№ 173/2736/23
№ 1-кп/207/90/25
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 лютого 2025 року Баглійський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора Волноваського відділу Маріупольської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного реґіону ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кам`янське в залі Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська кримінальне провадження № 0000237 за звинуваченням :

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Верхньодніпровск, Верхньодніпровського району Дніпропетровської області, громадянина України, який має середньо-спеціальну освіту, розлучений, має малолітню дитину доньку ОСОБА_6 , 2011 р.н., раніше не судимий, на час вчинення злочину військовослужбовець військової служби за призовом під час мобілізації на посаді головного сержанта 2 стрілецького взводу 2 стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 у військовому званні молодший сержант,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 413 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 обвинувачується в тому, що він будучи військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації військової частини НОМЕР_1 та перебуваючи на посаді головного сержанта 2 стрілецького взводу 2 стрілецької роти у військовому званні «молодший сержант», діючи в умовах воєнного стану, в порушення вимог ст. ст. 9, 11, 127-128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 3, 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України затвердженого Законом України №551-ХІV від 24.03.1999 року, п.п. 1.14 Інструкції про організацію обліку, зберігання і видачу стрілецької зброї та боєприпасів у Збройних Силах України, затвердженої наказом Міністра оборони України від 29.06.2005 року № 359, п. 21 ч. ІІ наказу МО України № 569 від 20.10.2015 р., діючи зі злочинною самовпевненістю, передбачаючи можливість настання суспільно-небезпечних наслідків, але легковажно розраховуючи на їх відвернення, маючи реальну можливість належним чином дотримуватися правил зберігання зброї, приблизно у кінні березня 2023 року у денний час доби, перебуваючи у м. Верхньодніпровську Кам`янського району Верхньодніпровської об`єднаної територіальної громади Дніпропетровської області (більш точний час та місце під час досудового розслідування не встановлено), допустив втрату закріпленої та ввіреної йому для службового користування штатної вогнепальної зброї та боєприпасів - пістолету «Макарова» 1982 р.в. № НОМЕР_2 залишковою вартістю 1380 грн. 24 коп. та бойових припасів - 16 патронів до пістолету «Макарова» калібру 9 мм залишковою вартістю 5 грн. 92 коп. , а всього на суму 1386 грн.16 коп., що потягло їх втрату.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав свою вину у скоєному, пояснив, що визнає вину у втраті пістолету та бойових припасів повністю, пояснив, що перебуваючи вдома у м. Верхньодніпровську знаходився у стані нервового стресу після повернення з зони бойових дій; у якому саме місці втратив та за яких обставин і коли саме, не пам`ятає, оскільки не одразу помітив зникнення пістолету, а лише через декілька днів; стверджує, що набої вже усі були відстріляні ще під час ведення бойових дій, але підтвердити цю обставину не може, тому не оспорює обвинувачення. Просить не призначати йому покарання у вигляді реального позбавлення волі, розкаюється у скоєному, зобов`язується дотримуватись вимог закону у подальшому.

Крім повного визнання своєї провини обвинуваченим ОСОБА_4 , його вина у вчиненні інкримінованого злочину підтверджується сукупністю зібраних у справі доказів:

протоколом обшуку від 01.06.2023 року за місцем проживання обвинуваченого за адресою: АДРЕСА_1 , під час якого будь-яких предметів вогнепальної зброї та та інших заборонених предметів не виявлено (т.с. 1, арк.с. 8-11);

протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками з фототаблицею від 22.06.2023 р., відповідно до якого в присутності понятих свідок ОСОБА_7 вказав, що на фотознімку №1 , на якому зображено ОСОБА_4 , знаходиться особа, яка передала йому вогнепальну зброю(т.с. 1, арк.с. 32-33).

Дослідивши обставини справи та перевіривши їх наявними у справі доказами, суд вважає вину обвинуваченого ОСОБА_4 у втраті ввіреної для службового користування зброї, бойових припасів, внаслідок порушення правил їх зберігання, вчинене в умовах воєнного стану, повністю доведеною і кваліфікує його дії відповідно за ч. 3 ст. 413 КК України.

Відповідно до змісту ст. ст. 50, 65 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами. Суд, при призначенні покарання, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Вирішуючи питання про вид та розмір покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , суд враховує обставини та тяжкість скоєного, особу обвинуваченого, який повністю визнав вину та розкаявся у скоєному, раніше не судимий, має малолітню дитину на утриманні, згідно побутової характеристики за місцем мешкання характеризується задовільно, скарг від мешканців міста щодо порушення ним громадського порядку не надходило (т.с. 1, арк.с. 48), згідно довідки в.о. директора КДЦ КП «Верхньодніпровська міська центральна лікарня» Верхньодніпровської міської ради в реєстрі у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, за медичною допомогою не звертався (т.с. 1, арк.с 49); як обставину, що пом`якшує вину, суд враховує щире каяття у скоєному; обставин, що обтяжують вину, не встановлено, тому суд вважає необхідним і достатнім для виправлення призначити ОСОБА_4 покарання у вигляді позбавлення волі зі звільненням від його відбування з іспитовим строком та покладення обов`язків, передбачених п. п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України.

Питання стосовно речових доказів у кримінальному провадженні вирішити згідно ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 371, 373- 374, 376 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

ОСОБА_5 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 413 КК України та призначити йому покарання у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання, якщо він в період іспитового строку тривалістю 2 (два) роки не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі п. п. 1, 2 ч.1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_5 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом пробації.

Запобіжний захід ОСОБА_4 до набрання вироком чинності не обирати.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити засудженому та прокурору.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду через суд першої інстанції протягом 30 днів з дня проголошення вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1