печерський районний суд міста києва
Справа № 757/89/25-к
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 січня 2025 року Печерський районний суд міста Києва у складі: слідчого судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого слідчого відділу Печерського управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві ОСОБА_3 , про накладення арешту на тимчасово вилучене майно у кримінальному провадженні № 0002050 від 09.09.2024,

ВСТАНОВИВ:

Старший слідчий слідчого відділу Печерського управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві ОСОБА_3 , за погодженням прокурора Печерської окружної прокуратури у місті Києві ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0002050 від 09.09.2024, звернувся до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на майно, яке вилучене в ході проведення особистого обшуку затриманого в порядку ст. 208 КПК України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме:

1) Мобільний телефон «iPhone 15 Pro max», ІМЕІ: НОМЕР_1 , який запаковано до спец пакету № ICR0113725, який належить ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Метою накладення арешту є забезпечення збереження речових доказів у кримінальному провадженні, збереження вищевказаного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

З наданих в обґрунтування матеріалів вбачається, що Слідчим відділом Печерського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві, за процесуального керівництва Печерської окружної прокуратури міста Києва, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0002050, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 09.09.2024, за підозрою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що у ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який проживає на території Івано-Франківської області, та в зв`язку з цим був обізнаний у специфіці незаконного перетину державного кордону України, виник злочинних умисел на протиправне збагачення шляхом незаконного переправлення громадян України, які підлягають мобілізації під час дії воєнного стану, через державний кордон України до країн Європейського Союзу, за грошову винагороду.

Усвідомлюючи неможливість одноособового вчинення вищезазначених злочинів, а також те, що для успішної реалізації злочинного умислу щодо здійснення незаконного переправлення кількох осіб через державний кордон України необхідні спільні дії кількох осіб, ОСОБА_6 вступивши в змову з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та іншими невстановленими досудовим розслідуванням особами, які є місцевими жителями прикордонних населених пунктів Івано-Франківської області та обізнані у особливостях організації незаконного переправлення осіб через державний кордон України поза межами пунктів пропуску до країн Європейського Союзу, можуть керувати такими діями та сприяти їх вчиненню шляхом надання для цього засобів, порад та вказівок, з корисливих мотивів,та які обізнані в особливостях місцевості Західних областей України, маючих у своєму користуванні автомобілі за для непомітного перевезення через встановлені контрольні блок-пости військовозобов`язаних громадян України, які не мають підстав для легального перетину через державний кордон України та хочуть незаконно перетнути кордон, скориставшись незаконними послугами вищезазначених осіб за грошові кошти.

Надалі, ОСОБА_6 та ОСОБА_5 та інші невстановлені досудовим розслідуванням особи, об`єднавшись у групу осіб, домовившись між собою про вчинення кримінального правопорушення за попередньою змовою групою осіб, з метою організації незаконного переправлення осіб через державний кордон України поза межами пунктів пропуску, використовуючи в якості каналу спілкування засоби мобільного зв`язку, мобільні додатки-мессенджери, у грудні 2024 року підшукали кількох військовозобов`язаних громадян України, які не мають підстав для легального перетину через державний кордон України та хочуть незаконно перетнути кордон, скориставшись незаконними послугами за грошові кошти, зокрема ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та інших осіб, для їх незаконного переправлення через державний кордон України приблизно за 10 000 Євро кожний.

У подальшому, 29.10.2024, приблизно о 13 годині 00 хвилин,

ОСОБА_6 , діючи з прямим умислом, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки, діючи спільно за попередньою змовою групою осіб із невстановленими досудовим розслідуванням особами, використовуючи засоби мобільного зв`язку та месенджери, у ході розмов із ОСОБА_7 , який був залучений до конфіденційного співробітництва працівниками правоохоронних органів, повідомив останньому, що зможе організувати його незаконне переправлення через державний кордон з України за грошову винагороду в сумі 10 000 Євро, які потрібно буде передати за його незаконне переправлення через державний кордон України, після чого за допомогою засобів мобільного зв`язку повідомив про необхідність прибуття ОСОБА_7 23.12.2024 потягом до міста Івано-Франківськ, Івано-Франківської області, поселитися в готелі та чекати на транспортний засіб для подальшого його перевезення до Закарпатської області.

Після чого, 23.12.2024, ОСОБА_7 , виконуючи вказівки ОСОБА_6 про вжиття заходів конспірації, прибув до міста Івано-Франківськ, Івано-Франківської області та відповідно до попередніх вказівок очікував поки його забере ОСОБА_6 та доставить до готелю.

В свою чергу ОСОБА_6 діючи з прямим умислом, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, діючи спільно за попередньою змовою групою та відповідно до розподілених ролей, сприяючи організації незаконному переправленню осіб через державний кордон України порадами, вказівками, наданням засобів та усуненням перешкод, будучи обізнаними в особливостях місцевості Західних областей України та можуть непомітно для правоохоронних органів перевезти через встановлені контрольні блок-пости військовозобов`язаних громадян України, які не мають підстав для легального перетину через державний кордон України та хочуть незаконно перетнути кордон, скориставшись незаконними послугами вищезазначених осіб за грошові кошти, 23.12.2024, приблизно о 12 год. 25 хв. на автомобілі марки Volvo, реєстраційний номер НОМЕР_2 під`їхав до ОСОБА_7 , посадив останнього на переднє сидіння автомобілю та вирушили до готелю в м. Івано-Франківськ, Івано-Франківської області, де останній і перебував.

Надалі, ОСОБА_6 , керуючи транспортним засобом марки Mercedes-Benz Sprinter, д.н.з. НОМЕР_3 , 24.12.2024, приблизно о 10 год. 50 хв. забрав ОСОБА_7 в готелі та посадив останнього до салону вказаного мікроавтобуса і вони вирушили в напрямку вул. Шухевичів в м. Івано-Франківськ, Івано-Франківської області, де приблизно о 11 год. 09 хв., ОСОБА_7 передав грошові кошти ОСОБА_6 у розмірі 6000 доларів США за організацію його незаконного переміщення через державний кордон України.

Вподальшому, ОСОБА_6 , отримавши від ОСОБА_7 грошові кошти в сумі 6000 доларів США, керуючи транспортним засобом марки Mercedes-Benz Sprinter, д.н.з. НОМЕР_3 , приїхав на автозаправну станцію «WOG», за адресою: вул. Тисменицька 248а, с. Микитинці, Івано-Франківської області, передав грошові кошти ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який відповідного до злочинного плану, діючи з прямим умислом, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, діючи спільно за попередньою змовою групою та відповідно до розподілених ролей, сприяючи організації незаконному переправленню осіб через державний кордон України порадами, вказівками, наданням засобів та усуненням перешкод, будучи обізнаними в особливостях місцевості Західних областей України та може непомітно для правоохоронних органів перевезти через встановлені контрольні блок-пости військовозобов`язаних громадян України, які не мають підстав для легального перетину через державний кордон України та хочуть незаконно перетнути кордон, скориставшись незаконними послугами вищезазначених осіб за грошові кошти, мав в подальшому доставити ОСОБА_7 через державний кордон України до країн Європейського Союзу та був затриманий на підставі ст. 208 КПК України разом із грошовими коштами.

В подальшому, 24.12.2024 в період часу з 12 год 16 хв по 12 год. 30 хв. слідчим СВ Печерського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_8 на підставі ст.208 КПК України, було затримано ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в ході проведення особистого обшуку було виявлено та вилучено:

- Мобільний телефон «iPhone 15 Pro max», ІМЕІ: НОМЕР_1 , який запаковано до спец пакету № ICR0113725, який належить ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Вказані речі зберегли на собі сліди вчинення кримінального правопорушення, тобто на вказаних речах міститься документація та листування, які прямо чи опосередковано підтверджують обставини вчинення кримінального правопорушення.

24.12.2024 вище зазначені речі визнані речовими доказами та приєднані до матеріалів кримінального провадження.

25.12.2024 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

25.12.2024 ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

Зазначені предмети мають значення речових доказів в значенні ст. 98 КПК України, а саме являються матеріальними об`єктами, які могли бути знаряддям вчинення злочину та/або могли зберігати на собі його сліди, на даному етапі мотив вчинення злочину достеменно не встановлений, та можуть бути використаний як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Таким чином, є обґрунтована необхідність застосування на даній стадії досудового розслідування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна з метою збереження речових доказів.

Слідчий направив на адресу суду заяву про розгляд клопотання за його відсутності, клопотання підтримав у повному обсязі, просив його задовольнити.

Слідчий суддя розглянув клопотання за відсутності власника майна на підставі ч. 2 ст. 172 КПК України.

Згідно норми ч. 4 ст. 107 КПК України фіксація за допомогою технічних засобів під час розгляду клопотання слідчим суддею не здійснювалась.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 131 КПК України захід забезпечення кримінального провадження застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

Одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна (ч. 2 ст. 131 КПК України).

Відповідно до ч. 1-3 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Крім того, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів. У такому випадку арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно з ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Отже, арешт з метою забезпечення речових доказів, по суті являє форму забезпечення доказів у кримінальному провадженні та не вимагає обов`язкового повідомлення підозри у кримінальному провадженні, не пов`язується з особою, підозрюваною у вчиненні кримінального провадження.

Відповідно до ч. 2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони:

1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди;

2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення;

3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом;

4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Відповідно до ч. 2 ст. 168 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

Згідно ч. 5 ст. 171 КПК України, клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено. У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

Так, обшук було проведено 24.12.2024 року та в подальшому 25.12.2024 року слідчий направив зазначене клопотання до суду.

З урахуванням наведеного, слідчий суддя дійшов висновку про задоволення клопотання слідчого та накладення арешту на майно, яке вилучене в ході проведення особистого обшуку затриманого в порядку ст. 208 КПК України ОСОБА_5 , оскільки таке майно відповідає критеріям, передбаченим ст. 98 КПК України, його визнано речовим доказом у кримінальному провадженні та метою такого арешту є забезпечення зберігання речових доказів.

Керуючись ст. 98, 170-173, 175, 309, 372, 392, 532 КПК України,-

УХВАЛИВ:

Клопотання - задовольнити.

Накласти арешт з метою забезпечення збереження речових доказів у кримінальному провадженні № 0002050 від 09.09.2024, на тимчасово вилучене майно, яке вилучене в ході проведення особистого обшуку затриманого в порядку ст. 208 КПК України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме:

1) Мобільний телефон «iPhone 15 Pro max», ІМЕІ: НОМЕР_1 , який запаковано до спец пакету № ICR0113725, який належить ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_1