Справа № 463/1394/25 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/811/551/25 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 березня 2025 року у колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді: ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

з участю секретаря: ОСОБА_5

розглянувши в м. Львові апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 14 лютого 2025 року про відмову у задоволенні клопотання детектива Підрозділу детективів Територіального управління БЕБ у Львівській області ОСОБА_7 , погодженого в.о. заступника начальника відділу нагляду за додержанням законів органами БЕБ України Львівської обласної прокуратури ОСОБА_8 , про арешт майна, яке було вилучене 03.07.2024 року,

в с т а н о в и л а :

Слідчий за погодженням з прокурором звернувся до слідчого судді Личаківського районного суду м.Львова з клопотанням про накладення арешту, шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування, на майно, яке було вилучене 03.07.2024 в ході огляду на складі митного поста «Краковець» Львівської митниці, що за адресою Львівська обл., Яворівський район, смт. Краковець, вул. Вербицького, 54.

Ухвалою слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 14 лютого 2025 року у задоволенні клопотання детектива Підрозділу детективів Територіального управління БЕБ у Львівській області ОСОБА_7 , погодженого в.о. заступника начальника відділу нагляду за додержанням законів органами БЕБ України Львівської обласної прокуратури ОСОБА_8 , про арешт майна, яке було вилучене 03.07.2024 в ході огляду на складі митного поста «Краковець» Львівської митниці, що за адресою Львівська обл., Яворівський район, смт. Краковець, вул. Вербицького, 54 відмовлено.

Слідчий суддя мотивує своє рішення тим, що слідчий повторно звернувся до слідчого судді із клопотанням у цьому ж кримінальному провадженні про арешт майна, який вже було скасовано, не обґрунтовуючи таке жодними новими виключними обставинами, чим фактично намагається ініціювати процедуру перегляду ухвали слідчого судді про скасування арешту майна від 31.01.2025, яка набрала законної сили, з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення, що суперечить принципу юридичної визначеності.

Не погоджуючись з рішенням суду, прокурор ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу Личаківського районного суду м. Львова від 14 лютого 2025 року про відмову у задоволенні клопотання про арешт майна скасувати; апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_6 - задоволити.

Постановити нову ухвалу, якою накласти арешт на майно вилучене Підрозділом детективів ТУ БЕБ у Львівській області 03.07.2024 в ході огляду на складі митного поста «Краковець» Львівської митниці, що за адресою Львівська обл.. Яворівський район, смт. Краковець, вул. Вербицького, 54, під час досудового розслідування у кримінальному провадженні .N*00000012 від 01.07.2024 за ознаками вчинення кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 203-1 КК України.

Вважає, що зазначену ухвалу незаконною, у зв`язку з неповнотою судового розгляду та невідповідністю висновків суду фактичним обставинам справи, оскільки при розгляді клопотання суддя обмежився поверхневим аналізом матеріалів, долучених до нього, без належної оцінки їх змісту, що призвело до прийняття незаконного рішення.

Зазначає, що станом на даний час, досудовим розслідуванням встановлено, що підстави для арешту вищевказаного майна не перестали існувати, у зв`язку з чим подано апеляційну скаргу.

Вважає, що арешт майна необхідний з метою забезпечення збереження речових доказів, а завданням арешту майна у даному випадку є запобігання можливості його приховування, пошкодження, знищення, відчуження. У разі повернення майна власникові (користувачеві) речові докази та сліди на них можуть бути втрачені, що може перешкодити проведенню всебічного та повного досудового розслідування в даному кримінальному провадженні. Крім того, на даний час триває проведення судової комісійної товарознавчої експертизи з метою усунення протиріч між раніше проведеними експертизами, яку постановою детектива призначено 30.01.2025.

Зазначає,що накладення арешту на вилучене майно має важливе значення, зокрема, надасть можливість використати вказане майно як доказ у кримінальному провадженні, вилучене майно саме по собі або в сукупності з іншими речами та документами має суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні. Є достатні підстави вважати, що вилучене майно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Звертає увагу, що 14.02.2025 року під час судового розгляду клопотання про арешт майна адвокат ОСОБА_9 , який представляє інтереси ОСОБА_10 , не надав жодних документів, що підтверджують походження майна на яке подавалося клопотання про арешт, а також жодних документів про належність на праві власності даного майна ОСОБА_10 .

Разом з тим, слідчий суддя під час розгляду клопотання про арешт майна не врахував мету з якою подавався вказаний арешт, а саме збереження речових доказів, а також завдання такого арешту не врахувавши можливості запобігти його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Крім того, слідчий суддя не врахував наявність проведення судової комісійної товарознавчої експертизи, яку за постановою детектива призначено 30.01.2025 і відповідно проігнорував необхідність збереження речових доказів оскаржуваним судовим рішенням.

Вважає, що слідчий суддя під час розгляду клопотання про арешт майна, у зв`язку з неповнотою судового розгляду та невідповідністю висновків суду фактичним обставинам справи, при розгляді клопотання суддя обмежився поверхневим аналізом матеріалів, долучених до нього, без належної оцінки їх змісту, що призвело до прийняття необґрунтованого і незаконного рішення з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.

В судове засідання апеляційного суду, призначене на 25.03.2025 року прокурор та представник власника майна не прибули, хоча були належним чином повідомлені про дату та час розгляду справи, що відповідно до ч.4 ст. 405 КПК України не перешкоджає апеляційному розгляду.

Заслухавши доповідача, дослідивши матеріали провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків. Відповідно до ч.1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги.

Ухвала слідчого судді про відмову в накладенні арешту на майно відповідає вимогам ст. 370 КПК України, є законною, вмотивованою та обґрунтованою.

З матеріалів судового провадження вбачається, що Підрозділом детективів Територіального управління БЕБ у Львівській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000012 від 01.07.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 201-3 КК України.

В ході досудового розслідування встановлено, що 01.07.2024 близько 11 год. у зону митного контролю пункту пропуску «Краковець-Корчова» митного поста «Краковець» Львівської митниці прибув автобус в напрямку в`їзд в Україну сполученням «Кельн - Херсон» державний номерний знак НОМЕР_1 . Під час митного огляду в автобусі було виявлено 124 мобільні телефони торгової марки «Apple» 15 Pro та 15 Pro Max в асортименті (різного обєму пам`яті, різних кольорів), 10 нових терміналів супутникового зв`язку «Starlink», а також дві зарядні станції Ecoflow Delta Max 1600. Даний товар переміщувався з приховуванням від митного контролю, а саме в конструктивній частині підлоги даного транспортного засобу, а також за фальш стінкою лівої сторони автобуса, доступ до яких став можливий після демонтажу кріпильних болтів та шурупів. За вищевказаним правопорушенням працівниками Львівської митниці складено протокол про порушення митних правил від 01.07.2024 № 0828/20900/24 відносно водія автобуса марки «Van Hool TX-18 Altano» д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 .

03.07.2024 в рамках кримінального провадження проведено огляд товарів, які переміщувалися у транспортному засобі марки «Van Hool TX-18 ALTANO» д.н.з. НОМЕР_1 та були вилучені 01.07.2024 працівниками Львівської митниці в пункті пропуску «Краковець» Львівської митниці і цього ж дня такі визнано речовими доказами.

Ухвалою слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 10.07.2024 накладено арешт на вищевказане майно, а саме: 124 мобільних телефонів торгової марки «Apple» 15 Pro та 15 Pro Max в асортименті (різного об`єму пам`яті, різних кольорів), 10 нових терміналів супутникового зв`язку «Starlink», а також двох зарядних станцій «Ecoflow».

31.01.2025 ухвалою слідчого судді Личаківського районного суду м.Львова за клопотанням адвоката ОСОБА_9 в інтересах ОСОБА_10 арешт майна скасовано.

Ухвалою слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 14 лютого 2024 року відмовлено в задоволенні вказаного клопотання слідчого, зазначено, що подане клопотання є необґрунтованим.

Колегія суддів погоджується з таким висновком слідчого судді, та вважає, що підстави необхідності для накладення арешту на майно не доведено прокурором.

Як вбачається з матеріалів судового провадження, звертаючись 12.02.2025 повторно до слідчого судді із клопотанням про арешт майна слідчий у такому не наводить жодних нових доводів, які б не були враховані слідчий суддею в ході розгляду клопотання про скасування арешту майна. А посилання слідчого на призначення 30.01.2025 комісійної експертизи не може бути взяте слідчим суддею до уваги, оскільки 31.01.2025 слідчий брав участь в судовому засіданні під час вирішення питання про скасування арешту майна.

Так відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

При цьому, частина 2 зазначеної статті 170 КПК України передбачає, що арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно із ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

В свою чергу, п. 1 ч. 2 ст. 171 КПК України встановлює, що у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено підстави і мету відповідно до положень ст. 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна.

Відповідно до п.7 ч. 2 ст. 131 КПК України арешт майна є одним з видів заходів забезпечення кримінального провадження, а отже за правилами ст. 132 КПК України його застосування не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи, про який йдеться у клопотанні слідчого або прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається з клопотанням.

Відповідно до ч. 1 ст. 170, ч. 1 ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим ч. 1 ст. 170 цього Кодексу, а саме: можливості приховування майна, його пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Колегія суддів погоджується із висновком слідчого судді про те, що зі змісту клопотання не вбачається, що необхідність повторного накладення арешту на вищезгадане майно обумовлена іншими підставами ніж ті, у зв`язку з якими зазначене майно вже перебувало в цьому провадженні під арештом, який 31.01.2025 було скасовано.

Таким чином, сторона обвинувачення у кримінальному провадженні №0000012 від 01.07.2024 повторно ініціює перед слідчим суддею вирішення питання про необхідність накладення арешту на майно, передбаченого ст. 173 КПК, арешт якого вже після його накладення було скасовано у порядку ст. 174 КПК.

Колегія суддів зазначає, що КПК не передбачає можливості повторного вирішення питання про накладення арешту на те ж саме майно та з тих самих правових підстав, щодо якого слідчим суддею спочатку було прийнято рішення про його арешт, а надалі - постановлено остаточну ухвалу про скасування арешту майна.

Відтак, на переконання колегії суддів, клопотання слідчого є необґрунтованим та безпідставним, а наведені слідчим обставини свідчать про відсутність підстав для накладення арешту.

З врахуванням наведеного вище, слідчий суддя дійшов правильного висновку про необхідність відмови в накладенні арешту на майно, оскільки прокурором не наведено законних підстав для цього, й своє рішення належним чином мотивував.

Апеляційна скарга не містить правових підстав для скасування судового рішення.

Доводи апеляційної скарги щодо незаконності судового рішення колегія суддів вважає безпідставними та до уваги не бере.

З огляду на викладене підстав для скасування ухвали слідчого судді та задоволення апеляційної скарги колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 14 лютого 2025 року про відмову у задоволенні клопотання детектива Підрозділу детективів Територіального управління БЕБ у Львівській області ОСОБА_7 , погодженого в.о. заступника начальника відділу нагляду за додержанням законів органами БЕБ України Львівської обласної прокуратури ОСОБА_8 , про арешт майна, яке було вилучене 03.07.2024 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3