Справа № 206/1443/25
Провадження № 1-кс/206/338/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 квітня 2025 року слідчий суддя Самарського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 , при секретареві ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро скаргу ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_4 на постанову старшої слідчої СУ ГУНП в Луганській області капітана поліції ОСОБА_5 про відмову у задоволенні клопотання,

ВСТАНОВИВ:

19 березня 2025 року до Самарського районного суду м. Дніпропетровська надійшла скарга ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_4 на постанову старшої слідчої СУ ГУНП в Луганській області капітана поліції ОСОБА_5 про відмову у задоволенні клопотання про призначення повторної порівняльної судової молекулярно-генетичної експертизи.

Дана скарга обґрунтована тим, що у провадженні слідчої СУ ГУНП в Луганській області ОСОБА_6 перебувають матеріали кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000811 від 06 травня 2024 року за ознаками кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, зокрема за фактом загибелі у період часу з 26-29 квітня 2024 року поблизу с. Стельмахівка Сватівського району Луганської області внаслідок артилерійського обстрілу військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В цей же час, в провадженні слідчої СВ Ізюмського РУПІ ГУНІ в Харківській області ОСОБА_8 перебувають матеріали кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000601 від 06 травня 2024 року за ознаками кримінального правопорушення - злочину, передбаченого п. 1 ч. 2 ст. 115 КК України, зокрема за фактом загибелі у період часу з 26-29квітня 2024 року поблизу с. Стельмахівка Сватівського району Луганської області внаслідок артилерійського обстрілу військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Обидва кримінальні провадження відкриті за фактом зникнення безвісті/загибелі військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

ОСОБА_4 матір ОСОБА_7 визнано потерпілою по вказаним кримінальним провадженням.

Так, користуючись правами потерпілої, 13 лютого 2025 року ОСОБА_4 до слідчої СУ ГУНП в Луганській області ОСОБА_9 було направлено клопотання про призначення повторної (додаткової) судової молекулярно-генетичної експертизи.

14 червня 2024 року адвокатом ОСОБА_3 було направлено адвокатський запит на ім`я начальника СВ Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області з проханням надати письмову інформацію.

08 липня 2024 року від СВ Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області надійшла відповідь від 25 червня 2024 року з якої стало відомо, що 08 травня 2024 року до морга м. Ізюм доставлено тіло ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яке в подальшому було доставлено до ХОБ СМЕ філіал № 2. Також, повідомлено, що для впізнання тіла ОСОБА_4 має зв`язатися зі слідчою Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області, що веде справу за фактом зникнення безвісті чи загибелі її сина, з ОСОБА_10 було узгоджено дату та час.

Про можливість прибути на впізнання ОСОБА_4 було фактично інформовано лише 08 липня 2024 року, в той час, як тіло її дитини з 08 травня 2024 року знаходилось в Харківському обласному бюро судово-медичної експертизи (ХОБС). З 08 травня 2024 року до 25 червня 2024 року ані ОСОБА_8 , як слідча по цьому кримінальному провадженню, ані будь-хто з працівників ХОБСМЕ з ОСОБА_4 , як матір`ю ймовірного ОСОБА_7 не зв`язувався, тіло просто лежало та спотворювалося майже протягом двох місяців.

09 липня 2024 року ОСОБА_4 подзвонила слідчій ОСОБА_8 аби узгодити час для прибуття до моргу 10 липня 2024 року, на що вона відповіла «Хочете можете їхати на упізнання, але я не приїду, в мене багато справ» і вимкнула телефон.

Після цього ОСОБА_8 з ОСОБА_4 зв?язалась та попросили аби вона направила їй для проведення ДНК експертизи особисті речі її сина ОСОБА_7 ОСОБА_4 здивувало вказане прохання адже на її синові були речі, на яких були його потожирові сліди, зокрема одяг, берці, спідня білизна, тощо. Крім того ОСОБА_4 сказала, що зможе упізнати свою дитину по особливим прикметам (переднім зубам, формі носа, тощо).

Про вказані обставини ОСОБА_4 повідомила ОСОБА_8 , зокрема назвала фірму берців, які вона купувала сину сама, та інші деталі. Не пояснивши чому неможливо провести ДНК з використанням вказаних речей слідча попросила аби ОСОБА_4 направила домашні капці сина, адже на них є його потожирові сліди. На її питання, чому збирання доказів здійснюється в такий поза процесуальний КПК спосіб, слідча не відповіла.

В подальшому ОСОБА_4 зв?язалася з керівником ОСОБА_11 і розповіла йому про ситуацію, що склалася, він дав згоду, що ОСОБА_8 приїде до Харківського моргу для впізнання 10 липня 2024 року.

Приїхавши 10 липня 2024 року до моргу в м. Харкові по вул. Амосова, 35, не дочекавшись слідчої ОСОБА_4 зайшла сама для впізнання ймовірно тіла її сина, її супроводжувала експерт ОСОБА_12 .

Коли ОСОБА_4 підійшла до тіла, вона побачила, що воно не було в морозильній камері, воно було тепле, м?яке, чимось намочене. За два місяці в таких умовах тіло вже було неможливо впізнати, очей в нього не було, вони були відсутні, носу не було і взагалі будь-які ознаки (за якими я могла б його упізнати і про які повідомляла слідчих наприклад шрами, форма носу з горбинкою, очі темного кольору, родима пляма на поперечній частині спини, чорне відсутнє, чорна борода). ЇЇ здивувало те, що одяг, який під час впізнання мав бути окремо їй пред?явлений для впізнання був знятий і знаходився під тілом в гнилі та черв?яках. Берці, стояли поряд з трупом, але не співпадав розмір, син носив 43 розмір і вона купавала 43, а біля трупу були берці 44 розміру. Крім того, вони були нові і якісно вимиті, що явно будо помітно на фоні одягу, який був в гнилі. ОСОБА_4 смутило, те, що на правій нозі, над коліном вже був затухліший розріз, який невідомо коли і ким брався на ДНК. ОСОБА_4 запитала про нього у експерта ОСОБА_12 , проте вона нічого не відповіла. ОСОБА_4 пам?ятає, що на лівій нозі був свіжий розріз, про що вона спитала експерта і вона відповіла, що 09 липня 2024 року брались зразки з трупу для ДНК експертизи. Потім, вона пред?явила ОСОБА_4 для впізнання головний доказ - цепочку і годинник. Побачивши цепочку ОСОБА_4 була в шоці тому, що цепочка, фото якої їй прислали з ТЦК відрізнялася від тієї, що в морзі, а саме цепочка з моргу була ретельно вимита. ОСОБА_4 запитала в експерта: «Ви що вимили цепочку, для чого, адже іде розслідування, як ви могли знищити докази?». На що експерт їй відповіла: «Вона мені воняла».

Узагальнюючи зазначене, в морзі ОСОБА_4 будо встановлено, що ті деталі заякими вона могла б упізнати сина та про які вона повідомляла ОСОБА_8 були відсутні, тобто докази по справі будо знищено.

?? В подальшому ОСОБА_4 стало відомо, що 09 липня 2024 року, слідчою Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області було винесено постанову про призначення порівняльної генетично-молекулярної експертизи у кримінальному провадженні № 0000601 від 06 травня 2024 року за ознаками кримінального правопорушення - злочину, передбаченого п. 1 ч. 2 ст. 115 КК України, виконання якої доручено експертам Харківського НДЕКЦ МВС України.

31 січня 2025 року ОСОБА_4 надійшла постанова про встановлення особи трупу в якій зазначено, що труп особи чоловічої статі № 10-12/1361-с/24 присвоєний в ХОБСМЕ визнати як військовослужбовця ЗСУ ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Сам висновок експерта на який посилається слідча ОСОБА_8 не долучено, також невідомо ОСОБА_13 експерта, що проводив експертизу, вказані обставини у своїй сукупності ставлять під сумнів правдивість відомостей за результатами ДНК експертизи та не дають об?єктивної можливості забрати та захоронити тіло, натомість створюють підстави для проведення повторної незалежної ДНК експертизи іншою експертною установою, про що ОСОБА_4 і клопоче наразі.

Однією з підстав для призначення повторної додаткової ДНК експертизи є не направлення слідчою Ізюмського РУПІ ГУНІ в Харківській області, вилучених в морзі у трупа передніх зубів, а також не відібрання нігтьових пластин у трупа, що робиться в більшості випадків для проведення судової молекулярно-генетичної експертизи.

Висновок про вказане ОСОБА_4 робить після аналізу змісту поставлених слідчою в постанові про призначення порівняльної генетично-молекулярної експертизи від 09 липня 2024 року експерту питань та направлених експерту для дослідження документів та біологічних зразків серед яких лише фрагмент надколінника трупа.

Відтак, з огляду на викладене, потерпілою ОСОБА_4 було подано клопотання для призначення слідчою ОСОБА_14 повторної (додаткової) судової молекулярно-генетичної експертизи.

28 лютого 2025 року ОСОБА_4 було отримано постанову слідчої СУ ГУНП в Луганській області ОСОБА_15 про відмову у задоволенні клопотання потерпілої про призначення повторної (додаткової) судової молекулярно-генетичної експертизи.

Мотиви відмови в постанові слідчої зазначені такі «Твердження потерпілої ОСОБА_4 про те, що слідчою СВ Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області ОСОБА_8 не долучено висновку експерта, потерпілій невідомо ОСОБА_13 експерта, що проводив експертизу, не є підставою для призначення повторної або нової молекулярно-генетичної експертизи по фрагментам надколінника від трупа, переднім зубам, нігтьовим пластинам від трупа, реєстраційний № 10-12/1361-с/24, який ідентифікований, як ОСОБА_7 та батьком його біологічними батьками - ОСОБА_16 та ОСОБА_4 ».

З зазначеного очевидно, що слідча проігнорувала всі аргументи потерпілої сторони, які свідчать про помилковість висновку експерта, та передчасно винесла постанову про відмову в задоволенні клопотання від 18 лютого 2025 року. Причиною відмови є те, що станом на дату подання клопотання, керуючись внутрішнім переконанням, слідча вже ідентифікувала труп як військовослужбовця ОСОБА_7 про що винесено постанову про встановлення особи трупу і лише на підставі даної обставини слідча вважає за неможливими призначення повторної експертизи.

Однак, з такими висновками погодитися неможливо в силу зазначених вище обставин, тому це стало підставою для звернення з відповідною скаргою до суду, адже фактично призначення слідчою ОСОБА_14 повторної (додаткової) судової молекулярно-генетичної експертизи з відібранням біологічних зразків в спосіб, зазначений вище і направленням до іншої державної експертної установи є ЄДИНОЮ можливістю для ОСОБА_4 встановити чи дійсно тіло й сина знаходилося в ХОБСМЕ.

ОСОБА_4 в судове засіданні не з`явився, 02 квітня 2025 року представник скаржника ОСОБА_3 подала заяву в якій підтримала скаргу та просила її задовольнити, а справу просила розглянути без її участі.

Слідча СУ ГУНП в Луганській області ОСОБА_17 в судовому засіданні 25 березня 2025 року заперечували проти задоволення скарги.

Під час розгляду скарги було встановлено, що органом досудового розслідування СУ ГУНП в Луганській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000601 від 06 травня 2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

26 лютого 2025 року за вх. № 946 до СУ ГУНП в Луганській області надійшло клопотання потерпілої ОСОБА_4 від 17 лютого 2025 року, яка є матір`ю загиблого військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 ЗСУ ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про призначення повторної судової молекулярно-генетичної експертизи по даному кримінальному провадженню.

Постановою старшої слідчої СУ ГУНП в Луганській області капітана поліції ОСОБА_5 від 28 лютого 2025 року у задоволенні клопотання ОСОБА_4 про призначення повторної порівняльної судової молекулярно-генетичної експертизи з метою ідентифікації ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 було відмовлено.

Відмову обґрунтовано тим, що у провадженні Ізюмського районного управління поліції в Харківській області, перебувають матеріали кримінального провадження за № 70000601 від 06 травня 2024 року за фактом загибелі військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 ЗСУ, ймовірно, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (реєстраційний номер трупа 10-12/1361-с/24).

05 липня 2024 року на підставі постанови про відібрання біологічних зразків для проведення експертизи вилучено фрагмент надколінника від трупа невідомої особи, ймовірно ОСОБА_7 , реєстраційний № 10-12/1361-с/24, присвоєний в ХОБ СМЕ, філіал № 2.

09 липня 2024 року слідчим СВ Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області для встановлення кровної спорідненості між невідомим загиблим, ймовірно, військовослужбовцем реєстраційний № 10-12/1361-с/24 (присвоєний в ХОБ СМЕ, філіал № 2), та ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який є біологічним батьком ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а також для встановлення кровної спорідненості між невідомим загиблим, ймовірно, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка є біологічною матір?ю ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було винесено постанову про призначення порівняльної генетично-молекулярної експертизи, виконання якої доручити експертам Харківського НДЕКЦ МВС України.

Відповідно до висновку експерта Харківського НДВКЦ МВС України від 08 січня 2025 року №. CB-19/121-24/19668-БД слідчим СВ Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області прийнято процесуальне рішення та винесено постанову про встановлення особи трупу, відповідно до якої труп особи чоловічої генетичної статі під реєстраційним № 10-12/1361-с/24, присвоєним у відділенні № 2 CME трупів ХОБСМЕ встановлено як військовослужбовця Збройних Сил України військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Також, встановлено спорідненість чоловічою лінією між загиблим військовослужбовцем та ОСОБА_16 , яка становить не менше 99, 9999998 %, та спорідненістю за жіночою лінією між загиблим військовослужбовцем та ОСОБА_4 , яка становить не менше 99, 999997 %.

31 січня 2025 року слідчим СВ Ізюмського. РУП ГУНП и Дніпропетровській області винесено постанову про встановлення особи трупа. Дана постанова в порядку, передбаченому КПК України, станом на 28 лютого 2025 року не скасована.

Крім того встановлено, що 13 лютого 2025 року, потерпілою ОСОБА_4 до СВ Ізюмського РУП ГУНПІ в Харківській області спрямовано клопотання про призначення повторної порівняльної судової молекулярно-генетичної експертизи у кримінальному провадженні № 0000601 до Київського НДЕКЦ МВС України за тими самими об`єктами дослідження. Результати розгляду зазначеного клопотання СВ Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області, потерпілою до заявленого клопотання не долучено.

На підставі викладеного, твердження потерпілої ОСОБА_4 про те, що слідчою СВ Ізюмського РУГ ГУНІ в Харківській області ОСОБА_8 не долучено висновок експерта, потерпілій невідомо прізвище, ім?я та по батькові експерта, що проводив експертизу, не є підставою для призначення повторної або нової молекулярно-генетичної експертизи по фрагментам надколінка від трупа, переднім зубам, нігтьовим пластинам від трупа реєстраційний № 10-12/1361-с/24, який ідентифікований як Година ОСОБА_7 , та батьком його біологічними батьками - ОСОБА_16 та ОСОБА_4 .

Так, згідно зі ст. 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення прокурора, слідчого, дізнавача слідчого, дізнавача, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником.

Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ у своєму узагальненні від 12.01.2017 року «Про практику розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування» роз`яснив, що якщо особа звернулась із клопотанням про проведення слідчої (розшукової) дії, однак воно залишилось без реагування або без належного реагування (наприклад, не було розглянуте або було розглянуте в частині) слідчого, то в такому випадку правомірним є оскарження такої бездіяльності відповідно до п. 1 ч. 1 ст.303 КПК України. Однак, якщо клопотання розглянуто, а в його задоволенні було відмовлено, то така відмова є предметом оскарження винятково відповідно до п.7 ч.1 ст.303 КПК України.

Порядок звернення до суду за судовим захистом у кримінальному провадженні врегульований Кримінальним процесуальним кодексом України. Зокрема, подання клопотання про проведення експертизи під час досудового розслідування має відбуватись з дотриманням певних умов.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 307 КПК України за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора постановляється ухвала згідно з правилами КПК України. Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: скасування рішення слідчого, дізнавача чи прокурора; скасування повідомлення про підозру; зобов`язання припинити дію; зобов`язання вчинити певну дію; відмову у задоволенні скарги.

Відповідно до ст. 220 КПК України, клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій та у випадках, установлених цим Кодексом, іншої особи, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, або її представника слідчий, дізнавач, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав. Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй.

Отже, вказані положення регламентують недопустимість необґрунтованої відмови у проведенні відповідних дій органами досудового розслідування, при цьому, постанова про повну або часткову відмову у задоволенні відповідного клопотання повинна бути виключно вмотивованою.

Водночас із цим постанова слідчої не містить достатніх підстав, що слугували для відмови у задоволенні клопотання ОСОБА_4 про призначенні повторної судової молекулярно-генетичної експертизи по даному кримінальному провадженню, тобто остання є необґрунтованою.

Слідчими діями в розумінні глави 20 КПК України є: допит, пред`явлення особи для впізнання, пред`явлення речей до впізнання, пред`явлення трупа для впізнання, проникнення до житла чи іншого володіння особи, обшук, огляд, огляд трупа, огляд трупа, пов`язаного з ексгумацією, освідування особи, слідчий експеримент, проведення експертизи та негласні слідчі дії.

Відповідно до ч. 1 ст.40 КПК України слідчий несе відповідальність за законність та своєчасність здійснення процесуальних дій.

Згідно з ч.5 ст.40 КПК України слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Органи державної влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, службові особи, інші фізичні особи зобов`язані виконувати законні вимоги та процесуальні рішення слідчого.

Процесуальне законодавство не передбачає обов`язку посадових осіб органів досудового розслідування вчиняти всі дії, які ініціюються учасниками кримінального провадження, оскільки такі дії в певних випадках можуть бути недоцільними, а інколи - передчасними або взагалі перешкоджати досягненню завдань кримінального провадження.

Згідно ч. 1 ст. 94 КПК України слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

В даному випадку в кримінальному провадженні проведена судова молекулярно-генетична експертиза її висновки долучені до матеріалів кримінального провадження.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.101КПК України висновок експерта-це докладний опис проведених експертом досліджень та зроблені за їх результатами висновки,обґрунтовані відповіді на запитання,поставлені особою, яка залучила експерта, або слідчим суддею чи судом, що доручив проведення експертизи. Кожна сторона кримінального провадження має право надати суду висновок експерта, який ґрунтується на його наукових, технічних або інших спеціальних знаннях.

Відповідно до ч.1ст. 242 КПК України експертиза проводиться експертною установою, експертом або експертами, яких залучають сторони кримінального провадження або слідчий суддя за клопотанням сторони захисту у випадках та порядку, передбачених статтею 244 цього Кодексу, якщо для з`ясування обставин, що мають значення для кримінального провадження, необхідні спеціальні знання. Не допускається проведення експертизи для з`ясування питань права.

Згідно ч. 1 ст. 244 КПК України, сторона захисту має право звернутися до слідчого судді з клопотанням про проведення експертизи у разі, якщо: для вирішення питань, що мають істотне значення для кримінального провадження, необхідне залучення експерта, проте сторона обвинувачення не залучила його або для вирішення залученим стороною обвинувачення експертом поставлені запитання, що не дозволяють дати повний та належний висновок з питань, для з`ясування яких необхідне проведення експертизи, або існують достатні підстави вважати, що залучений стороною обвинувачення експерт внаслідок відсутності у нього необхідних знань, упередженості чи з інших причин надасть або надав неповний чи неправильний висновок; сторона захисту не може залучити експерта самостійно через відсутність коштів чи з інших об`єктивних причин.

За таких обставин, слідчий суддя приходить до висновку про часткове задоволення скарги та вважає за необхідне скасувати постанову старшої слідчої СУ ГУНП в Луганській області капітана поліції ОСОБА_5 від 28 лютого 2025 року про відмову у задоволенні клопотання потерпілої ОСОБА_4 про призначення повторної порівняльної судової молекулярно-генетичної експертизи, зобов`язавши старшу слідчу СУ ГУНП в Луганській області капітана поліції ОСОБА_5 повторно розглянути клопотання потерпілої ОСОБА_4 про призначення повторної порівняльної судової молекулярно-генетичної експертизи.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 303, 305, 306, 307, 309, 372 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_4 на постанову старшої слідчої СУ ГУНП в Луганській області капітана поліції ОСОБА_5 про відмову у задоволенні клопотання задовольнити частково.

Скасувати постанову старшої слідчої СУ ГУНП в Луганській області капітана поліції ОСОБА_5 від 28 лютого 2025 року про відмову у задоволенні клопотання потерпілої ОСОБА_4 про призначення повторної порівняльної судової молекулярно-генетичної експертизи.

Зобов`язати старшу слідчу СУ ГУНП в Луганській області капітана поліції ОСОБА_5 повторно розглянути клопотання потерпілої ОСОБА_4 від 17 лютого 2025 року про призначення повторної порівняльної судової молекулярно-генетичної експертизи та за результатом його розгляду прийняти вмотивоване процесуальне рішення.

В іншій частині скарги відмовити.

Ухвала апеляційному оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1