Справа № 592/6049/25
Провадження № 1-кп/592/484/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 квітня 2025 року м.Суми

Ковпаківський районний суд м. Суми у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянув у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Суми кримінальне провадження № 0003988, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 04.03.2025 за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Львів, громадянина України, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_4 ,

установив:

Суть питання та встановлені судом обставини.

16.04.2025 згідно Протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями суддю Ковпаківського районного суду м. Суми ОСОБА_1 визначено головуючим з розгляду судової справи за обвинувальним актом у кримінальному провадженні № 0003988, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 04.03.2025 за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.

Ухвалою судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 16.04.2025 за вказаним обвинувальним актом призначене підготовче судове засідання на 09.30 год. 18.04.2025.

У підготовчому судовому засіданні на обговорення учасників судового провадження було поставлене питання про підсудність даного кримінального провадження Ковпаківському районному суду м. Суми.

Прокурор вважав, що справа підсудна Ковпаківському районному суду м. Суми, але при вирішенні питання визначення підсудності покладається на розсуд суду.

Заслухавши думки учасників підготовчого судового засідання, дослідивши наданий суду обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування, суд приходить до висновку, що з метою вирішення питання розгляду справи компетентним судом, обвинувальний акт підлягає направленню до Сумського апеляційного суду для визначення підсудності, з огляду на таке.

Мотиви Суду.

Європейський суд з прав людини у своїй практиці неодноразово звертав увагу на те, що кожен має право на суд, встановлений законом, тобто відповідний орган повинен мати повноваження вирішувати питання, що належать до його компетенції, на основі принципу верховенства права (рішення ЄСПЛ від 29 квітня 1988 року у справі «Белілос проти Швейцарії»); юрисдикцію суду має визначати закон (доповідь Європейської комісії від 12 жовтня 1978 року у справі «Занд проти Австрії»).

Відповідно до вимог п. 3 ч. 1 ст. 409, п. 6 ч. 2 ст. 412 КПК України порушення правил підсудності є підставою для скасування або зміни судового рішення судом апеляційної інстанції.

Відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право направити обвинувальний акт до відповідного суду для визначення підсудності у випадку встановлення непідсудності кримінального провадження.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 34 КПК України кримінальне провадження передається на розгляд іншого суду, якщо до початку судового розгляду виявилося, що кримінальне провадження надійшло до суду з порушенням правил підсудності.

Відповідно до ч. 1 ст. 32 КПК України кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено кримінальне правопорушення. У разі якщо було вчинено кілька кримінальних правопорушень, кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено більш тяжке правопорушення, а якщо вони були однаковими за тяжкістю, - суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено останнє за часом кримінальне правопорушення. Якщо місце вчинення кримінального правопорушення встановити неможливо, кримінальне провадження здійснюється судом, у межах територіальної юрисдикції якого закінчено досудове розслідування.

Під місцем вчинення кримінального правопорушення слід розуміти передбачену диспозицією кримінально-правової норми ознаку об`єктивної сторони складу злочину, яка характеризує певну територію, де суб`єкт, під час перебування на ній, вчинив передбачену кримінальним законом дію або бездіяльність.

Виходячи зі змісту диспозиції частина 5 статті 407 КК України, з об`єктивної сторони містить два склади злочину: 1) самовільне залишення військової частини або місця служби; 2) нез`явлення вчасно без поважних причин на службу.

Злочин, передбачений ч. 5 ст. 407 КК України, у формі нез`явлення на службу є триваючим та характеризується безперервним здійсненням протягом визначеного часу злочинного діяння, яке вважається закінченим у момент його виявлення або примусового чи добровільного припинення.

Дана позиція висловлена в ухвалі від 21.01.2025 колегії суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у справі № 553/4403/24.

Згідно з обвинувальним актом ОСОБА_3 грубо порушуючи встановлений порядок проходження військової служби, 26.01.2025, діючи в порушення вимог ст. ст. 17, 65 Конституції України, п. п. 1,2 ст. 1, п. 4 ст. 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст. ст. 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 1, 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, достовірно знаючи, що він є військовослужбовцем і повинен проходити військову службу у військовій частині НОМЕР_1 , діючи з прямим умислом, з особистих мотивів, з метою тимчасового ухилення від військової служби, в умовах воєнного стану, незаконно припинив виконувати свій конституційний обов`язок по захисту Вітчизни, незалежності, територіальної цілісності України, за відсутності поважних причин, не з`явився вчасно на службу до місця дислокації підрозділу військової частини НОМЕР_1 у АДРЕСА_2 та попрямував до місця свого проживання, за адресою: АДРЕСА_1 де проводив час на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби, не вживаючи жодних заходів для повернення у військову частину та виконання службових обов`язків, звернення до правоохоронних, інших державних органів чи органів військового управління з приводу своїх протиправних діянь, за наявності реальної можливості для цього.

01.04.2025 об 09 годині 00 хвилин солдат ОСОБА_3 самостійно прибув до органу досудового розслідування, Четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Сумах) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Полтаві, за адресою: м. Суми, вул. Герасима Кондратьева, буд. 98А, де заявив про себе та вчинене ним кримінальне правопорушення, чим припинив вчинення кримінального правопорушення.

Так, солдат ОСОБА_3 у період часу з 26.01.2025 по 01.04.2025 обов`язки військової служби не виконував, будь-яких заходів для повернення на службу та продовження несення відповідних обов`язків у зазначений період часу не вживав, а перебував за адресою реєстрації, де займався особистими справами, не пов`язаними з проходженням військової служби.

Кримінальне правопорушення закінчено в момент фактичного з`явлення ОСОБА_3 до органу досудового розслідування - Четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Сумах) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Полтаві, за адресою: м. Суми, вул. Герасима Кондратьева, буд. 98А, що є територією Зарічного району м. Суми.

Крім того, чітких даних про місце розташування, куди не з`явився вчасно на службу ОСОБА_3 до місця дислокації підрозділу військової частини НОМЕР_1 в обвинувальному акті не зазначено, досудове розслідування закінчено Територіальним управлінням Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Полтаві, за адресою: м. Суми, вул. Герасима Кондратьева, буд. 98А, що є також територією Зарічного району м. Суми

За таких обставин, з метою вирішення питання розгляду справи компетентним судом, обвинувальний акт підлягає направленню до Сумського апеляційного суду для визначення підсудності.

Керуючись статтями 32, 34, КПК України, суд,

постановив:

Обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0003988, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 04.03.2025 за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України направити до Сумського апеляційного суду для визначення підсудності та вирішення питання передачі кримінального провадження на розгляд іншого суду.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає, заперечення проти неї можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення по суті справи.

Суддя ОСОБА_1