Справа № 296/2562/25
УХВАЛА

Іменем України

13 березня 2025 року м.Житомир

Слідчий суддя Корольовського районного суду м. Житомира ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

слідчої ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі клопотання старшої слідчої в ОВС слідчого відділу Управління Служби безпеки України в Житомирській області ОСОБА_4 , погодженого прокурором Житомирської обласної прокуратури ОСОБА_3 , про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вороніж Воронезької області, СРСР, останнє відоме місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.110-2, ч.2 ст.110-2, ч.3 ст.110-2 КК України у кримінальному провадженні, внесеному 06.03.2025 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000040,-

ВСТАНОВИВ:

Старша слідча в ОВС слідчого відділу Управління Служби безпеки України в Житомирській області ОСОБА_4 звернулася до слідчого судді Корольовського районного суду м.Житомира із клопотанням в якому просить застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

В обґрунтування поданого клопотання зазначає, що слідчим відділом Управління СБ України в Житомирській області проводиться досудове розслідування у виділеному кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000040 від 06.03.2025 за підозрою громадянина російської федерації ОСОБА_6 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 110-2, ч. 2 ст. 110-2, ч. 3 ст. 110-2 КК України.

Постановою прокурора відділу нагляду за додержанням законів регіональним органом безпеки Житомирської обласної прокуратури ОСОБА_7 від 06.03.2025, матеріали кримінального провадження № 0000040 від 06.03.2025 виділено з матеріалів кримінального провадження № 0000032 від 09.04.2024, досудове розслідування якого здійснюється слідчими слідчого відділу УСБУ в Житомирській області.

23.04.2024, постановою прокурора відділу нагляду за додержанням законів регіональним органом безпеки Житомирської обласної прокуратури ОСОБА_7 , місцем проведення досудового розслідування кримінального провадження № 0000032 від 09.04.2024 визначено - слідчий відділ Управління СБУ в Житомирській області.

Досудовим розслідуванням встановлено, що громадянин рф ОСОБА_6 , перебуваючи з 13.09.2020 на посаді губернатора Іркутської області рф, виконуючи при цьому адміністративно-господарські, організаційно-розпорядчі та інші управлінські функції, діючи як представник влади рф, що має в своєму підпорядкуванні значне коло осіб з числа державних службовців органів державної влади Іркутської області рф, з 24.02.2022, тобто часу початку повномасштабного військового вторгнення рф на територію України, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, фінансував дії, вчинені з метою зміни меж території або державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України, та насильницької зміни чи повалення конституційного ладу України, а саме вчиняв дії з метою матеріального забезпечення боєздатності військових підрозділів зс рф та ведення ними бойових дій проти Сил оборони України в рамках здійснення рф збройної агресії проти України з метою окупації та анексії її території за наступних обставин.

Так, ОСОБА_6 , перебуваючи на території Іркутської області рф, протягом грудня 2022 року, приймав участь в організації та передання військовим формуванням зс рф, що вели бойові дії проти Сил оборони України, 50 генераторів, печей, натільну білизну, подовжувачі, для використання у місцях їх дислокації на тимчасово окупованих територіях України.

У подальшому, ОСОБА_6 , перебуваючи на тимчасово окупованій території України, 23.02.2023 приймав участь в організації та подальшій передачі військовим формуванням зс рф, що вели бойові дії проти Сил оборони України, автомобілей та речей першої необхідності для використання у місцях дислокації на тимчасово окупованих територіях України та у веденні бойових дій проти Сил оборони України. Також, ОСОБА_6 , перебуваючи на тимчасово окупованій території України, протягом 15-16 березня 2023 року, приймав участь у передачі військовим частинам ЗС рф, що вели бойові дії проти Сил оборони України, чотирьох автомобілей, зокрема УАЗ-452 (типу «Буханка») та УАЗ-3163 («Патріот»), зі спорядженням, необхідним для використання у місцях дислокації на тимчасово окупованих територіях України та у веденні бойових дій проти Сил оборони України.

Таким чином, у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 110-2, ч. 2 ст. 110-2, ч. 3 ст. 110-2 КК України підозрюється:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин російської федерації, уродженець м. Вороніж Воронезької області, СРСР, останнє відоме місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 .

Обставини, що дають підстави для обґрунтованої підозри ОСОБА_6 , у вчиненні вказаного вище злочину підтверджуються зібраними у ході досудового розслідування доказами, а саме:

- протоколами оглядів мережі Інтернет від 06.08.2024, від 15.10.2024, від 06.12.2024, від 26.02.2025, від 15.02.2024, якими підтверджується факт вчинення ОСОБА_6 дій, метою яких є матеріальне забезпечення боєздатності військових підрозділів зс рф та ведення ними бойових дій проти Сил оборони України в рамках здійснення рф збройної агресії проти України з метою окупації та анексії її території;

- висновком судової портретної експертизи від 25.12.2024 № СЕ-19/106-24/18840-ФП, відповідно до якого підтверджено, що на фото та відео у вказаних вище протоколах зображено ОСОБА_6 ;

- висновком судової лінгвістичної семантико-текстуальної експертизи від 28.02.2025 № 304-Л, відповідно до якого в наданих на дослідження матеріалах наявні заклики до єднання в діяльності, спрямованої на надання матеріальної допомоги родинам військових зс рф, які беруть участь у т.зв. «сво» на території України та висловлювання зміст яких вказує на здійснення ОСОБА_6 дій, пов`язаних з матеріальним забезпеченням таких військовослужбовців;

- іншими матеріалами даного кримінального провадження.

21.02.2025 громадянину російської федерації ОСОБА_6 складено письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 110-2, ч. 2 ст. 110-2, ч. 3 ст. 110-2 КК України, та повістки про його виклик до слідчого для проведення за його участі слідчих (розшукових) дій на 10 год. 00 хв. 22.02.2025, 24.02.2025, 25.02.2025, 28.02.2025, 03.03.2025 та 04.03.2025, які, враховуючи перебування підозрюваного на території держави-агресора, відповідно до вимог ч. 1 ст. 278 та ч. 8 ст. 135 КПК України, 21.02.2025 та 26.02.2025 опубліковано в засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження (газета «Урядовий кур`єр»), опубліковано на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора, а також вручено захиснику, що підтверджується роздруківками інформації з офіційного веб-сайту Офісу Генерального прокурора та роздруківками аркушів газети «Ур`ядовий кур`єр».

Відповідно до вимог ст.ст. 111-112, 276-278 та глави 11 КПК України повідомлення про підозру та повістки про виклик підозрюваного, стосовно якого існують достатні підстави вважати, що така особа виїхала та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, публікуються в засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора.

Окрім того, повідомлення про підозру ОСОБА_6 та повістки про його виклик до слідчого, направлено на електронні адреси останнього, що підтверджується відповідним рапортом слідчого з доданим до нього скриншотом.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 42 КПК України, підозрюваним є особа, якій у порядку, передбаченому статтями 276-279 цього Кодексу, повідомлено про підозру, особа, яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, або особа, щодо якої складено повідомлення про підозру, однак його не вручено їй внаслідок не встановлення місцезнаходження особи, проте вжито заходів для вручення у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

Враховуючи викладене, ОСОБА_6 порушив процесуальний обов`язок підозрюваного, визначений п. 1 ч. 7 ст. 42 КПК України, а саме прибути за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду, а в разі неможливості прибути за викликом у призначений строк - заздалегідь повідомити про це зазначених осіб.

У той же час, досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_6 на даний час перебуває на території держави-агресора рф в Іркутській області, однак його точне місцезнаходження невідоме.

У зв`язку із неявкою ОСОБА_6 у вищевказані дати без поважних причин та неповідомленням про причини неприбуття, 04.03.2025 винесено постанови про оголошення останнього у розшук та про оголошення у міжнародний розшук, здійснення яких доручено 3 відділу ГВ ЗНД УСБУ в Житомирській області та сектору міжнародного співробітництва ГУНП в Житомирській області.

У той же час, підставами для обрання щодо ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є: обґрунтована підозра останнього у вчиненні злочину, передбаченого ч.ч. 1,2,3 ст. 110-2 КК України; наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які дають підстави вважати, що ОСОБА_6 , перебуваючи на волі, переховуватиметься від органів досудового розслідування та суду; може вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється; те, що підозрюваний ОСОБА_6 порушив процесуальний обов`язок підозрюваного, визначений п. 1 ч. 7 ст. 42 КПК України, а саме прибути за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду, а в разі неможливості прибути за викликом у призначений строк - заздалегідь повідомити про це зазначених осіб; перебування підозрюваного на території держави-агресора, що свідчить про ухилення ним від кримінальної відповідальності.

Метою обрання щодо ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам реалізації підозрюваним наведених вище існуючих ризиків.

Санкцією ч. 3 ст. 110-2 КК України передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 6 до 8 років з позбавленням права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю на строк до 3 років та з конфіскацією майна.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених у п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме те, що ОСОБА_6 може: 1) переховуватися - і переховується від органів досудового розслідування та суду, оскільки обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, порушив процесуальний обов`язок підозрюваного, визначений п. 1 ч. 7 ст. 42 КПК України, а саме прибути за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду; на підконтрольній Україні території не має жодних соціальних зв`язків, рухомого чи нерухомого майна, місця проживання або роботи; 2) вчинити інше кримінальне правопорушення, у якому він підозрюється з підстав, викладених у п. 1.

Усі дані ризики об`єктивно та беззаперечно підтверджується матеріалами кримінального провадження, зібраними під час досудового розслідування.

Органом досудового розслідування, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, враховано в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення вина ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 110-2, ч. 2 ст. 110-2, ч. 3 ст. 110-2 КК України, об`єктивно й переконливо підтверджується конкретними доказами, зібраними з дотриманням принципів законності й верховенства права та у суворій відповідності процедурі, визначеній кримінальним процесуальним законом України; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється санкцією ч. 5 ст. 110-2 КК України передбачено покарання у вигляді позбавлення волі від 6 до 8 років з позбавленням права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю на строк до 3 років та з конфіскацією майна; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного ОСОБА_6 є повних 58 років, він є здоровою людиною і може безперешкодно ухилитись від органу досудового розслідування та суду; 4) наявність у підозрюваного постійного місця роботи або навчання досудовим розслідуванням не встановлено місце роботи чи навчання ОСОБА_6 на підконтрольній Україні території; 5) майновий стан підозрюваного ОСОБА_6 в Україні майна не має.

На підставі викладеного, із урахуванням ризиків, які виникли внаслідок дій ОСОБА_6 , а також враховуючи, що жоден інший більш м`який запобіжний захід, передбачений ст. 176 КПК України, окрім як тримання під вартою, не забезпечить належну поведінку підозрюваного ОСОБА_6 щодо виконання ним процесуальних рішень та не унеможливить спроби останнього перешкоджати кримінальному провадженню, а відтак запобігти зазначеним ризикам, для забезпечення належної процесуальної поведінки під час досудового розслідування та судового провадження, просить обрати щодо підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою.

У судове засідання підозрюваний ОСОБА_6 не з`явився.

Відповідно до ч.6 ст.193 КПК України слідчий суддя, суд розглядає клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та може обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого лише у разі доведення прокурором наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, а також наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний, обвинувачений виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, та/або оголошений у міжнародний розшук.

Згідно матеріалів, доданих до клопотання, вбачається, що ОСОБА_6 перебуває на території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором та оголошений у розшук.

Таким чином, слідчий суддя приходить до висновку про наявність підстав, передбачених ч.6 ст. 193 КПК України, для розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді триманні під вартою за відсутністю підозрюваного ОСОБА_6 .

Прокурор та слідчий в судовому засіданні клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підтримали у повному обсязі з підстав, викладених у клопотанні. Прокурор наголосила на наявність ризиків, визначених ч.1 ст.177 КПК України.

Захисник підозрюваного ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні щодо заявлено клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою заперечив.

Дослідивши матеріали клопотання, заслухавши сторін кримінального провадження, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Відповідно до ст.178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання винуватим; вік та стан здоров`я; міцність соціальних зв`язків в місці постійного проживання, у тому числі наявність родини й утриманців; наявність постійного місця роботи або навчання; репутацію; майновий стан; наявність судимостей; дотримання умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Пунктом 4 частини 2 статті 183 КПК України передбачено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити обставини, передбачені ч.1 ст.194 КПК України: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Щодо наявності обґрунтованої підозри, слідчий суддя зазначає наступне.

Так як положення кримінального процесуального законодавства не розкривають поняття "обґрунтованості підозри", в оцінці цього питання слідчому судді належить користуватися практикою Європейського суду з прав людини, яка відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" є джерелом права.

У своїх рішеннях, зокрема "Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства", "Нечипорук та Йонкало проти України", Європейський суд з прав людини наголошує, що "обґрунтована підозра" передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати неупередженого спостерігача в тому, що відповідна особа можливо вчинила злочин. При цьому факти, що підтверджують обґрунтовану підозру не повинні бути такого ж рівня, що й факти, на яких має ґрунтуватися обвинувальний вирок. Стандарт доказування "обґрунтована підозра" не передбачає, що уповноважені органи мають оперувати доказами, достатніми для пред`явлення обвинувачення чи ухвалення обвинувального вироку, що пов`язано з меншою мірою ймовірності, необхідною на ранніх етапах кримінального провадження для обмеження прав особи. Обґрунтована підозра повинна бути заснована на об`єктивних фактах, наданих суду стороною обвинувачення.

Так, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя вважає, що надані слідчим та прокурором докази у їх сукупності переконали б неупередженого спостерігача, що ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , можливо, вчинив кримінальні правопорушення, передбачені ч.1 ст.110-2, ч.2 ст.110-2, ч.3 ст.110-2 КК України, що підтверджується, зокрема: протоколом огляду від 06.08.2024 року, протоколом огляду від 15.10.2024 року, протоколом огляду від 06.12.2024 року, протоколом огляду від 26.02.2025 року, протоколом огляду від 15.02.2024 року, висновком експерта від 05.12.2024 року, висновком експерта від 28.02.2025, іншими матеріалами даного кримінального провадження.

Щодо наявності ризиків, передбачених частиною першою статті 177 КПК України, слідчий суддя зазначає наступне.

Перевіряючи доводи слідчого та прокурора на предмет наявності ризиків, передбачених частиною першою статті 177 КПК України, слідчий суддя вважає, що доводи є обґрунтованими.

Зокрема, існують ризики того, що ОСОБА_6 буде переховуватись від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення покарання, яке йому загрожує, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, з огляду на обставини кримінального провадження, а також, що підозрюваний ОСОБА_6 жодного разу не з`явився за викликом слідчого, перебуває на території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, оголошений в розшук.

Так, ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 110-2, ч. 2 ст. 110-2, ч. 3 ст. 110-2 КК України, зокрема у вчиненні тяжкого злочину передбаченого ч. 3 ст. 110-2 КК України, за яке передбачено покарання у вигляді позбавленням волі на строк від шести до восьми років з позбавленням права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю на строк до трьох років та з конфіскацією майна.

Тяжкість покарання, характер та обставини вчинення злочину дають слідчому судді достатні підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_6 , перебуваючи на волі, може, з метою уникнення покарання, переховуватись від органів досудового розслідування та суду.

У справі "Ілійков проти Болгарії" (заява №33977/96) від 26 липня 2001 року Європейський суд з прав людини вказав, що "суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів".

Слідчий суддя відзначає, що тяжкість покарання збільшує ймовірність ризику переховування.

Вирішуючи питання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання підозрюваного під вартою, слідчим суддею враховані вимоги п.3 і п.4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують, та міжнародними контактами.

Оскільки за обставин даного кримінального провадження підозрюваному інкримінується тяжкий злочин, з огляду на встановлені в рамках даного кримінального провадження ризики, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, а також завдання даного кримінального провадження, які зводяться в тому числі до притягнення винних осіб до кримінальної відповідальності, - більш м`який запобіжний захід, на думку слідчого судді, не забезпечить належної процесуальної поведінки підозрюваного та не буде сприяти забезпеченню досягнення завдань даного кримінального провадження на початковій стадії досудового розслідування.

Будь-яких обставин, які є перешкодою для обрання ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, що передбачені частиною другою статті 183 КПК України, а також фактів, які б свідчили про те, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, з урахуванням наявності ризиків, не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи підозрюваного, на теперішній час не встановлено.

Слідчий суддя також зазначає, що відповідно до ч. 1 ст. 135 КПК України особа викликається до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду шляхом вручення повістки про виклик, надіслання її поштою, електронною поштою чи факсимільним зв`язком, здійснення виклику по телефону або телеграмою.

Згідно ч. 8 ст. 135 КПК України повістка про виклик особи, стосовно якої існують достатні підстави вважати, що така особа виїхала та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, у випадку обґрунтованої неможливості вручення їй такої повістки згідно з частинами першою, другою, четвертою - сьомою цієї статті, публікується в засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора. Особа, зазначена в абзаці першому цієї частини, вважається такою, яка належним чином повідомлена про виклик, з моменту опублікування повістки про її виклик у засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора. У випадку наявності в особи, зазначеної в абзаці першому цієї частини, захисника (захисників) копія повістки про її виклик надсилається захиснику (захисникам).

Відповідно до ч. 9 ст. 135 КПК України особа має отримати повістку про виклик або бути повідомленою про нього іншим шляхом не пізніше ніж за три дні до дня, коли вона зобов`язана прибути за викликом. У випадку встановлення цим Кодексом строків здійснення процесуальних дій, які не дозволяють здійснити виклик у зазначений строк, особа має отримати повістку про виклик або бути повідомленою про нього іншим шляхом якнайшвидше, але в будь-якому разі з наданням їй необхідного часу для підготовки та прибуття за викликом.

Як вбачається з матеріалів клопотання підозрюваний ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 21 лютого 2025 року був викликаний на 10 год. 00 хв. 22.02.2025 року, 24.02.2025 року та 25.02.2025 року до слідчого відділу Управління СБ України для допиту у кримінальному провадженні №0000040 у якості підозрюваного.

Повістка про виклик підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , була опублікована у засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження, а саме у газеті "Урядовий кур`єр" №39 від 21 лютого 2025, №42 від 26 лютого 2025 та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора.

Таким чином слідчий суддя вважає, що слідчим були дотримані строки повідомлення підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про необхідність його прибути до слідчого.

Згідно з ч.6 ст.193 КПК України, слідчий суддя, суд розглядає клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та може обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого лише у разі доведення прокурором наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, а також наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний, обвинувачений виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, та/або оголошений у міжнародний розшук. У такому разі після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Відповідно до матеріалів клопотання вбачається, що постановами старшої слідчої в ОВС слідчого відділу Управління СБ України в Житомирській області ОСОБА_4 від 04 березня 2025 року підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , оголошено у розшук та оголошено у міжнародний обшук.

Крім того, згідно матеріалів клопотання, підозрюваний ОСОБА_6 на даний час перебуває на території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором.

Відповідно до п.5 ч.4 ст.183 КПК України при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного, обвинуваченого, який оголошений у міжнародний розшук, та/або який виїхав, та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, розмір застави не визначається.

Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , слід задовольнити.

Керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 184, 193, 194, 196, 197, 281, 309 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.

Обрати підозрюваному ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, в порядку ч. 6 ст. 193 КПК України, строком до його затримання і доставки до місця кримінального провадження та розгляду питання про застосування обраного запобіжного заходу слідчим суддею за участю підозрюваного або зміну обраного запобіжного заходу на більш м`який запобіжний захід.

Після затримання ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 і не пізніше, як через 48 годин з часу його доставки до місця кримінального провадження доставити ОСОБА_6 до слідчого судді для розгляду питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його заміну на більш м`який запобіжний захід.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а ОСОБА_6 в той самий строк з моменту вручення йому копії ухвали слідчого судді.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1