Справа № 524/4789/25
Провадження № 1-кс/524/958/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.04.2025 року слідчий суддя Автозаводського районного суду м. Кременчука ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ Кременчуцького РУП ГУ НП в Полтавській області ОСОБА_3 про арешт майна по кримінальному провадженні № 0000665від 16.04.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Слідчий СВ Кременчуцького РУП ГУ НП в Полтавській області ОСОБА_3 звернувся до суду із клопотанням про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000665 від 16.04.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, яке погоджене з прокурором Кременчуцької окружної прокуратури ОСОБА_4 .

На обґрунтування клопотання зазначає, що здійснюється досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні, яке внесене 16.04.2025 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за ознаками злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, за фактом крадіжки, вчиненої у період воєнного стану.

У ході проведення досудового розслідування встановлено, що 15.04.2025 року до Кременчуцького РУП ГУ НП в Полтавській області надійшла заява від ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про те, що 15.04.2025 року невстановлена особа, шляхом вільного доступу, в умовах воєнного стану здійснила крадіжку мобільного телефону марки «Нокія» С32, ІMEI НОМЕР_1 , НОМЕР_2 з сім картою НОМЕР_3 ,чим завдала заявнику матеріального збитку сума якого встановлюється.

23.04.2025 року протоколом огляду у службовому кабінеті № 47 Кременчуцького РУП ГУ НП в Полтавській області за адресою: м. Кременчук, вул. 29 вересня, 6, у ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , виявлено та вилучено мобільний телефон марки «Nokia» C32, ІMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 , що поміщено до сейф-пакету ICR0110426.

Вищевказане майно на праві власності належить ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Вказані речі постановою слідчого визнано речовими доказами у кримінальному провадженні № 0000665 та приєднано до матеріалів кримінального провадження.

В клопотанні слідчий просить накласти арешт на все вищезазначене майно, обґрунтовуючи тим, що вилучені речі зберегли на собі сліди кримінального правопорушення та містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Слідчий та власник майна до судового засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду клопотання повідомлені належним чином. Відповідно до ч. 1 ст. 171 КПК України неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснювалось.

Слідчий суддя, дослідивши додані до клопотання матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, а також подані захисником заперечення, приходить до наступного.

Після проведення оглядів, речі які були виявлені та вилучені вважаються тимчасово вилученим майном, питання про яке повинно бути вирішено, в результаті його арешту або повернення.

Таким чином, досудовим розслідуванням встановлено, що вищевказані вилучені речі та предмети підшукані, виготовлені, пристосовані, а також використовувалися як засоби та знаряддя вчинення кримінального правопорушення, а також зберегли на собі його сліди, що має значення для кримінального провадження і підлягає доказуванню, а відповідно до ст. 84 КПК України є доказами.

Відповідно до ст. 168 КПК України, тимчасове вилучення майна може здійснюватися під час обшуку, огляду.

Пунктом 7 частини 2 ст. 131 КПК України арешт майна віднесено до заходів забезпечення кримінального провадження.

Згідно п. 2 ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

Пунктом 1 ч. 2 статті 170 КПК визначено, що арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 170 КПК України встановлено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину.

Частиною 5 ст. 171 КПК України визначено, що клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено, тобто внесене слідчим клопотання подане в строки та відповідає вимогам ст. 171 КПК України, додані до клопотання матеріали доводять наявність підстав вважати, що вчинено кримінальне правопорушення.

Слідчим зазначено, що вилучене майно, містить ознаки кримінально протиправних дій, визнані речовими доказами та відповідають критеріям, визначеним статтею 98 КПК України.

Враховуючи викладене, слідчий суддя приходить до висновку про наявність правових підстав для арешту майна, при цьому враховує можливість використання його як доказу у даному кримінальному провадженні, наслідки арешту майна, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

За таких обставин, зважаючи на те, що слідством зібрані достатні докази про вчинення злочину, які доведено у судовому засіданні, слідчий суддя вважає, що з метою збереження речового доказу, необхідно накласти арешт на дане майно.

На підставі викладеного, керуючись ст. 3,16, 84, 98, 131, 132, 167, 170-175, 309, 369-372, 532 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого СВ Кременчуцького РУП ГУ НП в Полтавській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 про арешт майна, внесене у кримінальному провадженні № 0000665 від 16.04.2025 року, задовольнити.

Накласти арешт на майно, яке вилучено при проведенні огляду від 23.04.2025 року, а саме на: мобільний телефон марки «Nokia» C32, ІMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 , що поміщено до сейф-пакету ICR0110426, власником яких являється ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з позбавленням права відчуження та розпорядження до скасування арешту майна у встановленому нормами КПК України порядку з метою збереження речових доказів.

Повернути власнику ОСОБА_5 належне йому майно під зберігальну розписку.

Дозволити власнику ОСОБА_5 використовувати належне йому майно, роз`яснивши обов`язок до скасування арешту майна без дозволу слідчого або суду не змінювати зовнішній вигляд речей та на вимогу слідчого, що здійснює досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000665, надавати вищевказані речі для проведення необхідних слідчих (розшукових) дій.

Копію ухвали направити слідчому, прокурору та заінтересованим особам.

Негайне виконання даної ухвали покласти на слідчого, прокурора.

Ухвалу може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Полтавського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 5-денний строк з дня проголошення ухвали; у разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом 5 днів з дня отримання копії цієї ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1