ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 1-кп/753/1151/25
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" лютого 2025 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду обвинувальний акт у кримінальному провадженні по обвинуваченню ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, з середньою освітою, який не працює, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , не судимий,

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,

сторони провадження:

прокурор ОСОБА_4 ,

обвинувачений ОСОБА_3 ,

захисник ОСОБА_5 ,

потерпіла ОСОБА_6 ,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 , 16.07.2024 року приблизно о 20 год. 57 хв., керуючи засобом підвищеної небезпеки, а саме технічно справним автомобілем марки «FIAT Doblo» д.н.з. НОМЕР_1 , за адресою: м. Київ, Бориспільське шосе 5, в крайній лівій смузі руху, будучи не уважним, не зреагувавши на зміну дорожньої обстановки, не вжив заходів до зменшення швидкості аж до повної зупинки транспортного засобу, не переконався у безпечності виконання маневру зміни напрямку руху, розпочав зміну напрямку руху з перелаштуванням в третю зліва смугу руху, допустив зіткнення із автомобілем марки «DAF XF105.450» д.н.з. НОМЕР_2 із напівпричепом «Krone» д.н.з. НОМЕР_3 під керуванням водія ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2 , який рухався в третій зліва смузі руху, чим грубо порушив вимоги п.п. 10.1, 12.3 Правил дорожнього руху України. Внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди пасажири автомобіля марки «FIAT Doblo» д.н.з. НОМЕР_4 гр. ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_3 , та гр. ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_4 отримали тілесні ушкодження.

Згідно висновку експерта N? 042-1536-2024 від 23.10.2024 року встановлено, що аналіз наданої медичної документації на ім`я ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_3 , у відповідності питань поставлених на вирішення, дозволяє зробити наступні висновки. Під час первинно відомого звернення по медичну допомогу 16.07.2024 о 23 годині 45 хвилин (під час огляду лікарем/лікарями стаціонару), з урахуванням даних, які віддзеркалюють послідуюче звернення по медичну допомогу (у тому числі, проведених інструментальних досліджень), є підстави стверджувати, що у ОСОБА_6 , клінічними лікарями були виявлені такі тілесні ушкодження: а) закрита травма правого передпліччя: перелом ліктьового відростку правої ліктьової кістки (без зміщення уламків); б) закрита травма 1-го пальця правої кисті: лінійний перелом проксимальної половини фаланги 1-го пальця правої кисті ( без зміщення уламків); в) множинні рани (без опису морфології) та садна (без опису морфології) лівого передпліччя. Виходячи з того, що у звичайному клінічному перебігу, відновлення порушеної анатомічної цілісності травмованих кісток (байдуже, чи було проведено оперативне втручання чи було обрано консервативну тактику лікування) та початок відновлення порушеної функції травмованої ділянки (по місцю утворення виявленого перелому, враховуючи функціональне навантаження травмованої ділянки лівої гомілки) у звичайному клінічному перебігу спостерігається у строк понад 21 добу. Вказані строки віддзеркалюють тривалість розладу здоров`я, як загальновизначеного судово-медичного критерію визначення ступеню тяжкості, а тому є підстави, кожне з виявлених тілесних ушкоджень, вказаних у п.п. а), б) даних Підсумків, відносити до тілесного ушкодження середнього ступеню тяжкості.

Враховуючи відомі часові дані, обставини події, характер виявлених тілесних ушкоджень, є підстави вважати, що виявлені тілесні ушкодження утворилися за рахунок дії тупого/тупих твердого/твердих предмету/предметів, строк, вказаний у описовій частині Постанови, тобто до 23:45 год., 16.07.2024, можливо внаслідок автомобільної травми - травми пасажира у салоні автомобіля (який рухався) під час його зіткнення з іншим транспортними засобом.

Згідно висновку експерта N? 042-1535-2024 від 24.10.2024 встановлено, що дані наданої медичної документації на ім?я ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_4 , свідчать про те, що під час звернення за медичною допомогою 17.07.2024 о 09:27, у нього мало місце тілесне ушкодження: відкрита черепно-мозкова травма: забій головного мозку важкого ступеня з формуванням субдуральної гематоми над правою скроневою часткою та геморагічного вогнища в лівій лобній частці, субарахноідальний крововилив, перелом скроневої кістки справа з переходом на основу черепа з переломом крила клиновидної кістки та переходом на латеральну та медіальну стінки правої орбіти, перелом верхньої щелепи за типом Ле-Фор 2, параорбітальні гематоми повік з обох сторін. Критерієм судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесного ушкодження, вказаного у п.а) даних підсумків, є критерій небезпеки для життя, тому, відповідно до п.п. 2.1.2 та 2.1.3/б), в), «Правил», виявлене тілесне ушкодження (вказане у п. а) даних Підсумків) відноситься до тяжкого тілесного ушкодження. Характер та морфологія виявленого тілесного ушкодження свідчить про те, що воно утворилось внаслідок травматичної дії тупого (их) предмету, що могло бути при транспортній травмі (травма в салоні автомобіля, що рухався, при зіткненні його з перешкодою) за давністю може відповідати вказаному терміну.

Згідно висновку експерта N? CE-19/111-24/63187-IТ від 30.10.2024 встановлено, що в даній дорожній ситуації, що У дорожньо-транспортній ситуації, що досліджувалася, водій автомобіля FIAT Doblo (р.н. НОМЕР_5 ) ОСОБА_3 повинен був керуватися вимогами пунктів: 10.1; 12.3 Правил дорожнього руху. У дорожньо-транспортній ситуації, що досліджувалася, в діях водія автомобіля FIAT Doblo (р.н. НОМЕР_1 ) ОСОБА_3 експертом, з технічної точки зору, вбачаються невідповідності вимогам пунктів: 10.1; 12.3 Правил дорожнього руху. У дорожньо-транспортній ситуації, що досліджувалася, ді водія автомобіля FIAT Doblo (р.н. НОМЕР_6 ) ОСОБА_3 , в яких експертом вбачаються невідповідності вимогам пунктів: 10.1; 12.3 Правил дорожнього руху, з технічної точки зору, перебувають у причинному зв`язку з виникненням дорожньо-транспортної пригоди.

Під час керування транспортним засобом автомобілем марки FIAT Doblo (р.н. НОМЕР_1 ) ОСОБА_3 допустив порушення вимог наступних пунктів Правил дорожнього руху України: п. 10.1 ПДР, який трактує: «Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху»; п. 12.3 ПДР, який трактує: «У разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди».

Порушення водієм ОСОБА_3 пунктів 10.1, 12.3 Правил дорожнього руху України знаходиться в прямому причинному зв?язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди та її наслідками, у вигляді отриманням ОСОБА_6 та ОСОБА_8 тілесних ушкоджень.

Таким чином, ОСОБА_3 порушив правила безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому тяжкі тілесні ушкодження, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 286 КК України.

Будучи допитаним в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 вину свою у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю, щиро розкаявся та суду показав, що 16.07.2024 приблизно о 8 годині вечора, керуючи автомобілем «FIAT Doblo» за адресою: м. Київ, Бориспільське шосе 5, в порушення вимог ПДР України здійснив зіткнення із автомобілем марки «DAF XF105.450», в наслідок чого пасажири автомобіля «FIAT Doblo» отримали тяжкі тілесні ушкодження. Вказав, що всі обставини, викладені в обвинувальному акті відповідають дійсним обставинам справи. Шкода потерпілим ОСОБА_6 та ОСОБА_8 ним відшкодована в повному обсязі. Пояснив, що розуміє, що вчинив злочин, щиро кається, просив суворо не карати та не позбавляти права керувати транспортними засобами, оскільки автомобіль допомагає йому забезпечувати родину.

Потерпіла ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснила, що обвинувачений ОСОБА_3 шкоду заподіяну їй відшкодував в повному обсязі, претензій до обвинуваченого потерпіла немає. Також просила не позбавляти ОСОБА_3 права керувати транспортними засобами, оскільки він намагався зробити все можливе, щоб уникнути ДТП.

Потерпілий ОСОБА_8 направив до суду заяви про розгляд даного кримінального провадження у його відсутність. Крім того, заначив, що обвинувачений ОСОБА_3 заподіяну шкоду відшкодував в повному обсязі, претензій до обвинуваченого потерпілий немає. Також просив суд не позбавляти ОСОБА_3 волі та права керування транспортним засобом.

Обвинувачений ОСОБА_3 не оспорює фактичні обставини, пояснивши при цьому, що він правильно розуміє зміст пред`явленого йому обвинувачення та не заперечував про визнання недоцільним дослідження доказів, щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, крім того у суду немає сумнівів в добровільності та істинності його позиції, а тому суд, роз`яснивши обвинуваченому та іншим учасникам процесу порядок та наслідки розгляду справи в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним досліджувати докази щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Аналізуючи викладене, суд приходить до висновку про те, що винність обвинуваченого ОСОБА_3 знайшла своє повне підтвердження в ході судового розгляду.

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 суд кваліфікує за ч. 2 ст. 286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілим тяжкі тілесні ушкодження.

Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_3 згідно ст. 66 КК України є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину та повне відшкодування завданих збитків потерпілим.

Обставин, що обтяжують покаранняОСОБА_3 судом не встановлено.

Згідно з ч.2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Ст. 17 Закону України від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року), Європейський Суд вказав, що при призначенні покарання «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи»». Також, як у справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 9 червня 2005 року), так і в справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року) Європейський Суд з прав людини зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значним, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу законності і воно не було свавільним».

Також, відповідно до п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні порушення на транспорті» № 14 від 23.12.2005 із змінами, при призначенні покарання за відповідною частиною ст. 286 КК України суди мають ураховувати не тільки наслідки, що настали, а й характер та мотиви допущених особою порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту, її ставлення до цих порушень та поведінку після вчинення злочину, вину інших причетних до нього осіб (пішоходів, водіїв транспортних засобів, працівників, відповідальних за технічний стан і правильну експлуатацію останніх, тощо), а також обставини, які пом`якшують і обтяжують покарання, та особу винного.

Вирішуючи питання про призначення ОСОБА_3 покарання, суд відповідно до вимог ст. 65 КК України приймає до уваги характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого нею кримінального правопорушення за ч. 2 ст. 286 КК України, який відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином, який характеризується необережною формою вини; конкретні обставини кримінального провадження; його ставлення до вчиненого - вину визнав, щиро каявся у вчиненому; дані про його особу, зокрема: має середню освіту, під наглядом у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, не судимий, до адміністративної відповідальності не притягався; наявність обставин, які пом`якшують покарання та відсутність обставин, які його обтяжують.

Враховуючи наведене, суд призначає ОСОБА_3 покарання в межах санкції статті у виді позбавлення волі. Разом з цим, з урахуванням даних про особу обвинуваченого, суд, керуючись ст. 75 КК України вважає за можливе звільнити його від відбування покарання з випробуванням з призначенням іспитового строку, вважаючи таке покарання необхідним, достатнім і справедливим для його виправлення та запобігання вчиненню нових злочинів.

Вирішуючи питання доцільності призначення обвинуваченому додаткового покарання, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами, з урахування зазначених вище обставин кримінального провадження, а саме думку потерпілих, які просили суд не позбавляти обвинуваченого права керування транспортним засобом, повне відшкодування обвинуваченим завданої шкоди, суд вважає можливим не призначати додаткового покарання, що передбачене в санкції статті як обов`язкове у виді позбавлення права керування транспортними засобами.

Крім того, відповідно до вимог ч. 4 ст. 174 КПК України, суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, непризначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові.

Ураховуючи викладене, суд уважає за необхідне скасувати арешт на майно, яке накладено ухвалою слідчого судді Дарницького районного суду м. Києва від 14.08.2024 на транспортний засіб марки «FIAT Doblo» д.н.з. НОМЕР_7 (VIN-код НОМЕР_8 ), який належить ОСОБА_9 та ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 24.09.2024 на напівпричіп «Krone» д.н.з. НОМЕР_3 (VIN-код НОМЕР_9 ), який належить ОСОБА_10 .

Також, суд вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати, які складаються з розміру витрат на залучення експерта.

Керуючись ст. ст. 373, 374, ч. 15 ст. 615 КПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк чотири роки без позбавлення права керувати транспортними засобами.

Застосувати до ОСОБА_3 ст.75 КК України та звільнити його від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на два роки.

Зобов`язати ОСОБА_3 відповідно до ст. 76 КК України періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Арешт накладений ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 14.08.2024 на транспортний засіб марки «FIAT Doblo» д.н.з. НОМЕР_7 (VIN-код НОМЕР_8 ), який належить ОСОБА_9 - скасувати.

Арешт накладений ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 24.09.2024 на напівпричіп «Krone» д.н.з. НОМЕР_3 (VIN-код НОМЕР_9 ), який належить ОСОБА_10 - скасувати.

Речові докази: автомобіль «FIAT Doblo» д.н.з. НОМЕР_7 (VIN-код НОМЕР_8 ), який зберігається на майданчику для зберігання тимчасово затриманих транспортних засобів ГУ НП у м. Києві, що по вул. Гната Хоткевича 20б в м. Києві - повернути власнику; автомобіль марки «DAF XF105.450» д.н.з. НОМЕР_2 із напівпричепом «Krone» д.н.з. НОМЕР_3 , який під розписку передано на відповідальне зберігання ОСОБА_11 - залишити власнику.

Стягнути з ОСОБА_3 процесуальні витрати за проведення експертизи в сумі 10 114 гривень 28 копійок на користь держави.

На вирок може бути подана апеляція до Київського апеляційного суду через Дарницький районний суд м. Києва протягом 30 діб з моменту його проголошення, а обвинуваченому , який перебуває під вартою, - в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції

Копія вироку негайно після його проголошення вручається засудженому та прокурору.

Суддя: