Справа №:755/6575/23
Провадження №: 1-кс/755/517/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"11" лютого 2025 р. слідчий суддя Дніпровського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора Дніпровської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0003537, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 04.11.2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 358, ч. 4 ст. 190 КК України,

встановив:

До Дніпровського районного суду м. Києва надійшло клопотання прокурора Дніпровської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 про арешт майна в кримінальному провадженні № 0003537, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 04.11.2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 358, ч. 4 ст. 190 КК України.

В обґрунтування клопотання прокурор посилається на те, що державним реєстратором комунального підприємства з утримання та експлуатації житлового фонду спеціального призначення «Спецжитлофонд» ОСОБА_4 , 28.09.2016 прийнято рішення за індексним номером 31607862 (з відкриттям розділу), відповідно до якого за ОСОБА_5 зареєстровано право власності на нежитлове приміщення, загальною площею 57,4 м2, що розташоване за адресою: м. Київ, вул. Воскресенська, буд. 7-А по літері «А». Підставою для прийняття рішення про реєстрацію за ОСОБА_5 права власності на вказане майно стала довідка № 2 від 02.07.2016, видана ТОВ «Інвестиції та проекти», а також технічний паспорт на громадський будинок № 07-02-16/1 від 02.07.2016, що виданий цим же товариством.

Також, державним реєстратором комунального підприємства з утримання та експлуатації житлового фонду спеціального призначення «Спецжитлофонд» ОСОБА_4 26.09.2016 прийнято рішення за індексним номером 31579957 (з відкриттям розділу), відповідно до якого за ОСОБА_5 зареєстровано право власності на нежитлове приміщення, загальною площею 58,5 м2, що розташоване за адресою: м. Київ, вул. Петра Вершигори, буд. 1-В по літері «В». Підставою для прийняття рішення про реєстрацію за ОСОБА_5 права власності на вказане майно стала довідка № 10 від 15.07.2016 ТОВ «Інвестиції та проекти», а також технічний паспорт ТОВ «Інвестиції та проекти» на громадський будинок № 07-15-16/4 від 15.07.2016.

Окрім цього, державним реєстратором комунального підприємства з утримання та експлуатації житлового фонду спеціального призначення «Спецжитлофонд» ОСОБА_4 , 27.09.2016 прийнято рішення за індексним номером 31579957 (з відкриттям розділу), відповідно до якого за ОСОБА_5 зареєстровано право власності на нежитлове приміщення, загальною площею 63 м2, що розташоване за адресою: м. Київ, вул. Алма-Атинська (вул. Алматинська), буд. 2-Д в літ. «Д». Підставою для прийняття рішення про реєстрацію за ОСОБА_5 права власності на вказане майно стала довідка № 25 від 29.07.2016 ТОВ «Інвестиції та проекти», а також технічний паспорт ТОВ «Інвестиції та проекти» на громадський будинок № 07-29-16/3 від 29.07.2016, відповідно до якої нежитлова будівля загальною площею 63 м2, що розташована за адресою: м. Київ, вул. Алма-Атинська (вул. Алматинська), буд. 2-Д в літ. «Д», належить ОСОБА_5 , побудована господарчим способом та прийнята в експлуатацію у 1984 році.

26.07.2016, 28.07.2016 та 29.07.2016 державним реєстратором, на підставі довідок та технічних паспортів, виданих одним і тим самим підприємством до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна внесені відомості про належність ОСОБА_5 трьох об`єктів нерухомості, що побудовані у 1984, 1985 та 1987 роках, які в один день були реалізовані одній людині - ОСОБА_6 , на підставі договорів купівлі-продажу по 1/2 частині майна, посвідчених одним і тим самим нотаріусом - ОСОБА_7 .

Однак, документи на підставі яких проведена державна реєстрація права власності за ОСОБА_5 - нежитлового приміщення, загальною площею 57,4 м2, що розташоване за адресою: м. Київ, вул. Воскресенська, буд. 7-А по літері «А»., нежитлового приміщення, загальною площею 58,5 м, що розташоване за адресою: м. Київ, вул. Петра Вершигори, буд. 1-В по літері «В», та нежитлового приміщення, загальною площею 63 м, що розташоване за адресою: м. Київ, вул. Алма-Атинська (вул. Алматинська), буд. 2-Д в літ. «Д», мають недостовірні дані щодо присвоєння поштової адреси, а отже не можуть бути підставою для проведення державної реєстрації.

Отже, ОСОБА_5 зареєстрував за собою право власності на нежитлові будівлі, розташовані за адресою: АДРЕСА_1 шляхом подання державному реєстратору документів, до яких внесені недостовірні відомості щодо присвоєння цим об`єктам поштової адреси, року будівництва та не відповідають вимогам п.п. 41, 42, 81 Порядку № 1127 та Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Таким чином, враховуючи відсутність законних підстав для здійснення державної реєстрації за ОСОБА_5 права власності на спірні об`єкти нерухомого майна, а сама по собі державна реєстрація не свідчить про виникнення прав власника на нерухоме майно та на реалізацію цього майна на користь ОСОБА_6 .

Окрім того, згідно відкритих даних з сайту Київської міської ради, ні ОСОБА_5 , ні ОСОБА_6 земельні ділянки, розташовані на території міста Києва, в тому числі Дніпровського району міста Києва, у власність чи користування, в тому числі для будівництва об`єктів нерухомості, не передавались, право оренди чи власності на земельні ділянки не реєструвалося.

Постановою від 06.02.2025, об`єкти нерухомого майна - нежитлове приміщення, загальною площею 57,4 м2, що розташоване за адресою: м. Київ, вул. Воскресенська, буд. 7-А по літері «А», нежитлове приміщення, загальною площею 58,5 м2, що розташоване за адресою: м. Київ, вул. Петра Вершигори, буд. 1-В по літері «В», та нежитлове приміщення, загальною площею 63 м2, що розташоване за адресою: м. Київ, вул. Алма-Атинська (вул. Алматинська), буд. 2-Д в літ. «Д», які на даний час зареєстровані за ОСОБА_6 , визнано речовими доказами у вказаному кримінальному провадженні.

Прокурор Дніпровської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 в судове засідання не прибув, подав заяву, в якій просив провести розгляд клопотання про арешт майна без його участі, зазначивши, що позицію викладену у клопотанні підтримує в повному обсязі та наполягає на його задоволенні.

Зважаючи на положення ч. 2 ст. 172 КПК України, слідчий суддя вважає можливим прийняти рішення по суті клопотання у відсутності власника майна.

Вивчивши зміст клопотання та докази, якими воно обґрунтовується, слідчий суддя дійшов наступних висновків.

З матеріалів клопотання вбачається, що слідчим відділом Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві здійснюється досудове розслідування в кримінальному провадженні № 0003537, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 04.11.2022 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 358, ч. 4 ст. 190 КК України. Процесуальне керівництво здійснює Дніпровська окружна прокуратура м. Києва. Кримінальне провадження зареєстроване за фактом того, що виявлено підробку офіційних документів з метою реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна, яке не приймалося в експлуатацію в установленому законом порядку.

Прокурор, з метою збереження речових доказів, просить накласти арешт на об`єкти нерухомого майна, а саме: нежитлове приміщення, загальною площею 57,4 м2, що розташоване за адресою: м. Київ, вул. Воскресенська, буд. 7-А по літері «А», нежитлове приміщення, загальною площею 58,5 м2, що розташоване за адресою: м. Київ, вул. Петра Вершигори, буд. 1-В по літері «В», та нежитлове приміщення, загальною площею 63 м2, що розташоване за адресою: м. Київ, вул. Алма-Атинська (вул. Алматинська), буд. 2-Д в літ. «Д», які на даний час зареєстровані за ОСОБА_6 .

В обґрунтування посилається на те, що ОСОБА_5 набув право власності на нежитлові будівлі, розташовані за адресою: АДРЕСА_1 в незаконний спосіб, і у нього не виникло законне право на реалізацію цього майна на користь ОСОБА_6 .

Відповідно ч. 1 ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Згідно ч. 1, п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження, а арешт є заходом забезпечення кримінального провадження.

При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Частинами 1, 3 ст. 132 КПК України встановлено, що заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.

Застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Відповідно до ч.ч. 1-4 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій та набуті кримінально протиправним шляхом. Відповідно до ч. 10 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Частиною 11 ст. 170 КПК України визначено, що заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Оскільки, майно, на яке просить накласти арешт прокурор, визнано речовим доказом у кримінальному провадженні; зважаючи на те, що незастосування накладення арешту може призвести до настання наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню; та беручи до уваги наслідки арешту майна для інших осіб, розумність та співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, доведеність необхідності такого заходу забезпечення кримінального провадження, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Згідно положень ст. 173 КПК України, у разі задоволення клопотання про арешт майна, слідчий суддя в ухвалі повинен зазначити заборону, обмеження розпоряджатися або користуватися майном у разі їх передбачення та вказівку на таке майно. При цьому заборона використання майна чи заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у тих випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Враховуючи наведене, потреби кримінального провадження виправдовують такий ступінь втручання у права та свободи власника майна, як арешт майна.

Водночас слідчий суддя враховує, що в даному випадку обмеження права власності є розумним і співрозмірним завданням кримінального провадження та обставини кримінального провадження на час прийняття рішення вимагають вжиття такого методу державного регулювання як накладення арешту, з метою збереження речових доказів. За таких обставин, клопотання є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Відомостей щодо негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження слідчим суддею не встановлено.

З урахуванням наведеного та керуючись ст. 98, 170-173, 175, 208, 309, 372, 392, 532 КПК України, -

ухвалив:

Клопотання - задовольнити.

Накласти арешт в кримінальному провадженні № 0003537, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 04.11.2022 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 358, ч. 4 ст. 190 КК України, на об`єкти нерухомого майна, що зареєстровані за ОСОБА_6 (РНОКПП НОМЕР_1 ) шляхом заборони розпорядження, в тому числі, заборони укладання будь-яких договорів купівлі-продажу, міни, дарування, іпотеки, застави, тощо, а саме на:

- нежитлову будівлю в літ. «А», загальною площею 57,4 м2, що розташована по вул. Воскресенській, 7-А в м. Києві (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 000);

- нежитлову будівлю в літ. «В», загальною площею 58,5 м2, що розташована по вул. Вершигори Петра, 1-В (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 000);

- нежитлову будівлю в літ. «Д», загальною площею 63,0 м2, що розташована по вул. Алма-Атинська, 2-Д (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 000).

Заборонити державним реєстраторам прав на нерухоме майно, в розумінні Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», а також будь-яким іншим особам, уповноваженим на виконання функцій державних реєстраторів, будь-яким суб`єктам державної реєстрації прав та нотаріусам вчиняти будь-які дії, пов`язані з державною реєстрацією речових прав на об`єкти нерухомого майна - нежитлову будівлю в літ. «А», загальною площею 57,4 м2, що розташована по вул. Воскресенській, 7-А в м. Києві (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 000); нежитлову будівлю в літ. «В», загальною площею 58,5 м2, що розташована по вул. Вершигори Петра, 1-В (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 000); нежитлову будівлю в літ. «Д», загальною площею 63,0 м2, що розташована по вул. Алма-Атинська, 2-Д (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 000), в тому числі, приймати рішення про державну реєстрацію, здійснювати будь-яку державну реєстрацію змін стосовно вказаного нерухомого майна та вносити будь-які записи про такі зміни до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню.

Зобов`язати слідчого/прокурора у кримінальному провадженні передати ухвалу особі, на майно якої, накладено арешт.

Підозрюваний, його захисник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1