Справа 688/5873/24
№ 1-в/688/529/24
Ухвала

Іменем України

26 грудня 2024 року м. Шепетівка

Шепетівський міськрайонний суд Хмельницької області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

представника ШВК №98 ОСОБА_4 ,

представника засудженого ОСОБА_5 ,

засудженого ОСОБА_6 ,

розглянувши в режимі відеоконференції у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Шепетівці клопотання адвоката ОСОБА_5 в інтересах засудженого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про приведення вироку у відповідність до Закону України "Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів" № 3886-ІХ від 18 липня 2024 року, що набрав чинності 09 серпня 2024 року,

встановив:

До Шепетівського міськраойонного суду Хмельницької області надійшло зазначене клопотання, в якому ставиться питання про приведення вироку Оболонського районного суду м. Києва від 14 квітня 2023 року у відповідність до Закону України "Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів" № 3886-ІХ від 18 липня 2024 року, що набрав чинності 09 серпня 2024 року.

ПОЗИЦІЇ УЧАСНИКІВ СУДОВОГО РОЗГЛЯДУ

Представник ДУ «Шепетівська виправна колонія (№98)», засуджений та його представник клопотання підтримали і просили його задовольнити.

Прокурор щодо задоволення подання не заперечував.

ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ ОБСТАВИНИ

Судом встановлено, що ОСОБА_6 раніше судимий: 1) 04 березня 2014 року вироком Деснянського районного суду м. Києва за ч.2 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком 2 роки, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік; 2) 26 листопада 2015 року Гребінківського районного суду Полтавської області за ч.2 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком 3 роки, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік; 3) 08 серпня 2017 року вироком Гребінківського районного суду Полтавської області за ч.2 ст.186, ст.76 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком 4 роки, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки; 4) 14 лютого 2019 року вироком Бориспільського міськрайонного суду Київської області за ч.1 ст.187, ст.71 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком 5 років; 5) 20 травня 2020 року вироком Дарницького районного суду м. Києва за ч.1 ст.187 ч.4 ст.70 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком 6 років; 6) 14 квітня 2023 року вироком Оболонського районного суду м. Києва за ч.2 ст.15 ч.2 ст.185, ч.4 ст.70 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком 7 років.

ОСОБА_6 засуджений вироком Ленінського районного суду м. Полтави від 07 червня 2024 року за ч.1 ст.309 КК України до 2 років обмеження волі. Відповідно до ч.1 ст.71 КК України за сукупністю вироків, до призначеного покарання приєднано покарання за вироком Оболонського районного суду м. Києва від 14 квітня 2023 року та остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі строком 7 років 3 місяці.

Зі змісту вироку Оболонського районного суду м. Києва від 14 квітня 2023 року вбачається, що ОСОБА_6 в серпні 2017 року вчинив крадіжку майна на суму 399грн 48 коп.

ПОЛОЖЕННЯ ЗАКОНУ, ЩО ПІДЛЯГАЮТЬ ЗАСТОСУВАННЮ

Стаття 58 Конституції України - закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи. Ніхто не може відповідати за діяння, які на час їх вчинення не визнавалися законом як правопорушення.

Стаття 3. Законодавство України про кримінальну відповідальність.

частина 1 - законодавство України про кримінальну відповідальність становить Кримінальний кодекс України, який ґрунтується на Конституції України та загальновизнаних принципах і нормах міжнародного права.

частина 6 - зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Стаття 4 КК України - чинність закону про кримінальну відповідальність у часі.

частина 2 - кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.

частина 3 - часом вчинення кримінального правопорушення визнається час вчинення особою передбаченої законом про кримінальну відповідальність дії або бездіяльності.

Стаття 5 КК України зворотна дія закону про кримінальну відповідальність у часі.

частина 1 - закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Закон України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення» та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18 липня 2024 року № 3886-IX в частині викладення нової редакції ст. 51 КУпАП, відповідно до якого кримінальна відповідальність за вчинення викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрат настає в разі, якщо сума викраденого майна перевищує два неоподатковуваних мінімуму доходів громадян, яким введена часткова декриміналізація кримінальних правопорушень.

Частина 2 статті 51 КУпАП, яка визначає граничний розмір вартості викраденого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати у розмірі до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, за що винна особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності.

Підпункт 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV Податкового кодексу України що застосовується при посиланнях на неоподаткований мінімум доходів громадян в законах або інших нормативно-правових актах, за винятком норм адміністративного та кримінального законодавства у частині кваліфікації злочинів або правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги та визначає, що податкова соціальна пільга дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року, для будь-якого платника податку.

Частини 2,3 статті 74 КК України - особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання. Призначена засудженому міра покарання, що перевищує санкцію нового закону, знижується до максимальної межі покарання, встановленої санкцією нового закону. У разі якщо така межа передбачає більш м`який вид покарання, відбуте засудженим покарання зараховується з перерахуванням за правилами, встановленими частиною першою статті 72 цього Кодексу.

Пункт 13 ч. 1 ст. 537 КК України - під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України.

Пункт 4 розділу ІІ Прикінцевих та перехідних положень КК України - особи, які відбувають покарання, призначене за сукупністю вироків, у разі звільнення їх від відбування покарання за окремі злочини на підставі пункту 1 цього розділу продовжують відбувати покарання, призначене вироком суду за інші злочини, що входять у сукупність, якщо це покарання ними ще не відбуте. Призначене покарання підлягає зменшенню також у випадках, передбачених пунктом 5 цього розділу.

МОТИВИ І ВИСНОВКИ СУДУ

Відповідальність за вчинення дій, передбачених ч. 1 ст. 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення, настає, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до 2 неоподатковуваних розмірів доходів громадян. Отже, особа, яка вчинила дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, підлягає адміністративній відповідальності у випадку, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 2 НМДГ.

Відповідно до вироку Оболонського районного суду м. Києва від 14 квітня 2023 року вартість викраденого засудженим майна склала 399грн 48 коп.

Суд вважає необхідним застосувати зворотну дію у часі Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення» та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18 липня 2024 року № 3886-IX, яким внесені зміни до законодавства в частині розмежування відповідальності за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати від кримінально караного діяння, відповідальність за яке передбачена відповідними статтями Кримінального кодексу України за принципом визначення граничного розміру викраденого майна у розмірі до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, за вчинення якого особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності.

Враховуючи наведені норми закону, суд встановив, що застосовуючи зворотну дію закону у часі на момент вчинення ОСОБА_6 злочину, за який він засуджений, слід дійти висновку, що особа, яка вчинила крадіжку майна, може бути притягнута до кримінальної відповідальності у разі, якщо сума викраденого майна станом на момент вчинення правопорушення у серпні 2017 року перевищує 1684 грн. Відповідно до вироку Оболонського районного суду м. Києва від 14 квітня 2023 року вартість викраденого майна сума є нижчою, що свідчить про відсутність підстав для притягнення особи до кримінальної відповідальності.

За таких обставин, враховуючи часткову декриміналізацію, введену новим Законом, на підставі ч.1 ст.5 та ч.ч.2, 3 ст.74 КК України, суд вважає за необхідне звільнити ОСОБА_6 від відбування покарання за вироком Оболонського районного суду м. Києва від 14 квітня 2023 року.

Крім того, вирок Ленінського районного суду .Полтави від 07 червня 2024 року підлягає приведенню у відповідність, а саме в частині призначення остаточного покарання за цим вироком та вироком Дарницького районного суду м. Києва від 20 травня 2020 року, відповідно до положення ч.4 ст.70 КК України.

Керуючись ст. ст. 536, 539 КПК України, суд,

ухвалив:

Клопотання задовольнити.

Засудженого ОСОБА_6 звільнити від відбування покарання за вироком Оболонського районного суду м. Києва від 14 квітня 2023 року за ч.2 ст.15 ч.2 ст.185 КК України у виді 2 років позбавленні волі.

Привести у відповідність чинному законодавству вирок Ленінського районного суду м. Полтави від 07 червня 2024 року.

ОСОБА_6 вважати засудженим за ч.1 ст.309 КК України із призначенням покарання 2 (два) роки обмеження волі.

Відповідно до ч.1 ст.71 КК України за сукупністю вироків, до призначеного покарання приєднати невідбуте покарання за вироком Дарницького районного суду м. Києва від 20 травня 2020 року та остаточно призначити покарання у виді позбавлення волі строком 6 років 6 місяців.

Ухвала може бути оскаржена до Хмельницького апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення через Шепетівський міськрайонний суд Хмельницької області.

Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Головуючий суддя: