УХВАЛА

(про продовження дії запобіжного заходу у виді домашнього арешту)

Справа № 348/2196/24

Провадження № 1-кп/348/119/25

31 січня 2025 року м. Надвірна

Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області

в складі головуючої-судді: ОСОБА_1

з участю секретаря судового засідання: ОСОБА_2

прокурора: ОСОБА_3

потерпілої: ОСОБА_4

представник потерпілої ОСОБА_4 : ОСОБА_5

обвинуваченого: ОСОБА_6

захисника: ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Надвірнянського районного суду кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000193 за обвинувальним актом, затвердженим 11.09.2024, про обвинувачення ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України,

УСТАНОВИВ:

В провадженні Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області знаходиться кримінальне провадження № 0000193 за обвинувальним актом, затвердженим 11.09.2024, про обвинувачення ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України.

Ухвалою Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 12.12.2024 продовжено обвинуваченому ОСОБА_6 дію запобіжного заходу у виді нічного домашнього арешту на строк 60 днів, терміном до 10.02.2025 року, без застосування електронних засобів контролю, з покладенням на обвинуваченого обов`язків, визначених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Ві прокурора поступило письмове клопотання про продовження щодо обвинуваченого ОСОБА_6 строку запобіжного заходу у виді нічного домашнього арешту, з продовженням дії обов`язків.

Клопотання мотивує тим, що Надвірнянським районним судом здійснюється судовий розгляд кримінального провадження про обвинувачення ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України.

Згідно обвинувального акту ОСОБА_6 обвинувачується в порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинили загибель кількох осіб потерпілих ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 .

Причетність ОСОБА_6 до вчинення злочину, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України, підтверджується зібраними доказами у кримінальному провадженні, зокрема: відомостями, які містяться у протоколі огляду місця події, показаннях потерпілих та свідків, висновками судово-медичних, інженерно-транспортних експертиз, а також іншими матеріалами кримінального провадження.

30.05.2024 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України.

04.06.2024 ухвалою слідчого судді Івано-Франківського міського суду щодо ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту із забороною йому залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , строком до 31.07.2024.

23.07.2024 Івано-Франківським міським судом ОСОБА_6 продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту до 19.09.2024 включно.

18.09.2024 Надвірнянським районним судом обвинуваченому ОСОБА_6 обрано запобіжний захід у виді нічного домашнього арешту строком до 16.11.2024.

31.10.2024 Надвірнянським районним судом обвинуваченому ОСОБА_6 обрано запобіжний захід у виді нічного домашнього арешту строком до 29.12.2024.

Ухвалою Надвірнянського районного суду від 12.12.2024 обвинуваченому ОСОБА_6 прожовжено строк дії запобіжного заходу у виді нічного домашнього арешту, який закінчується 10.02.2025.

При вирішенні питання про продовження строку запобіжного заходу прокурор просить взяти до уваги те, що на час розгляду клопотання продовжують існувати ризики, передбачені п.п. 1, 3 ст. 177 КПК України, а саме, що обвинувачений ОСОБА_6 може переховуватися від суду, та незаконно впливати на свідків, експертів та потерпілих у кримінальному провадженні.

Зокрема підставами вважати, що ОСОБА_6 може спробувати переховуватися від суду є те, що він обвинувачується у вчиненні злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі та він усвідомлює про можливе призначення такого покарання в разі доведення його вини у суді, що в свою чергу може спонукати його покинути місце перебування (проживання), тим же самим переховуватись від суду з метою уникнення відповідальності.

Підставами вважати, що ОСОБА_6 може незаконно впливати на свідків, експертів та потерпілих у кримінальному провадженні є те, що свідки, потерпілі та експерти ще не були допитані в ході судового розгляду, тому обвинувачений може чинити на них вплив з метою зміни показів та висновків.

Вказані обставини, на думку прокурора, свідчать про неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів. У зв`язку із вище наведеним до обвинуваченого ОСОБА_6 доцільно прожовжити застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту.

В судовому засіданні прокурор підтримав подане ним клопотання з підстав, зазначених у клопотанні, просив суд прожовжити обвинуваченому ОСОБА_6 строк запобіжного заходу у виді нічного домашнього арешту строком на 60 днів, з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 191 КПК України.

Захисник обвинуваченого в судовому засіданні заперечила проти задоволення клопотання прокурора за безпідставністю. Зазначила, що ризики, на які покладається прокурор у клопотанні, є необгрунтованими та недоведеними. Також просила суд врахувати, що за час досудового розслідування та судового розгляду обвинувачений не порушував покладені на нього судом обов`язки, тому заявлені прокурором ризики жодним чином не підтверджені.

Обвинувачений ОСОБА_6 у підготовчому судовому засіданні підтримав думку свого захисника.

Потерпіла та її представник в судовому засіданні не заперечили проти задоволення клопотання прокурора.

Заслухавши думку учасників судового розгляду, вивчивши наявні матеріали кримінального провадження, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Згідно ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Частиною 2 ст. 177 КПК України встановлено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Запобіжні заходи можуть застосовуватись зокрема до обвинуваченого.

За змістом ч. 2 ст. 42 КПК України, обвинуваченим (підсудним) є особа, обвинувальний акт щодо якої переданий до суду в порядку, передбаченому статтею 291 цього Кодексу.

Як вбачається з клопотання прокурора, 30.05.2024 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України (а.с. 22).

11.09.2024 обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України, скеровано на розгляд Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області. Обвинувальний акт надійшов до суду 11.09.2024 та зареєстрований за № 8502/24-Вх., що підтверджується штампом реєстрації вхідної кореспонденції (Т. 1, а.с. 1).

Отже, у відповідності до вимог ст. 42 КПК України ОСОБА_6 має статус обвинуваченого у цьому кримінальному провадженні, і щодо нього може вирішуватися питання про застосування запобіжного заходу.

Обгрунтована підозра ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України, підтверджується зібраними по кримінальному провадженні доказами: протоколом огляду місця події, показаннями потерпілих та свідків, висновками судово-медичних, інженерно-транспортних експертиз, та іншими доказами в їх сукупності.

Згідно ч. 2 ст. 181 КПК України, домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України, яке згідно ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, та передбачає покарання виключно у виді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років. Отже, виходячи із кваліфікації кримінального правопорушення за ч. 3 ст. 286 КК України, застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту є законодавчо передбаченим.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створить загрозу суспільству. При цьому КПК України не вимагає доказів того, що підозрюваний/обвинувачений обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому..

Суд вважає, що з врахуванням даних про особу обвинуваченого ОСОБА_6 , з огляду на тяжкість покарання, яке йому загрожує у разі визнання винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, і суспільну небезпечність самого кримінального правопорушення, прокурором доведено наявність достатніх підстав вважати, що на даний час продовжують існувати ризики, передбачені п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме що обвинувачений ОСОБА_6 може переховуватися від суду, та незаконно впливати на потерпілих, свідків та експертів у цьому ж кримінальному провадженні.

Врахування тяжкості кримінального правопорушення також має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за вчинене кримінальне правопорушення підвищує ризик того, що обвинувачений може ухилитися від суду та іншим чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні, що узгоджується з правовою позицією ЄСПЛ, згідно якої небезпека ризику переховування від суду може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з інформацією про матеріальний, соціальний стан особи та ін.

Зокрема ризик переховування обвинуваченого від суду підтверджується тим, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України, яке відноситься до категорії тяжких злочинів та передбачає виключно у виді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років, що може бути підставою та мотивом для обвинуваченого переховуватися від суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності. Також суд враховує, що ОСОБА_6 не має постійного місця праці та постійного джерела доходів, не одружений, на утриманні неповнолітніх дітей чи інших осіб не має, тобто у нього відсутні стійкі соціальні зв`язки, що в свою чергу може спонукати його покинути місце перебування (проживання), тим же самим переховуватись від суду з метою уникнення відповідальності.

Ризик незаконного впливу на потерпілих, свідків та експертів у цьому ж кримінальному провадженні підтверджується тим, що потерпілі, свідки та експерти ще не були допитані в ході судового розгляду, та ОСОБА_6 відомі анкетні дані та місце роботи потерпілих, свідків, та експертів, тому, перебуваючи на волі і маючи в результаті цього реальну можливість пересуватися, а також користуватися засобами зв`язку, намагаючись уникнути покарання за вчинення тяжкого злочину у вигляді позбавлення волі, він об`єктивно матиме можливість вчиняти вплив на вказаних осіб.

Таким чином прокурором наведено достатні та переконливі докази про продовження існування ризиків, передбачених п.п. 1, 3 ст. 177 КПК України.

Отже, на даному етапі кримінального провадження, враховуючи наявність в ОСОБА_6 статусу обвинуваченого у вчиненні тяжкого злочину, та доведених ризиків, відомостей щодо особи обвинуваченого, застосування запобіжного заходу є об`єктивно необхідним з метою дієвості відповідного кримінального провадження.

Під час розгляду клопотання про застосування щодо обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді домашнього арешту, прокурор на основі наданих доказів довів наявність обставин, які у своїй сукупності свідчать про те, що застосування до обвинуваченого ОСОБА_6 більш м`якого запобіжного заходу для запобігання доведеним ризикам буде недостатнім.

Відповідно до ч. 1 ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.

За змістом вимог ст. 194 КПК України, беручи до уваги тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_6 , його особу, тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання його винуватим у вчиненні кримінального праворушення, враховуючи його вік, стан здоров`я, міцність соціальних зв`язків, те, що ОСОБА_6 має постійне місце проживання, працює по тимчасових заробітках, а також те, що існують ризики того, що ОСОБА_6 може переховуватися від суду, та незаконно впливати на потерпілих, свідків та експертів у цьому кримінальному провадженні, суд не знаходить підстав для обрання йому більш м`якого запобіжного заходу, а інші (менш суворі) запобіжні заходи, передбачені ст. 176 КПК України, можуть забезпечити виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків.

На підставі наведенного суд дійшов висновку, що клопотання прокурора необхідно задовільнити, та продовжити обвинуваченому ОСОБА_6 дію запобіжного заходу у виді нічного домашнього арешту на строк 60, терміном до 30.03.2025, без застосування електронних засобів контролю.

При цьому суд частково погоджується з пропозицією прокурора щодо покладення на обвинуваченого ОСОБА_6 обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Зокрема на обвинуваченого ОСОБА_6 необхідно покласти наступні обов`язки: прибувати за викликом до суду на визначений час; не залишати місце свого проживання в період часу з 22.00 год. вечора до 08.00 год. ранку наступного дня, в тому числі у вихідні та святкові дні, за винятком часу, необхідного для участі в судових засіданнях за викликом; не відлучатись із населеного пункту, в якому він проживає чи перебуває, без дозволу суду; повідомляти суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; утриматись від спілкування зі свідками обвинувачення у даному кримінальному провадженні; допускати працівників поліції до свого житла з метою контролю за поведінкою обвинуваченого та надавати їм усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних з виконанням покладених обов`язків.

Щодо покладення на обвинуваченого ОСОБА_6 обов`язку здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну, суд зазначає, що вказаний обов`язок обвинуваченим виконано, а саме паспорт громадянина України для виїзду за кордон на ім`я ОСОБА_6 серії НОМЕР_1 , дійсний до 26.05.2030, прийнятий органом 2621 на зберігання на підставі ухвали Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 12.12.2024 по справі № 348/2196/24, та заяви ОСОБА_6 від 07.01.2025. Тому повторне накладення на обвинуваченого ОСОБА_6 вказаного обов`язку є безпідставним.

На підставі ст.ст. 9, ст. 29 Конституції України, ст. 5 Конвенції «Про захист прав людини та основоположних свобод», керуючись ст.ст. 42, 177, 181, 194, 331, 372, 376, 395 КПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора про продовження строку дії застосування до обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді нічного домашнього арешту задовільнити частково.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителю АДРЕСА_1 дію запобіжного заходу у виді нічного домашнього арешту на строк 60 (шістдесят) днів, терміном до 30 березня 2025 року, без застосування електронних засобів контролю.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_6 наступні обов`язки:

-Прибувати за викликом до суду на визначений час;

-Не залишати місце свого проживання АДРЕСА_1 , в період часу з 22 год. 00 хв. вечора до 08 год. 00 хв. ранку наступного дня, в тому числі у вихідні та святкові дні, за винятком часу, необхідного для участі в судових засіданнях за викликом;

-Не відлучатись із населеного пункту, в якому він проживає чи перебуває, без дозволу суду;

-Повідомляти суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

-Утриматись від спілкування зі свідками обвинувачення у даному кримінальному провадженні.

-Допускати працівників поліції до свого житла з метою контролю за поведінкою обвинуваченого та надавати їм усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних з виконанням покладених обов`язків.

Дані зобов`язання застосовуються з дати винесення ухвали з 30.01.2025 до 30.03.2025 включно.

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_6 , що порушення умов домашнього арешту має наслідком застосування грошового стягнення чи застосування більш суворішого запобіжного заходу.

Виконання ухвали доручити відповідному органу Національної поліції за місцем проживання обвинуваченого ОСОБА_6 , а контроль за її виконанням покласти на Івано-Франківську обласну прокуратуру.

Копію ухвали вручити обвинуваченому ОСОБА_6 , прокурору негайно після її оголошення, інші учасники мають право отримати її копію в суді.

Ухвала суду підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом семи днів з дня її проголошення до Івано-Франківського апеляційного суду через Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області.

Суддя ОСОБА_1