Справа № 761/228/25
Провадження № 1-кс/761/1140/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2025 року місто Київ

Слідчий суддя Шевченківського районного суду міста Києва ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

детектива ОСОБА_4 ,

адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду клопотання прокурора третього відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів органами Бюро економічної безпеки України Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000038 від 16.07.2024, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 199, ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 204 КК України,

установив:

До Шевченківського районного суду міста Києва надійшло (вхід № 935) клопотання прокурора третього відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів органами Бюро економічної безпеки України Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000038 від 16.07.2024.

Обґрунтовуючи клопотання про арешт майна, прокурор ОСОБА_3 зазначила про таке.

Детективами Головного підрозділу детективів Бюро економічної безпеки України за процесуального керівництва Офісу Генерального прокурора здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000038 від 16.07.2024, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 199, ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 204 КК України.

За версією органу досудового розслідування, встановлено, що на території Хмельницької, Тернопільської та Івано-Франківської областей, рядом громадян, а саме: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , за попередньою змовою з невстановленими особами, обладнано складські приміщення, в яких за допомогою спеціального обладнання здійснюється незаконне виготовлення підакцизних товарів (алкогольних напоїв та тютюнових виробів) в промислових масштабах у тому числі з підробленими марками акцизного податку.

Встановлено, що ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є директором Фермерського господарства «Димок» (, колишня назва Фермерське господарство «Чорниводська долина», юридична адреса - АДРЕСА_1, основний вид діяльності: вирощування тютюну. Окрім того, ОСОБА_7 є особою, яка може вчиняти дiї вiд iменi юридичної особи.

У свою чергу ФГ «Димок» відповідно до інформації ІС «Податковий блок» має об`єкти оподаткування, а саме: земельні ділянки, кожна площею 2 га, з наступними кадастровими номерами:

-:03:039:0022 (Хмельницька область, Хмельницький район, с. Жищинці, Хмельницька обл, Городоцький р-н, Жищинецька сільська рада) - власник ОСОБА_16 (РНОКПП НОМЕР_1 );

-:03:008:0024 (Хмельницька область, Хмельницький район, с. Сутківці, Хмельницька обл., Ярмолинецький р-н., сільська рада Сутковецька) - власник ОСОБА_17 (РНОКПП НОМЕР_2 );

-:03:009:0001 (Хмельницька область, Хмельницький район, с. Сутківці, Хмельницька обл., Ярмолинецький р-н., сільська рада Сутковецька) - власник ОСОБА_17 (РНОКПП НОМЕР_2 );

-:03:006:0111 (Хмельницька область, Хмельницький район, с. Боднарівка, Хмельницька обл., Ярмолинецький р-н., сільська рада Боднарівська) - власник ОСОБА_17 (РНОКПП НОМЕР_2 ).

Однак, відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, службові особи Фермерського господарства «Димок» орендують земельні ділянки загальною площею близько 27 га з наступними кадастровими номерами:

-:03:039:0002 - власник ФГ «Ваторія» ();

-:03:040:0002 - власник ФГ «Ваторія» ();

-:03:039:1004 - власник ФГ «Ваторія» ();

-:03:039:1001 - власник ФГ «Ваторія» ();

-712258200:04:001:0294 - власник ОСОБА_18 (РНОКПП НОМЕР_3 );

-712258200:04:001:0026 - власник ОСОБА_18 (РНОКПП НОМЕР_3 ).

У свою чергу директором ФГ «Ваторія» () є ОСОБА_10 .

Згідно із матеріалами досудового розслідування встановлено, що за період з серпня по листопад 2024 року на вищевказаних земельних ділянках розташованих на території Городоцького району, зібрано близько 400 тон тютюну. Для збору тютюну ОСОБА_10 та ОСОБА_7 за готівкові кошти використовували найману робочу силу з місцевих мешканців АДРЕСА_4.

У подальшому, зібраний вирощений тютюн після визрівання переміщується до промислових приміщень розташованих на земельних ділянках з кадастровими номерами :25:001:0011 ( АДРЕСА_1 ), :25:001:0013, де під керівництвом ОСОБА_10 та в прихований спосіб проходить обробку в сушильних камерах.

Крім того, встановлено, що з метою приховування факту збору тютюну та подальшого його реалізації особам задіяним у незаконному виробництві тютюнових виробів, ОСОБА_10 спільно із юристом у якого останній перебуває на постійному обслуговуванні із надання юридичних послуг, було розроблено та втілено у дію план із підготовки актів про пошкодження та знищення вирощеного, зібраного та обробленого тютюну.

Також відповідно огляду Єдиного реєстру податкових накладних у ФГ «Димок» відсутня реєстрація податкових накладних, що відноситься до основного виду діяльності підприємства, що свідчить про відсутність фактичного продажу тютюну. Однак, для здійснення господарської діяльності службовими особами ФГ «Димок» у липні 2024 року імпортовано - дуття для сушарки на пелетах, модель ПП-1, 2024 року випуску, заводські номери: P/01/07/2024; P/02/07/2024; P/03/07/2024; P/04/07/2024; P/05/07/2024; P/06/07/2024; P/07/07/2024.

У подальшому, тютюн після обробки, в прихований спосіб, з використанням заходів конспірації, за допомогою вантажних транспортних засобів MAN TGL 12.220 д.н.з. НОМЕР_4 та MAN TGL 12.220 д.н.з. НОМЕР_5 переміщується до промислової території з координатами НОМЕР_7 де зберігається до моменту відвантаження особам задіяним у незаконному виробництві тютюнових виробів.

У свою чергу, комплектуючі, які використовуються вказаною групою осіб для незаконного виробництва тютюнових виробів, переміщуються та накопичуються у складських приміщеннях, які фактично використовуються ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_10 та розташовані в АДРЕСА_3. ОСОБА_15 є власником ряду вантажних транспортних засобів, якими за період 2023-2024 років перевезено понад 120 тон гільз для виробництва сигарет, фільтрів, паперу та інших складових для виготовлення тютюнових виробів.

З вищевказаної території складові для незаконного виробництва тютюнових виробів ОСОБА_19 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , транспортує транспортним засобом «Mercedes-Bens Sprinter» д.н.з. НОМЕР_6 до місць незаконного виробництва тютюнових виробів.

Так, відповідно до матеріалів досудового розслідуванням встановлено, що ОСОБА_19 проживає за адресою: АДРЕСА_2 , де можуть зберігатися документи та чорнові записи щодо незаконного походження, виготовлення, придбання, зберігання та транспортування незаконно виготовлених підакцизних товарів, грошових коштів отриманих від реалізації даної продукції, тобто здобутих злочинним шляхом, комп`ютерної техніки (у тому числі мобільні телефони, комп`ютери, ноутбуки, планшети), флеш-накопичувачів, на яких є відомості щодо незаконного обігу підакцизної продукції та інформації, що свідчить про організацію її незаконного виготовлення, тощо.

У подальшому, реалізовуючи ухвалу слідчої судді Шевченківського районного суду міста Києва від 07.12.2024 по справі №761/45735/24, провадження №1-кс/761/30223/2024, Головним підрозділом детективів Бюро економічної безпеки України, 10.12.2024 в присутності двох понятих, проведено обшук у житловому приміщенні, розташованому за адресою: АДРЕСА_2 , під час якого виявлено та вилучено блокнот в обкладинці із зображенням автомобілю, де містяться чорнові записи; фрагмент паперу із чорновими записами.

Відповідно до ст. 98 КПК України 11.12.2024 винесено постанову про визначення вищезазначеного майна речовими доказами та приєднано їх до кримінального провадження.

У зв`язку викладеним, для забезпечення збереження речових доказів, у сторони обвинувачення виникла необхідність у накладенні арешту на зазначене майно, що передбачено п. 1 ч. 2 ст. 170 України.

Відповідно до протоколу передачі справи раніше визначеному слідчому судді від 06.01.2025, слідчим суддею визначено ОСОБА_1 07.01.2025 клопотання разом з додатками передано слідчому судді з відділу організаційного забезпечення розгляду кримінальних справ Шевченківського районного суду міста Києва.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 та детектив ОСОБА_4 клопотання підтримали та просили задовольнити.

Представник власника майна ОСОБА_5 у судовому засідання заперечував проти клопотання прокурора та просив відмовити у його задоволенні.

Заслухавши думку учасників справи, дослідивши клопотання та додані на його обґрунтування матеріали, слідчий суддя приходить до такого висновку.

Так, детективами Головного підрозділу детективів Бюро економічної безпеки України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000038 від 16.07.2024, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 199, ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 204 КК України.

Нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва у зазначеному кримінальному провадженні здійснюється, зокрема прокурорами відділу Офісу Генерального прокурора.

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 07.12.2024 у справі № 761/45735/24 надано дозвіл на проведення обшуку житлового приміщення, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , що на праві власності належить ОСОБА_20 та де фактично проживає ОСОБА_19 , з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, відшукання та вилучення речей, предметів та документів, які мають значення для встановлення обставин, а саме: незаконно виготовлених підакцизних товарів, які знаходяться в незаконному обігу; бухгалтерських та інших документів, чорнових записів щодо незаконного виготовлення, придбання, зберігання з метою збуту та збуту незаконно виготовлених підакцизних товарів.

Відповідно до протоколу обшуку від 10.12.2024, на підставі ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 07.12.2024 у справі № 761/45735/24, під час проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_2 , виявлено та вилучено, зокрема блокнот в обкладинці із зображенням автомобілю, де містяться чорнові записи; фрагмент паперу із чорновими записами.

Звернення прокурора з клопотанням про арешт на зазначене тимчасово вилучене майно зумовлено необхідністю збереження речових доказів, оскільки вилучене майно має суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні.

Відповідно до ч. 1 ст. 131 КПК України, захід забезпечення кримінального провадження застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

Одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна (ч. 2 ст. 131 КПК України).

Статтею 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Крім того, у випадку, передбаченому ч. 3 ст. 170 КПК України арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.

Отже, майно, яке за обґрунтованої підозри органу досудового розслідування, має одну або декілька ознак, наведених у ст. 98 КПК України, може набути статусу речового доказу за рішенням слідчого, яке відповідно до вимог ч. 3 ст. 110 КПК України приймається у формі постанови.

Постановою старшого детектива Головного підрозділу детективів Бюро економічної безпеки України ОСОБА_4 від 11.12.2024 майно, на яке сторона обвинувачення просить накласти арешт, визнано речовими доказами.

Згідно ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, віртуальні активи, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Згідно ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

У кожному конкретному кримінальному провадженні слідчий суддя, застосовуючи вид обтяження, в цьому випадку арешт майна, має неухильно дотримуватись вимог закону. Крім того, при вирішенні клопотання сторони обвинувачення, слідчий суддя враховує, що закон не вимагає, щоб докази на підтвердження вчинення кримінального правопорушення були повними та достатніми на цій стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що ці докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого кримінального правопорушення. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість у тому, що в цьому кримінальному провадженні необхідно застосувати зазначений вид заходу забезпечення кримінального провадження з метою досягнення дієвості цього провадження та уникнення негативних наслідків.

Матеріали провадження свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження та збереження речового доказу.

Так, приймаючи до уваги вищевикладене та враховуючи правову кваліфікацію кримінальних правопорушень, за фактом вчинення яких розслідується кримінальне провадження та в межах якого подано це клопотання, фактичні обставини кримінального провадження, слідчий суддя з метою запобігання можливості приховування, перетворення та відчуження майна, яке відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, та визнано речовим доказом постановою детектива від 11.12.2024, приходить до висновку про наявність достатніх підстав для накладення арешту на вищезазначене майно.

На думку слідчого судді, накладення арешту в цьому випадку є розумним та співрозмірним завданням кримінального провадження. При цьому слідчий суддя враховує, серед іншого, суспільну небезпеку можливих кримінальних правопорушень, його специфіку, тяжкість.

Під час розгляду клопотання слідчим суддею не встановлено негативних наслідків арешту майна для третіх осіб. Що стосується прав та законних інтересів власника майна, то слідчий суддя вважає, що такі обмеження не є занадто обтяжливими для нього. При цьому слідчий суддя звертає увагу на те, що арешт майна є тимчасовим заходом забезпечення кримінального провадження, який застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження, який в подальшому може бути скасований у визначеному законом порядку.

Керуючись статтями 2, 7, 8, 98, 170-173, 309, 395, 532 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя

постановив:

Клопотання прокурора третього відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів органами Бюро економічної безпеки України Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000038 від 16.07.2024, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 199, ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 204 КК України - задовольнити.

Накласти арешт на майно, що вилучене 10.12.2024 під час проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_2 , а саме на блокнот в обкладинці із зображенням автомобілю, де містяться чорнові записи та фрагмент паперу із чорновими записами.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

На ухвалу слідчого судді безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга. Якщо ухвалу суду постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Крім того, відповідно до ст. 174 КПК України арешт може бути скасований повністю чи частково за заявленим клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисників, законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Слідчий суддя ОСОБА_1