання.

Так, відповідно до ст. 66 КК України суд визнає обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , щире каяття.

Відповідно до ст. 67 КК України обставин, що обтяжували б покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , не встановлено.

Також при призначенні обвинуваченому ОСОБА_3 покарання суд ураховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно зі ст. 12 КК України є кримінальним проступком; ставлення обвинуваченого до вчиненого, яке полягає у визнанні винуватості, каятті; відомості про особу обвинуваченого, а саме те, що він раніше не судимий у порядку ст. 89 КК України, притягувався до адміністративної відповідальності, на обліку в лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, за місцем проживання до Тертишницького старостинського округу Носівської міської ради заяв та скарг на нього не надходило.

Згідно з п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року № 7 « Про практику призначення судами кримінального покарання» при призначення покарання суди мають суворо додержувати вимог ст. 65 КК стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Ураховуючи вищевикладене, за наявності обставини, що пом`якшує покарання та істотно знижує ступінь тяжкості вчиненого кримінального проступку, відсутності обставин, що обтяжують покарання, з урахуванням особи обвинуваченого, суд уважає за доцільне призначити ОСОБА_3 покарання в межах санкції ст. 390-1 КК України у виді пробаційного нагляду.

Суд переконаний, що саме таке покарання є справедливим і достатнім для виправлення ОСОБА_3 , попередження вчинення ним кримінальних правопорушень та відповідатиме меті покарання, а також принципам гуманності, справедливості й не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягається до кримінальної відповідальності.

Питання про речові докази слід вирішити відповідно до ч. 9 ст. 100 КПК України.

Цивільний позов не заявлено.

Заходи забезпечення кримінального провадження, у тому числі запобіжні заходи, не застосовувалися.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Керуючись ст. ст. 369-371, 373, 374, 376, 381, 382 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ст. 390-1 КК України, і призначити йому покарання у виді пробаційного нагляду на строк один рік.

Відповідно до ч. 2 ст. 59-1 КК України покласти на ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такі обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання;

3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;

4) виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

Строк відбування покарання ОСОБА_3 обчислювати з дня постановки засудженого на облік уповноваженим органом з питань пробації за місцем його проживання.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 КПК України, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Апеляційна скарга може бути подана на вирок протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо вирок було ухвалено без виклику особи, яка його оскаржує, в порядку спрощеного провадження, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Копія вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надсилається учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_5