Справа №573/794/24
Номер провадження 1-кп/573/18/25

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 березня 2025 року м. Білопілля

Білопільський районний суд Сумської області у складі:

головуючої судді: ОСОБА_1 ,

з участю секретаря: ОСОБА_2 ,

прокурора: ОСОБА_3 ,

обвинуваченого: ОСОБА_4 ,

захисника: ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, зареєстроване в Єдиному реєстрі досудових розслідувань 19 лютого 2024 за № 0000080 по обвинуваченню

ОСОБА_6 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця та зареєстрованого в АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , з професійно-технічною освітою, неодруженого, не працюючого, не є особою з інвалідністю, на обліку у лікаря нарколога не перебуваючого, перебуває на обліку у лікаря психіатра з діагнозом: легка розумова відсталість з 2006 року, раніше засудженого :

1) вироком Білопільського районного суду Сумської області від 02.11.2023 року за ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 357, ч.1 ст. 70, ст. 75 КК України до 5 років позбавлення волі з іспитовим строком 1 рік;

2) вироком Білопільського районного суду Сумської області від 20.12.2023 року за ч. 1 ст. 126, ст. 71 КК України до 5 років 10 днів позбавлення волі;

3) вироком Білопільського районного суду Сумської області від 31.01.2024 року за ч. 1 ст. 125, ст. 71 КК України до 5 років 20 днів позбавлення волі,

- ухвалою Ковпаківського районного суду м. Суми від 09.12.2024 року ОСОБА_4 звільнений на підставі ч. 2 ст. 74 КК України від призначеного покарання за вироком Білопільського районного суду від 31.01.2024 року за ч. 4 ст. 185 КК України, у зв"язку з усуненням караності діяння. Визнаний винуватим у пред"явленому обвинуваченню за ч. 1 ст. 357 КК України з призначенням покарання у виді штрафу у розмірі 850 грн., судимість не знята і не погашена,

за ч. 1 ст. 357, ч. 4 ст. 185 КК України,

встановив:

16 лютого 2024 вдень, близько 15 години (точного часу у ході досудового розслідування встановити не виявилося за можливе), ОСОБА_4 перебував у будинку, в якому мешкав разом з ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , розташованому за адресою: АДРЕСА_2 , де у нього виник злочинний корисливий умисел, спрямований на крадіжку банківської картки AT «ПриватБанк» № НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_7 , з метою особистого збагачення та подальшого її використання, оскільки йому достеменно стало відомо, що ОСОБА_7 отримав пенсійні виплати на вказану картку.

Завідомо знаючи, що банківська картка є офіційним платіжним документом, ОСОБА_4 , реалізуючи свій єдиний злочинний корисливий умисел, спрямований на викрадення банківської картки AT «ПриватБанк», 16.02.2024, близько 15 години, перебуваючи у будинку, в якому мешкав разом з ОСОБА_7 , розташованого за адресою: АДРЕСА_2 шляхом вільного доступу, зайшов до однієї з кімнат будинку та скориставшись відсутністю інших осіб в кімнаті, взяв з-під матрацу дивану ОСОБА_7 його банківську картку AT «ПриватБанк» № НОМЕР_1 та покинув з нею приміщення вказаного будинку, чим отримав реальну можливість розпорядитися викраденим майном на власний розсуд.

Так, того ж дня, 16.02.2024 року о 15:29 год. ОСОБА_4 , реалізуючи свій єдиний злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, усвідомлюючи суспільно - небезпечний характер свого діяння, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, керуючись корисливим мотивом, перебуваючи в магазині «Ямал», розташованому за адресою: Сумська область, Сумський район, м. Білопілля, вул. Соборна, буд. 250, з метою використання грошових коштів, з викраденої ним раніше банківської картки AT «Приватбанк» № НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_7 , розплатився вищеназваною карткою за продукти на суму 293.00 грн. шляхом безконтактної оплати.

Крім того, того ж самого дня, 16.02.2024, о 15:34 год. ОСОБА_4 , реалізуючи свій єдиний злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, усвідомлюючи суспільно - небезпечний характер свого діяння, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, керуючись корисливим мотивом, перебуваючи в магазині «Товари для дому», розташованого за адресою: Сумська область, Сумський район, м. Білопілля, вул. Вокзальна, буд. 63, з метою використання грошових коштів, з викраденої ним раніше банківської картки AT «Приватбанк» № НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_7 , розплатився вищеназваною карткою за продукти на суму 154.00 грн. шляхом безконтактної оплати.

Також, 18.02.2024 о 07:26 год. ОСОБА_4 , реалізуючи свій єдиний злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, усвідомлюючи суспільно - небезпечний характер свого діяння, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, керуючись корисливим мотивом, перебуваючи в магазині «Ямал», розташованому за адресою: Сумська область, Сумський район, м. Білопілля, вул. Соборна, буд. 250, з метою використання грошових коштів, з викраденої ним раніше банківської картки AT «Приватбанк» № НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_7 , розплатився вищеназваною карткою за продукти на суму 200.00 грн. шляхом безконтактної оплати.

Того ж самого дня, 18.02.2024 о 10:25 год. ОСОБА_4 , реалізуючи свій єдиний злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, усвідомлюючи суспільно - небезпечний характер свого діяння, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, керуючись корисливим мотивом, перебуваючи в магазині «Гурман», розташованого за адресою: Сумська область, Сумський район, м. Білопілля, вул. Вокзальна, буд. 2Б, з метою використання грошових коштів, з викраденої ним раніше банківської картки AT «Приватбанк» № НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_7 , розплатився вищеназваною карткою за продукти на суму 123.00 грн. шляхом безконтактної оплати.

Крім того, того ж самого дня, 18.02.2024 о 11:07 год. ОСОБА_4 , реалізуючи свій єдиний злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, усвідомлюючи суспільно - небезпечний характер свого діяння, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, керуючись корисливим мотивом, перебуваючи в магазині «Хуторок», розташованого за адресою: Сумська область, Сумський район, м. Білопілля, вул. Клубна, буд. 1, з метою використання грошових коштів, з викраденої ним раніше банківської картки AT «Приватбанк» № НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_7 , розплатився вищеназваною карткою за продукти на суму 99.00 грн. двома платежами шляхом безконтактної оплати.

Таким чином, ОСОБА_4 , 16 та 18 лютого 2024 отримав реальну можливість розпорядитися викраденим майном на власний розсуд на загальну суму 869,00 гривень, які належали потерпілому ОСОБА_7 , чим завдав останньому шкоди на вказану суму.

Виконуючи вказані дії, що виразились у крадіжці офіційного документу - банківської картки «АТ «Приватбанк», а також у таємного викраденні чужого майна - грошових коштів в сумі 869 грн., що належить ОСОБА_7 , ОСОБА_4 розумів їх суспільну небезпечність, усвідомлював можливість настання суспільно-небезпечних наслідків від цих дій та бажав їх настання, тобто діяв з прямим умислом.

В судовому засіданні ОСОБА_4 заявив клопотання про закриття кримінального провадження в зв`язку декриміналізацією вказаного кримінального , оскільки розмір спричинених ним збитків складає 869 грн.,

В судовому засіданні захисник ОСОБА_5 клопотання про закриття кримінального провадження за епізодом вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України підтримав, в зв`язку декриміналізацією вказаного кримінального правопорушення за п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України, оскільки розмір спричинених ним збитків складає 869 грн., в той час як прожитковий мінімум для працездатних осіб за 2024 рік складав 3028 грн.

Прокурор ОСОБА_3 проти задоволення клопотання не заперечував.

Потерпілий ОСОБА_8 до суду не з"явився, раніше подав заяву про розгляд справи без його участі.

Частина 1 ст. 2 КК України передбачає, що підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад кримінального правопорушення, передбаченого цим Кодексом.

Відповідно до постанови Великої Палати Верховного Суду від 13 січня 2021 року по справі № 0306/7567/12 за загальним правилом, закріпленим у ч. 2 ст. 4 КК, злочинність, караність, а також інші кримінально правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, який діяв на час його вчинення. Припинення законної сили кримінально-правової норми тягне неможливість її застосування до діянь, що передбачені чи передбачалися у КК раніше як злочини і скоєні після втрати цією нормою чинності.

Європейський суд з прав людини вважає, що ст. 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод «Ніякого покарання без закону» є важливою складовою принципу верховенства права. Він також підтвердив, що зазначена стаття Конвенції допускає принцип ретроспективності більш м`якого кримінального закону. На цьому принципі ґрунтується правило, згідно з яким за наявності відмінностей між чинним на час вчинення злочину кримінальним законом та законом, який набрав чинності перед винесенням остаточного судового рішення, суди мають застосовувати той із них, положення якого є більш сприятливими для обвинуваченого (рішення у справі Скоппола проти Італії).

Згідно ст.58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти, що пом`якшують або скасовують відповідальність, мають зворотну дію в часі.

Відповідно до ст.5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість. Закон про кримінальну відповідальність, що встановлює кримінальну протиправність діяння, посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, не має зворотної дії в часі. Закон про кримінальну відповідальність, що частково пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, а частково посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, має зворотну дію у часі лише в тій частині, що пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи. Якщо після вчинення особою діяння, передбаченого цим Кодексом, закон про кримінальну відповідальність змінювався кілька разів, зворотну дію в часі має той закон, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи..

Частиною 6 ст. 3 КК України встановлено норму, за якою зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення.

На момент судового розгляду набули чинності зміни до законодавства України, що вплинули на розмір матеріальної шкоди, за заподіяння якої настає кримінальна відповідальність за крадіжку.

Так, Законом № 3886-IX у ст. 51 КУпАП, якою передбачена відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, підвищена верхня межа вартості майна, викрадення якого охоплюється цим положенням, до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Отже, із часу набуття 09 серпня 2024 чинності Законом № 3886-IX кримінальна відповідальність за статтями 185, 190, 191 КК може настати, лише якщо розмір викраденого перевищує 2 НМ.

Відповідно до Податкового кодексу України та Закону № 3886-IX вартість викраденого майна, з якого настає кримінальна відповідальність за ст. 185 КК України, у 2024 становить 3028 грн.

Суд вважає, що внаслідок прийняття вищевказаного Закону, втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діянь, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_4 , оскільки вартість викраденого майна (грошових коштів), зазначена в обвинувальному акті становить суму меншу за 3 028 гривень, а саме 869,00 грн., а відтак до цього діяння має застосовуватися норми ст. 5 КК України.

Згідно із ст. 58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи. Відповідно до ч.1ст. 5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Обвинувачений ОСОБА_4 просить закрити кримінального провадження в частині вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України з зазначених підстав та підтверджує факт його вчинення, тому суд приходить до висновку, що заявлене клопотання про закриття кримінального провадження є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. 74 КК України, ст. 284 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Закрити кримінальне провадження, зареєстроване в Єдиному реєстрі досудових розслідувань 19 лютого 2024 за № 0000080 в частині обвинувачення ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, за ознаками таємного викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно, в умовах воєнного стану, на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку з втратою чинності закону, яким встановлюється кримінальна протиправність діяння.

Ухвала можебути оскаржена протягом 7 (семи) днів з дня її оголошення, а особами, що не були присутні при цьому з дня отримання її копії, шляхом подання апеляційної скарги до Сумського апеляційного суду.

Суддя