Справа № 192/787/24
Провадження № 1-кс/192/381/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 грудня 2024 року слідчий суддя Солонянського районного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в смт Солоне Солонянського району Дніпропетровської області клопотання слідчого слідчого відділення відділення поліції №1 ДРУП № 1 ГУНП в Дніпропетровській області капітана поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Правобережної окружної прокуратури м. Дніпра ОСОБА_4 по внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань кримінальному провадженню №0000248 від 11 квітня 2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 128 КК України, про тимчасовий доступ до речей та документів,

за участю: слідчого ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:

Слідчий звернувся до суду з клопотанням у якому зазначено, що 10 квітня 2024 року до ВП № 1 ДРУП № 1 ГУНП в Дніпропетровській області надійшло повідомлення зі служби 102 про те, що о 23 годині 40 хвилин в АДРЕСА_1 невстановлена особа під час полювання з мисливської нарізної зброї RYGER American k223Rem з необережності нанесла вогнепальне поранення черевної порожнини солдату зенітного артилерійського відділення 1184 взводу охорони ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Досудовим розслідуванням було встановлено, що ОСОБА_5 з 2023 року проходив військову службу у в/ч НОМЕР_1 та з початку квітня 2024 року перебував на підміні на військовій позиції поблизу с. Гончарка та 10 квітня 2024 року приблизно о 22 годині йому надійшла вказівка командира вийти на бойову позицію для відпрацювання повітряних цілей. Приблизно о 23 годині працюючи на планшеті ОСОБА_5 почув звук пострілу та відчув різкий біль в області паху. Після чого до нього під`їхали невідомі особи на світлому пікапі та повідомили, що вони полювали та намагалися домовитися. Після чого доставили ОСОБА_5 до лікарні.

Відомості за даним фактом були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000248 від 11 квітня 2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 128 КК України.

Від отриманих травм ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

У клопотанні вказано, що згідно лікарського свідоцтва про смерть № 1195 від 30 травня 2024 року смерть ОСОБА_5 настала з причин легенево-серцевої недостатності, тромбоемболії легеневої артерії, кульового проникаючого поранення тулуба з ушкодженням внутрішніх органів (стан після оперативного втручання), ушкодження внаслідок військових дій від вогнепальної та іншої звичайної зброї.

Разом з тим, згідно Висновку експерта № 893/14 від 18 липня 2024 року смерть ОСОБА_5 настала від гострої легенево-серцевої недостатності внаслідок тромбоемболії легеневої артерії, яка розвинулась як ускладнення вогнепального проникаючого кульового поранення тулуба з ушкодженням кишківника, судин тазу.

Під час досудового розслідування було проведено додаткову судово-медичну експертизу та згідно Висновку судово-гістологічного дослідження шматочків внутрішніх органів трупа ОСОБА_5 №1070 від 18 липня 2024 року було виявлено тромбоемболію легеневої артерії, набряк головного мозку, дистрофічні зміни серця, печінки та нирки, проліферативні зміни стінки судини в м`яких тканинах за очеревини, з новоутворенням дрібних судин в периваскулярній клітковині.

Згідно Висновку експерта №1435/21 від 03 вересня 2024 року виявлені у ОСОБА_5 тілесні ушкодження утворилися від дії тупого твердого предмета з обмеженою контактуючою поверхнею з достатньою кінетичною енергією, що могло бути внаслідок однократного кульового проникаючого поранення при пострілі з вогнепальної зброї та мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень по критерію небезпеки для життя в момент спричинення і знаходиться в непрямому причинному зв`язку з настанням смерті, враховуючи безпосередню причину смерті тромбоемболія легеневої артерії, між отриманими тілесними ушкодженнями та причиною настання смерті має місце непрямий (опосередкований) причинний зв`язок.

Таким чином під час проведення судово-медичних експертиз було отримано неповні відповіді на поставлені питання у зв`язку з чим виникла необхідність у проведенні комісійної судово-медичної експертизи, яка була призначена постановою слідчого 13 грудня 2024 року.

У зв`язку з неприбуттям без поважних причин в судове засідання представника ІНФОРМАЦІЯ_3 , який був належним чином повідомлений про час та місце розгляду клопотання, суд постановив здійснювати розгляд клопотання у відсутність зазначеної особи, оскільки її неявка відповідно до ч. 4 ст. 163 КПК України не є перешкодою для розгляду клопотання.

Слідчий ОСОБА_3 у судовому засіданні пояснила, що оригінал Висновку судово-гістологічного дослідження шматочків внутрішніх органів трупа ОСОБА_5 №1070 від 18 липня 2024 року та зразки гістологічного архіву знаходься у ІНФОРМАЦІЯ_3 , оскільки така експертиза була виконана під час досудового розслідування іншого кримінального провадження за фактом смерті ОСОБА_5 , відомості про що були внесені до ЄРДР за ч. 1 ст.115 КК України, а вказані кримінальні провадження не об`єднувалися.

Вислухавши пояснення слідчого ОСОБА_3 , дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя вважає, що останнє не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 159 КПК України тимчасовий доступ до речей і документів полягає у наданні стороні кримінального провадження особою, у володінні якої знаходяться такі речі і документи, можливості ознайомитися з ними, зробити їх копії та вилучити їх (здійснити їх виїмку). Тимчасовий доступ до речей і документів здійснюється на підставі ухвали слідчого судді, суду.

Слідчим суддею встановлено, що до ЄРДР внесено відомості за №0000248 від 11 квітня 2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 128 КК України у зв`язку з тим, що о 23 годині 40 хвилин в АДРЕСА_1 невстановлена особа під час полювання з мисливської нарізної зброї RYGER American k223Rem з необережності нанесла вогнепальне поранення черевної порожнини солдату зенітного артилерійського відділення 1184 взводу охорони ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який від отриманих травм помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідно до ч. 5 ст. 163 КПК України слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, якщо сторона кримінального провадження у своєму клопотанні доведе наявність достатніх підстав вважати, що ці речі або документи: - перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи; - самі по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, у зв`язку з яким подається клопотання, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні; - не становлять собою або не включають речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю.

Крім того, ст. 160 КПК України встановлено, що у клопотанні зазначаються: 1) короткий виклад обставин кримінального правопорушення, у зв`язку з яким подається клопотання; 2) правова кваліфікація кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; 3) речі і документи, тимчасовий доступ до яких планується отримати; 4) підстави вважати, що речі і документи перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи; 5) значення речей і документів для встановлення обставин у кримінальному провадженні; 6) можливість використання як доказів відомостей, що містяться в речах і документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів, у випадку подання клопотання про тимчасовий доступ до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю; 7) обґрунтування необхідності вилучення речей і оригіналів або копій документів, якщо відповідне питання порушується стороною кримінального провадження.

Разом з тим подане клопотання не містить правову кваліфікацію кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, також не містить підстави вважати, що речі і документи перебувають або можуть перебувати у володінні ІНФОРМАЦІЯ_3 , яке виконало експертизу та видало Висновок експерта №1070 від 18 липня 2024 року на виконання постанови слідчого та обґрунтування необхідності вилучення речей і оригіналів або копій документів, якщо відповідне питання порушується стороною кримінального провадження.

Так, слідчим суддею під час судового засідання було встановлено, що Висновок судово-гістологічного дослідження шматочків внутрішніх органів трупа ОСОБА_5 №1070 від 18 липня 2024 року, до якого слідчий просить надати тимчасовий доступ, був виконаний на підставі постанови слідчого в іншому кримінальному провадженні, відомості про що були внесені до ЄРДР за фактом смерті ОСОБА_5 .

Таким чином Вказаний висновок разом зі зразками гістологічного архіву є доказом в іншому кримінальному провадженні, а рішення про об`єднання двох кримінальних проваджень не приймалося.

Вказане на думку слідчого судді унеможливлює подальше використання таких доказів в кримінальному провадженні №0000248 від 11 квітня 2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 128 КК України та є в подальшому безумовною підставою для визнання таких доказів недопустимими.

Аналогічна правова позиція викладена і в постанові Верховного Суду колегії суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду від 5 листопада 2019 року (справа № 344/11299/15-к, провадження № 51-1009км19), відповідно до якої, якщо «базові докази» отримані з грубим порушенням порядку, встановленому КПК і правильно визнані судом першої інстанції недопустимими, то всі інші докази, які є похідними від них, є також недопустимими.

Крім того, Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував на тому, що відповідно до його прецедентної практики при оцінці доказів він керується критерієм доведення винуватості поза розумним сумнівом (Avsar v. Turkey). Таке доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою.

Аналогічну позицію Європейського суду з прав людини викладено у справі «Капо проти Бельгії» (Capeau v Belgium) №2914/98 від 13 січня 2005 року, де зазначено, що у кримінальних справах питання доказів належить досліджувати загалом у світлі п. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, і вимагає воно, крім іншого, щоб тягар доказування лежав на стороні обвинувачення.

Верховний Суд у постанові від 26 січня 2021 року у справі № 127/25394/18 (провадження № 51-2133км20) зазначив, що суд першої інстанції правильно встановив, що для обвинувачення ОСОБА 1 було використано докази, які збиралися в іншому кримінальному провадженні, що є істотним порушенням норм КПК, а тому вірно визнав їх недопустимими, вказавши у вироку також на ряд інших порушень норм КПК України.

Тому слідчий суддя вважає, що клопотання задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 110, 131-132, 159-160, 162-166, 309 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В :

Відмовити в задоволенні клопотання слідчого слідчого відділення відділення поліції №1 ДРУП № 1 ГУНП в Дніпропетровській області капітана поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Правобережної окружної прокуратури м. Дніпра ОСОБА_4 по внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань кримінальному провадженню №0000248 від 11 квітня 2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 128 КК України, про тимчасовий доступ до речей та документів.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1