Справа № 161/364/25 Провадження №11-сс/802/45/25 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 січня 2025 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря

судового засідання- ОСОБА_5 ,

прокурора - ОСОБА_6 ,

слідчого - ОСОБА_7

підозрюваного - ОСОБА_8 ,

захисника - ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні провадження (ЄРДР № №0000092) за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні прокурора Волинської обласної прокуратури ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 08 січня 2025 року про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання стосовно підозрюваного ОСОБА_8 ,

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 08 січня 2025 року відмовлено у задоволенні клопотання старшого слідчого СУ ГУНП у Волинській області ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту стосовно ОСОБА_8 .

Водночас підозрюваному у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 5 ст. 191, ч. 1 ст. 366 КК України, ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , застосовано запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання. Відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України покладено на підозрюваного ОСОБА_8 наступні обов`язки:

- з`являтись на виклик до слідчого, прокурора та суду у визначений та попередньо погоджений день та час на протязі терміну розслідування та судового провадження кримінального провадження №0000092, а в разі неможливості з`явитись через поважні причини завчасно повідомити про це зазначену (их) посадову (их) особу (осіб);

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

- не спілкуватись із свідками: ОСОБА_10 ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 у даному провадженні;

- здати на зберігання у відповідний орган Управління Державної міграційної служби у Волинській області паспорт гр. України для виїзду за кордон (за наявності).

Під час розгляду клопотання в суді першої інстанції, з врахуванням наведених слідчим та прокурором доводів, слідчим суддею прийнято рішення про можливість та доцільність застосування запобіжного заходу, визначеного ст. 176 КПК України, зокрема, у виді особистого зобов`язання з покладенням відповідних обов`язків, що зможе запобігти доведеним під час розгляду клопотання ризикам, забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного та достатньою мірою буде гарантувати виконання останнім покладених обов`язків, визначених ст. 194 КПК України.

Не погодившись з ухвалою слідчого судді прокурором подано апеляційну скаргу в якій він вважає оскаржене судове рішення незаконним та необгрунтованим у зв`язку з неповнотою судового розгляду, невідповідністю висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам справи. В обґрунтування апеляційних вимог вказує, що слідчим суддею безпідставно застосовано стосовно ОСОБА_8 надто м`який запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, оскільки ризики, передбачені п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, стороною обвинувачення належним чином доведено. Просить оскаржену ухвалу скасувати та постановити нову, якою задовольнити клопотання слідчого та обрати ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком на два місяці, заборонивши йому цілодобово залишати своє місце проживання, за виключенням оголошення у зазначений період повітряної тривоги, з покладенням обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України.

Заслухавши доповідача, який виклав суть ухвали слідчого судді та доводи апеляційної скарги, прокурора, який підтримав свою апеляційну скаргу та просив її задовольнити, підозрюваного та його захисника, які заперечили проти задоволення апеляційної скарги прокурора, пояснення слідчого, перевіривши матеріали кримінального провадження, апеляційний суд доходить наступного висновку.

В силу статей 131-132 КПК України, запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжних заходів є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим, покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування чи/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно норм ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Як вбачається зі змісту оскарженої ухвали, відмовляючи у застосуванні запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, слідчий суддя правильно застосував вимоги ч. 4 ст. 194 КПК України, відповідно до якої, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, тобто наявність обґрунтованої підозри та наявність ризиків згідно ст. 177 КПК України, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, тобто недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання цим ризикам, то слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Клопотанням слідчого та наданими до нього матеріалами підтверджено, що СУ ГУНП у Волинській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження, яке внесене до ЄРДР за №0000092 від 13.09.2023 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 5 ст. 191, ч. 1 ст. 366 КК України.

ОСОБА_8 04.01.2025 повідомлено про підозру у вчиненні вказаних вище кримінальних правопорушень.

Слідчий суддя, розглядаючи клопотання слідчого, встановив наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 5 ст. 191, ч. 1 ст. 366 КК України, що підтверджується доданими матеріалами.

Твердження сторони обвинувачення про необхідність застосування до підозрюваного запобіжного заходу саме у виді домашнього арешту для запобігання ризикам, вказаним у ч. 1 ст. 177 КПК України, належним чином не мотивовані. Клопотання не містить належних обґрунтувань, а матеріали провадження будь-яких доказів, які давали б суду підстави для застосування до підозрюваного запобіжного заходу саме у виді домашнього арешту, а також, що більш м`який запобіжний захід не зможе дієво запобігти вказаним у клопотанні та доведеному в суді ризику.

З урахуванням наведено, колегія суддів вважає доводи прокурора, які викладені в апеляційній скарзі, нічим іншим як недоведеними припущеннями щодо можливої процесуальної поведінки підозрюваного.

На думку апеляційного суду слідчий суддя правильно врахував, вагомість доданих матеріалів, тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_8 у разі визнання його винним, а також дані про особу підозрюваного, який дотримується належної процесуальної поведінки, про що ствердила в судовому засіданні і слідча, має міцні соціальні зв`язки, постійне місце проживання та роботи, одружений, на його утриманні перебуває двоє малолітніх дітей, яких матеріально забезпечує фактично лише підозрюваний. Також встановлено, що слідчим доведено наявність ризику, передбаченого ч. 1 ст. 177 КПК України, однак не доведено що у даному конкретному випадку є недостатнім застосування більш м`якого запобіжного заходу для запобігання ризику доведеного в судовому засіданні.

З огляду на наведене суд апеляційної інстанції вважає правильним висновок слідчого судді про можливість застосування до ОСОБА_8 більш м`якого запобіжного заходу, ніж домашній арешт, а саме особисте зобов`язання, з покладенням на нього обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Будь-яких порушень норм чинного КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, апеляційний суд не вбачає, а тому дане судове рішення є законним та обґрунтованим.

Таким чином, апеляційна скарга прокурора підлягає залишенню без задоволення, а оскаржене судове рішення, - без змін.

На підставі наведеного і керуючись ст.ст.376, 405, 407, 422 КПК України, Волинський апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні прокурора Волинської обласної прокуратури ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 08 січня 2025 року стосовно ОСОБА_8 - без змін.

Ухвала набирає законної сили негайно з моменту її проголошення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Головуючий:

Судді: