Справа №297/1118/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 березня 2025 року м. Берегове

Слідчий суддя Берегівського районного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , з участю прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника в режимі відеоконференції ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання прокурора Берегівської окружної прокуратури ОСОБА_3 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000002 від 01 березня 2024 року, про продовження строку запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Берегове Закарпатської області, мешканця АДРЕСА_1 , із вищою освітою, працюючого директором ТОВ "Водоканал Карпатвіз", одруженого, маючого на утриманні двої малолітніх дітей, не судимого, громадянина України,

підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України,

встановив:

Прокурор Берегівської окружної прокуратури ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Берегівського районного суду Закарпатської області з клопотанням про продовження строку запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносноОСОБА_4 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000002 від 01 березня 2024 року.

Клопотання мотивоване тим, що СВ Берегівського РВП ГУНП в Закарпатській області проводиться досудове розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000002 від 01 березня 2024 року, відносно ОСОБА_4 підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

В ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_4 у невстановлений час та місці, але не пізніше грудня 2023 року, діючи умисно з корисливих мотивів, вступив у змову з невстановленими посадовими особами Територіального центру соціального обслуговування (надання соціальних послуг) Берегівської міської ради, який знаходиться по вул. Казанці, 5 в м. Берегове з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майнаналежного ОСОБА_6 , а саме житлового будинку АДРЕСА_2 , вартість якого згідно з висновком експерта від 14.05.2024 становить 400445 гривень, отримав інформацію про наявність у ОСОБА_6 вищевказаного нерухомого майна, відсутність потенційних спадкоємців, його вкрай критичний стан здоров`я (ймовірність смерті упродовж нетривалого часу), а також доступ до документів (паспорт громадянина України, ідентифікаційний код ОСОБА_6 ), які перебували у віданні посадових осіб територіального центру.

Отримавши необхідні документи та інформацію про нерухоме майно, будучи упевненим про те, що ОСОБА_6 позбавлений можливості покидати Територіальний центр соціального обслуговування (надання соціальних послуг) Берегівської міської ради, у силу чого причетні до злочинної змови не будуть викриті правоохоронними органами, з метою доведення свого злочинного умислу на заволодіння чужим майном, ОСОБА_4 вступив в злочинну змову з невстановленою слідством особою, ззовні схожою на потерпілого, з яким прибув до приватного нотаріуса ОСОБА_7 , якій надав відповідні документи та інформацію про адресу розташування нерухомого майна.

У невстановлений досудовим розслідуванням час та місці ОСОБА_4 передав наявні у нього документи, що належать ОСОБА_6 , з метою проведення необхідних для досягнення злочинного наміру реєстраційних нотаріальних дій.

В подальшому ОСОБА_7 , не знаючи про злочинні наміри ОСОБА_4 , незаконного заволодіння нерухомим майном належним ОСОБА_6 , склала та нотаріально посвідчила договір дарування вищевказаного житлового будинку ОСОБА_6 на користь ОСОБА_4 та внесла відповідні відомості до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Внаслідок вказаних протиправних дій, ОСОБА_4 шляхом обману заволодів житловим будинком, чим спричинив потерпілому ОСОБА_6 матеріальну шкоду на суму 400445 гривень.

Такі дії ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковано за ч. 4 ст. 190 КК України, якзаволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство) за попередньою змовою групою осіб, у великих розмірах.

Ухвалою слідчого судді Берегівського районного суду від 19.12.2024 щодо підозрюваного ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком до 16.02.2025.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 інкримінованого йому злочину повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами.

10.02.2025 постановою керівника Берегівської окружної прокуратури ОСОБА_8 строк досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні було продовжено до 3-ох місяців, а саме до 16.03.2025.

Ухвалою Берегівського районного суду від 13.02.2025 строк дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно підозрюваного ОСОБА_4 продовжено до 16.03.2025.

Ухвалою слідчого судді Берегівського районного суду Закарпатської області від 12 березня 2025 року, строк досудового розслідування у даному кримінальному продовжено до 16.06.2025.

Строк дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту закінчується 16 березня 2025 року, завершити досудове розслідування до вказаного строку неможливо, та разом з тим ризики, які встановленні слідчим суддею при застосуванні запобіжного заходу не зменшились.

Так, в ході досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п. 1 та п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_4 може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на потерпілого та інших учасників кримінального провадження.

Так, злочин, який інкримінується ОСОБА_4 відповідно до ст. 12 КК України, є тяжким і передбачає можливість призначення покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 3 до 8 років, що вже саме по собі може бути підставою та мотивом для підозрюваного переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду.

Враховуючи вищенаведене, підозрюваний ОСОБА_4 ,усвідомлюючи тяжкість та невідворотність покарання за вчинення злочину може переховуватись від органів досудового розслідування та має реальні можливості покинути територію України з цією метою, поза межами пункту пропуску через державний кордон України, а також переховуватись на території України.

Крім того, підозрюваний ОСОБА_4 з урахуванням відомих йому обставин кримінального правопорушення та матеріалів кримінального провадження може вступати у поза процесуальні відносини із потерпілим та іншими учасниками кримінального провадження, а також схиляти їх до зміни даних ними показів.

Також, відсутність належного та ефективного заходу забезпечення кримінального провадження та забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного може негативно відобразитися на результатах судового розгляду.

Враховуючи викладене, тяжкість та специфіку кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 , дані про особу підозрюваної, з метою забезпечення виконання процесуальних обов`язків та запобіганням наведеним у клопотанні ризикам останньому необхідно продовжити запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

А тому, прокурор просив продовжити строк запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносноОСОБА_4 підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000002 від 01 березня 2024 року, без використання електронних засобів контролю, до 16 травня 2025 року включно, та покласти на останнього відповідні обов`язки.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 клопотання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_4 підтримав, з підстав зазначених в такому та пояснив, що ухвалою слідчого судді Берегівського районного суду від 19.12.2024 відносно підозрюваного ОСОБА_4 було застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, строк дії якого ухвалою слідчого судді від 13.02.2025 було продовжено до 16.03.2025. Ризики, які встановлені при застосуванні відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу не зменшились та продовжують існувати. Так, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, санкція якого передбачає покарання у виді позбавлення волі від 3 до 8 років. Підозра про яку повідомлено останньому є обґрунтованою та доведеною в ході досудового слідства зібраними у кримінальному провадженні доказами. Також існують ризики, що такий може переховуватися від органу досудового розслідування та суду, усвідомлюючи міру покарання, що йому загрожує.Разом з тим, підозрюваний ОСОБА_4 може незаконно впливати на потерпілого та свідків злочину, схиляти їх до зміни даних ними показів. Крім того, менш суворі запобіжні заходи не достатні для запобігання встановленим в ході досудового розслідування ризикам. Просив клопотання задоволити.

Захисник ОСОБА_5 ствердив, що його підзахисний ОСОБА_4 наміру ухилятися від органу досудового розслідування та суду не має. Разом з тим, ризики за яких відносно останнього було застосовано запобіжний захід на даний час відсутні, і такий запобіжний захід є занадто суворим по відношенню до підозрюваного. Також додав, що останній має на утриманні малолітніх дітей, позитивно характеризується за місцем роботи та за місцем проживання, а тому просив змінити відносно нього запобіжний захід з домашнього арешту на особисте зобов`язання. Разом з тим, подав заперечення на клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту (а.с.29-47).

Підозрюваний ОСОБА_4 підтримав думку свого захисника.

Заслухавши думку учасників судового розгляду клопотання, дослідивши матеріали такого, слідчий суддя приходить до наступного.

Відповідно до ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання, зокрема, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується (частина 1).

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом (частина 2).

Згідно ч. 1 ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; 12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, слідчий суддя зобов`язаний встановити чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

01 березня 2024 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000002 відомості про кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 190 КК України (а.с. 6-7).

16 грудня 2024 року о 18 год. 56 хв. ОСОБА_4 було повідомлено про підозру у вчиненні ним злочину, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України (а.с. 8-9).

Так, ОСОБА_4 органом досудового розслідування підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, в шахрайстві, тобто у заволодінні чужим майном шляхом обману за попередньою змовою групою осіб, у великих розмірах.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 інкримінованого йому злочину підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, дослідженими в ході судового розгляду клопотання.

Згідно з пунктом 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, № 182).

Відповідно до п. 1 ч.1 ст. 178 КПК України, слідчий суддя при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу зобов`язаний оцінити вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення.

Разом з тим, зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце та підтверджуються на етапі досудового розслідування достатньою сукупністю даних, які наведені у клопотанні прокурора та доданих матеріалах. Однак, слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу.

Так, ухвалою слідчого судді Берегівського районного суду Закарпатської області від 19.12.2024 щодо підозрюваного ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком до 16.02.2025.

10.02.2025 постановою керівника Берегівської окружної прокуратури ОСОБА_8 строк досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні було продовжено до 3-ох місяців, а саме до 16.03.2025.

Ухвалою слідчого судді Берегівського районного суду від 13.02.2025 строк дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно підозрюваного ОСОБА_4 продовжено до 16.03.2025.

Ухвалою слідчого судді Берегівського районного суду Закарпатської області від 12 березня 2025 року, строк досудового розслідування у даному кримінальному продовжено до 16.06.2025.

Строк дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_4 закінчується 16 березня 2025 року, та ризики, які встановленні слідчим суддею при застосуванні запобіжного заходу не зменшились та продовжують існувати.

При вирішенні клопотання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_4 слідчий суддя враховує, що такий підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, санкція якого передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до восьми років, який згідно ст. 12 КК України, відносяться до тяжких злочинів, а також враховує тяжкість покарання, що йому загрожує.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

В ході розгляду клопотання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_4 встановлено наявність ризиків, передбачених п. 1 та п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Так, слідчий суддя вважає, що існує ризик, що ОСОБА_4 може переховуватися від органу досудового розслідування та суду, усвідомлюючи тяжкість та невідворотність покарання за вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення, оскільки такий обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, санкція якого передбачає покарання у виді позбавлення від трьох до восьми років, що вже саме по собі може бути підставою та мотивом для підозрюваного переховуватись від органів досудового розслідування та суду.

Вищевказана обставина, а також той факт, що Закарпатська область межує з чотирма країнами (Польща, Румунія, Словаччина та Угорщина) дають підстави вважати, що останній, усвідомлюючи тяжкість та невідворотність покарання за вчинення тяжкого злочину, може переховуватись від органів досудового розслідування та суду і має реальні можливості покинути територію України з цією метою, а також переховуватись на території України.

Також, слідчий суддя вважає, що існує ризик, що ОСОБА_4 з урахуванням відомих йому обставин кримінального правопорушення та матеріалів кримінального провадження, може незаконно впливати на потерпілого, свідків та інших осіб в даному кримінальному провадженні, шляхом погрози чи тиску, з метою зміни їх показів чи відмови від надання таких в ході досудового розслідування та судового розгляду кримінального провадження.

Так, на думку слідчого судді, в судовому засіданні, стороною обвинувачення доведено наявність ризиків, передбачених п 1 та п. 3 КПК України.

Наявність вищевказаних ризиків було встановлено і ухвалою слідчого судді Берегівського районного суду Закарпатської області від 19.12.2024, якою відносно ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у виді домашнього арешту та ухвалою слідчого судді Берегівського районного суду Закарпатської області від 13.02.2025, якою відносно останнього продовжено строк дії запобіжного заходу.

Як встановлено в ході судового розгляду клопотання, вказані ризики не зменшились та продовжують існувати.

Враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 , тяжкість покарання, що йому загрожує у разі визнання його винним у вчиненні злочину, а також те, що останній може переховуватися від органу досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілого, свідків та інших учасників кримінального провадження, та враховуючи, що менш суворі запобіжні заходи недостатні для запобігання вищевказаним ризикам, з метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, слідчий суддя вважає клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно підозрюваного ОСОБА_4 доведеним, таким, що підлягає задоволенню.

Крім того, наявність на утриманні підозрюваного ОСОБА_4 двох неповнолітніх дітей, а також його позитивна характеристика як за місцем проживання, так і за місцем роботи, на думку слідчого судді, не може бути безумовною підставою для зміни останньому запобіжного заходу із домашнього арешту на особисте зобов`язання, як просила сторона захисту, оскільки таке не спростовує висновки про те, що підозрюваний може вчинити дії, передбачені п 1 та п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України, якщо під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, прокурор доведе наявність всіх обставин, передбачених ч. 1 цієї статті, слідчий суддя, суд застосовує відповідний запобіжний захід, зобов`язує підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого визначеного органу державної влади, а також виконувати один або кілька обов`язків, необхідність покладення яких була доведена прокурором.

Разом з тим, з метою забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_4 слідчий суддя вважає покласти відносно останнього наступні обов`язки: прибувати до слідчого та прокурора та суду за першою вимогою; не залишати місце постійного проживання - АДРЕСА_1 без дозволу слідчого, прокурора, або суду в період часу з 23:00 год. по 06:00 год. щодня.

Частиною 6 ст. 181 КПК України передбачено, що строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу.

Разом з тим, як встановлено в судовому засіданні, ухвалою слідчого судді Берегівського районного суду Закарпатської області від 12 березня 2025 року було продовжено строк досудового розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000002 від 01 березня 2024 року відносно підозрюваного ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, до 16 червня 2025 року (а.с 24-27).

Керуючись ст.ст.176-178, 181, 193-194, 196, 395 КПК України, слідчий суддя,

ухвалив:

Клопотання прокурора Берегівської окружної прокуратури ОСОБА_3 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000002 від 01 березня 2024 року, про продовження строку запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_4 підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, задоволити.

Продовжити відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , запобіжний захід у виді домашнього арешту до 14 травня 2025 року включно, без використання електронних засобів контролю, заборонивши останньому залишати житло за місцем його постійного проживаня, за адресою: АДРЕСА_1 в період часу з23:00 год. по 06:00 год. щодня, з покладенням на нього наступних обов`язків:

-прибувати до слідчого СВ Берегівського РВП ГУНП в Закарпатській області, прокурора Берегівської окружної прокуратури та суду за першою вимогою;

-не залишати місце постійного проживання АДРЕСА_1 без дозволу слідчого, прокурора, або суду в період часу з 23:00 год. по 06:00 по год. щодня.

Ухвала діє до 14 травня 2025 року включно.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Контроль за виконанням ухвали покласти на начальника Берегівського РВП ГУНП в Закарпатській області.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її проголошення до Закарпатського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_9