ЄУН справи: 323/19/20>
Номер провадження: 1-кп/336/203/2025
ВИРОК

Іменем України

07 березня 2025 року м. Запоріжжя

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі колегії суддів:

головуючого судді ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі ОСОБА_4

за участі прокурора ОСОБА_5

обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7

захисників адвокатів ОСОБА_8 , ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за звинуваченням

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Запоріжжя, громадянина України, зареєстрований проживаючим у АДРЕСА_1 , не одруженого, офіційно не працевлаштованого, раніше засудженого вироком Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 12.06.2017 року за ст. 185 ч. 1, ст. 15 ч. 2 ст. 185 ч. 2 КК України до 1 року позбавлення волі, звільнений від відбування покарання з випробуванням строком на 1 рік;

вироком Оріхівського районного суду Запорізької області від 05.08.2021 року за ст. 185 ч. 2 КК України із застосуванням ст. 71 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі (строк відбування покарання рахується з дня проголошення вироку),

у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 115 ч. 2 п. 6,12 КК України, ст. 289 ч. 3 КК України, ст. 28 ч. 2 ст. 357 ч. 3 КК України,

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у с. Новосолоне Новомиколаївського району Запорізької області, зареєстрованого проживаючим за адресою: АДРЕСА_2 , не одруженого, офіційно не працевлаштованого, раніше засудженого вироком Вільнянського районного суду Запорізької області від 23.07.2023 року за ст. 309 ч. 1 КК України до штрафу в розмірі 1 тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (відомості про виконання відсутні),

у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 115 ч. 2 п. 6,12 КК України, ст. 289 ч. 3 КК України, ст. 28 ч. 2 ст. 357 ч. 3 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

28 серпня 2019 року ОСОБА_7 вступив у злочинну змову із ОСОБА_6 , направлену на незаконне заволодіння транспортним засобом ОСОБА_10

30 серпня 2019 року приблизно о 13 годині ОСОБА_7 , маючи умисел на незаконне заволодіння транспортним засобом ОСОБА_10 , зателефонував останньому та під вигаданим приводом, попрохав відвезти його та ОСОБА_6 в одне з сіл Оріхівського району Запорізької області за грошову винагороду, на що ОСОБА_10 погодився.

Того ж дня приблизно о 19 годині 30 хвилин ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , діючи за раніше вигаданим планом, перебуваючи у сщ. Степногірськ Василівського району Запорізької області, зустрілися з ОСОБА_10 та на належному останньому автомобілі марки «JEELY» моделі «MR-7151A», 2007 року виготовлення, реєстраційний номер НОМЕР_1 , направились за вказаним ОСОБА_7 та ОСОБА_6 маршрутом.

30 серпня 2019 року приблизно о 21 годині ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , перебуваючи на відкритій ділянці місцевості, яка представляє собою Т-образне перехрестя ґрунтових доріг, розташованій за координатами: широта 47.573475, довгота 36.022692, приблизно на відстані 8,5-9 км від села Білогір`я Оріхівського району Запорізької області, маючи умисел на умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, діючи з корисливих мотивів, за попередньою змовою групою осіб, з метою вбивства ОСОБА_10 , вдвох нанесли не менше 20 ударів кулаками рук та взутими ногами в область голови та тулубу потерпілого, потім ОСОБА_6 повалив ОСОБА_10 на землю та вони продовжили побиття останнього, наносячи кожний не менше 5 ударів взутими ногами по всім частинам тіла, в результаті чого ОСОБА_10 втратив свідомість.

Внаслідок таких дій ОСОБА_7 та ОСОБА_6 спричинили ОСОБА_10 наступні тілесні ушкодження:

?на голові та обличчі: садно на рівні лівої щоки та лівої виличної області з крововиливом у підлеглі м`які тканини.

?в області шиї: подвійна замкнена странгуляційна борозна у нижній третині без достовірних ознак прижиттєвого утворення.

?на правій верхній кінцівці: два садна на зовнішній поверхні правого плечового суглоба; множинні дрібні зливні садна на зовнішній поверхні правого ліктьового суглоба.

?на лівій верхній кінцівці: множинні дрібні садна на задній поверхні ліктьового суглоба; садно на внутрішній поверхні у нижній третині передпліччя; множинні дрібні садна на внутрішній поверхні у середній третині передпліччя.

?на правій нижній кінцівці: три дрібних внутрішньо шкірних крововиливи на внутрішній поверхні у середній третині; крововилив на внутрішній поверхні правого колінного суглоба; дрібні садна на тильній поверхні правої стопи на рівні 1-3 плюсне-фалангових суглобів; ділянка з ознаками тиску на передній поверхні правого гомілково-ступневого суглобу.

?на лівій нижній кінцівці: садно на передній поверхні колінного суглоба; ділянка з ознаками тиску на передній поверхні лівого гомілково-ступневого суглобу;

?на тулубі: множинні дрібні садна на задній поверхні грудної клітки зліва, на рівні лівої лопатки та хребта; садно на рівні верхнього краю правої лопатки; синець на лівій задній поверхні грудної клітки, по лопатковій лінії, на рівні 5-8 ребер з крововиливом у підлеглі м`які тканини; садно у поперековій ділянці вздовж хребта.

Далі ОСОБА_7 або ОСОБА_6 , адже встановити конкретного виконавця цих дій в ході судового слідства не виявилось можливим, діючи за попередньою змовою, продовжуючи реалізовувати умисел на вбивство потерпілого, з корисливих мотивів, охопив шию ОСОБА_10 кистями своїх рук та здавлював органи дихання потерпілого, що призвело до механічної асфіксії, від якої настала смерть ОСОБА_10 на місці події. Тим самим, ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , діючи з корисливих мотивів, за попередньою змовою між собою, скоїли умисне вбивство ОСОБА_10 .

Після цього ОСОБА_6 , не усвідомлюючи, що ОСОБА_10 помер, з багажного відділення зазначеного автомобіля дістав мотузку та разом з ОСОБА_7 , бажаючи настання смерті ОСОБА_10 , зв`язали руки, ноги та шию останнього, після помістили труп потерпілого у багажне відділення автомобіля, після чого на автомобілі під керуванням ОСОБА_6 направились в бік міста Запоріжжя з метою позбавлення тіла ОСОБА_10 .

Також приблизно о 21 годині ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , перебуваючи на відкритій ділянці місцевості, яка представляє собою Т-образне перехрестя ґрунтових доріг, розташованій за координатами: широта 47.573475, довгота 36.022692, приблизно на відстані 8,5-9 км від села Білогір`я Оріхівського району Запорізької області, з метою реалізації свого злочинного умислу направленого на незаконне заволодіння транспортним засобом, діючи за попередньою змовою групою осіб, застосували до ОСОБА_10 насильство, небезпечне для життя та здоров`я потерпілого, яке виразилось в тому, що ОСОБА_7 та ОСОБА_6 вдвох наносили руками та ногами численні удари в область голови та тулубу потерпілого, чим заподіяли ОСОБА_10 наступні тілесні ушкодження:

?на голові та обличчі: горизонтальне переривчасте садно на передній поверхні чола з крововиливом у підлеглі м`які тканини, має ознаки легкого тілесного ушкодження; садно на спинці носа з крововиливом у підлеглі м`які тканини, має ознаки легкого тілесного ушкодження; перелом спинки носа на межі кісткової та хрящової частин, має ознаки легкого тілесного, що призвело до короткочасного розладу здоров`я.

?На тулубі: переломи 4-7-го ребер зліва по середній пахвовій лінії з ознаками згинання з боку плевральної порожнини та розгинання з протилежного, які мають ознаки ушкоджень середнього ступеню тяжкості за тривалістю розладу здоров`я (не менше 21 дня).

Після цього один з обвинувачених, конкретну особу встановити в ході судового слідства не представилось можливим, своїми руками охопив шию ОСОБА_10 та став стискати органи дихання потерпілого, що призвело до смерті останнього.

Після цього ОСОБА_7 та ОСОБА_6 незаконно заволоділи транспортним засобом потерпілого ОСОБА_10 , а саме автомобілем марки «JEELY» моделі «MR-7151A», 2007 року виготовлення, державний номер НОМЕР_1 , вартістю 60052 гривень 87 копійок, та на зазначеному автомобілі під керуванням ОСОБА_6 покинули місце події.

Крім цього, після вчинення умисного вбивства ОСОБА_10 та незаконного заволодіння транспортним засобом останнього, не зупиняючись на досягнутому та продовжуючи свою злочинну діяльність, ОСОБА_7 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_6 , з єдиним злочинним прямим умислом, направленим на таємне викрадення документів ОСОБА_10 , приблизно о 21 годині 30 хвилин, знаходячись в салоні автомобіля марки «JEELY» моделі «MR-7151A», 2007 року виготовлення, державний номер НОМЕР_1 , належному потерпілому ОСОБА_10 , на відкритій ділянці місцевості, розташованій за координатами: широта 47.573475, довгота 36.022692, приблизно на відстані 8,5-9 км від села Білогір`я Оріхівського району Запорізької області, виявили та викрали документи останнього, а саме:

?паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , серія НОМЕР_2 , виданий Дніпрорудненським МВМ Василівського РВ УМВС України в Запорізькій області 14 листопада 2001 року;

?пенсійне посвідчення № НОМЕР_3 на ім`я ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , серії НОМЕР_4 , видане Пенсійним фондом України 25 лютого 2009 року;

?картку фізичної особи платника податків на ім`я ОСОБА_10 , який одержав ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , видана Державною податковою адміністрацією 10 липня 2006 року;

?свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу - автомобіль марки «JEELY» моделі «MR-7151A», 2007 року виготовлення, державний номер НОМЕР_1 , сірого кольору, на ім`я ОСОБА_10 , серії НОМЕР_5 , видане центром ДАЇ 2306 від 23.05.2015;

?поліс № AW 4783038 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на ім`я ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , виданий Дніпровською філією ПрАТ СК «Оранта січ» 24.10.2018;

?довідку до акту огляду медико-соціальною експертною комісією серія АВ № 0282484 на ім`я ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , видану головою МСЕК Міністерства охорони здоров`я України 03.12.2014 року,

тим самим незаконно заволоділи шляхом крадіжки паспортом та іншими важливими особистими документами потерпілого ОСОБА_10 .

Приблизно о 23 годині того ж дня ОСОБА_7 та ОСОБА_6 на автомобілі марки «JEELY» моделі «MR-7151A», 2007 року виготовлення, державний номер НОМЕР_1 , належному ОСОБА_10 , прибули на поле, розташоване за координатами: широта 47.777724, довгота 35.307181, неподалік села Степове Запорізького району Запорізької області, де, усвідомлюючи, що ними досягнута їх мета щодо настання смерті ОСОБА_10 , скинули труп останнього у яму та засипали землею, після чого на автомобілі ОСОБА_10 покинули місце події.

31 серпня 2019 року приблизно о 18 годині ОСОБА_6 , знаходячись біля Олександрівського відділення поліції Дніпровського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області, за адресою: місто Запоріжжя, вулиця Олександрівська, 2, продовжуючи реалізацію домовленості з ОСОБА_7 , продав ОСОБА_11 автомобіль марки «JEELY» моделі «MR-7151A», 2007 року виготовлення, державний номер НОМЕР_1 , належний потерпілому ОСОБА_10 , за що отримав від ОСОБА_11 , який не був обізнаний про походження автомобіля, грошову суму у розмірі 400 доларів США, які в подальшому обміняв на Національну валюту України, частину з яких мав віддати ОСОБА_7 , однак через їх затримання цього не зробив.

В ході судового слідства обвинувачені вину у скоєнні злочинів визнали частково.

Обвинувачений ОСОБА_6 пояснив, що до моменту подій був знайомий із ОСОБА_7 , з яким вони раніше працювали. 30.08.2019 року ОСОБА_7 зателефонував ОСОБА_6 та попросив поїхати забрати речі ОСОБА_7 з іншого села на автомобілі потерпілого. Як пояснив ОСОБА_7 , потерпілий не міг керувати автомобілем через відсутність посвідчення водія. Ввечері вони зустрілись разом із потерпілим та поїхали на автомобілі потерпілого до іншого села, при цьому ОСОБА_6 був за кермом, а ОСОБА_7 сидів позаду, шлях прямування вказував ОСОБА_7 . В якийсь момент ОСОБА_6 здалось, що виникла проблема з одним з коліс, після чого він зупинився та вони усі вийшли з автомобілю. Біля автомобілю між ОСОБА_6 та ОСОБА_7 з одного боку та ОСОБА_10 з іншого виник вербальний конфлікт, а потім бійка, в ході якої ОСОБА_6 наніс ОСОБА_10 удари в кількості не менше 10 руками та ногами в різні частини тіла, які саме він не пригадує. Також удари ОСОБА_10 наносив і ОСОБА_7 . В якийсь момент потерпілий впав на землю та за деякий час ОСОБА_6 та ОСОБА_7 вирішили, що останній помер, адже він не подавав ознак життя. Хто саме душив потерпілого ОСОБА_10 пояснити не може, вказуючи, що чітко обставини не пам`ятає. Через деякий час вони зв`язали потерпілого за руки та ноги мотузкою, що була в багажному відділенні автомобілю потерпілого, після чого вдвох поклали тіло потерпілого до багажного відділення та попрямували в бік м. Запоріжжя, маючи намір сховати труп. ОСОБА_6 , будучи обізнаний з особливостями ландшафту, вказав, що тіло потерпілого можна сховати у місці посеред поля, де були залишки зрошувальної системи. Для цього вони на автомобілі під`їхали по полю до місця, де була яма, що було достеменно йому відомо, зупинились, після чого тіло ОСОБА_10 вивантажили з автомобілю, завернули у ковдру, яка була в салоні автомобілю, та поклали до ями, а зверху засипали землею за допомогою лопати, що також перебувала в автомобілі потерпілого. Після цього на автомобілі потерпілого вони поїхали до сщ. Степногірськ, куди ОСОБА_6 відвіз ОСОБА_7 , а потім ОСОБА_6 на автомобілі ОСОБА_10 попрямував за місцем свого проживання. Наступного дня він вирішив автомобіль ОСОБА_10 продати, для чого звернувся до свого знайомого, а той знайшов покупця на автомобіль. Покупцю автомобілю ОСОБА_6 вказав, що автомобіль цей він забрав в рахунок погашення боргу, після чого продав його ОСОБА_11 за 400 доларів США. Грошові кошти обміняв на гривні України та поїхав додому, а наступного дня був затриманий працівниками поліції.

Обвинувачений ОСОБА_12 вину у скоєнні злочинів визнав частково, пояснивши, що обставини, зазначені обвинуваченим ОСОБА_6 , відповідають дійсності. Так, ОСОБА_7 був знайомий із потерпілим певний час, оскільки вони жили неподалік. Коли у ОСОБА_7 виникла потреба перевезти речі з іншого села (які саме речі обвинувачений не пояснив), він звернувся до ОСОБА_10 , адже у останнього був автомобіль. ОСОБА_10 вказав, що надасть автомобіль, натомість потрібен водій, адже ОСОБА_10 не мав чинного посвідчення водія, тому ОСОБА_7 звернувся до ОСОБА_6 , у якого, як знав обвинувачений, посвідчення водія було. Ввечері 30.08.2019 року вони зустрілись та на автомобілі ОСОБА_10 поїхали в бік м. Оріхів, а після того як вони проїхали місто, на ґрунтовій дорозі ОСОБА_6 вказав, що начебто щось трапилось з колесом та зупинив автомобіль. Коли вони вийшли, тож між обвинуваченими та потерпілим виник вербальний конфлікт, а потім бійка, в ході якого ОСОБА_7 та ОСОБА_6 наносили ОСОБА_10 удари руками та ногами. В якийсь момент потерпілий впав на землю та втратив свідомість. ОСОБА_7 перевірив пульс та дихання потерпілого, однак, ознак життя не виявив, після чого вони з ОСОБА_6 зв`язали руки та ноги потерпілого мотузкою, поклали його в багажне відділення автомобілю, після чого поїхали за пропозицією ОСОБА_6 в напрямку м. Запоріжжя. Посеред одного з полів знайшли яму, біля якої зупинились, після чого витягли тіло ОСОБА_10 з багажника, загорнули у ковдру, поклали в яму та засипали землею за допомогою лопати, що була в багажнику. Далі ОСОБА_6 на автомобілі потерпілого відвіз ОСОБА_7 додому, а сам поїхав. Обставини продажу автомобілю йому невідомі. Через деякий час його затримали працівники поліції та тримали у відділенні поліції до ранку, а після того вже з`явився захисник.

В ході судового розгляду судом допитана потерпіла, свідки, досліджені письмові докази, надані прокурором. Стороною захисту докази не надавались, про неналежність або недопустимість доказів, наданих прокурором, не заявлялось.

Потерпіла ОСОБА_13 в судовому засідання пояснила, що є дружиною ОСОБА_10 . 30.08.2019 року ОСОБА_10 повідомив їй, що ОСОБА_7 попросив його відвезти речі, пообіцявши сплатити гроші. ОСОБА_10 погодився та поїхав, але більше не повернувся. Потерпіла з метою розшуку ОСОБА_10 телефонувала ОСОБА_7 , який вказав їй, що ОСОБА_10 поїхав до м. Запоріжжя. Також потерпіла зазначила, що родичка ОСОБА_6 передала їй грошові кошти в сумі 4500 гривень з метою компенсації витрат на поховання.

Свідок ОСОБА_14 суду пояснив, що його знайомий ОСОБА_15 запропонував йому купити автомобіль, точної дати події не пам?ятає. Автомобіль був 2007-2009 років випуску, сірого кольору, за фотографіями він стояв десь біля приватного будинку. Цей автомобіль свідка не зацікавив та він вказав на ОСОБА_11 як на особу, яка може бути зацікавлена у придбанні такого автомобілю.

Свідок ОСОБА_11 показав, що наприкінці серпня, рік він точно не пригадує, йому зателефонував ОСОБА_14 та повідомив, що є людина, що хоче продати автомобіль та переслав відповідні фото. Це був автомобіль Geely сірого кольору, продавець хотів отримати за нього 600 доларів. Далі йому зателефонував ОСОБА_6 та вони спілкувались з приводу продажу автомобілю, домовившись, що свідок огляне автомобіль. Автомобіль ОСОБА_6 пригнав неподалік від Жовтневого суду м. Запоріжжя, де свідок його оглянув. Оскільки ОСОБА_6 не був власником автомобілю, то на запитання свідка пояснив, що цей автомобіль йому заклали, заборгувавши гроші. Свідок погодився придбати автомобіль за 400 доларів США, які передав ОСОБА_6 , після чого відігнав автомобіль на мийку. В автомобілі не було особистих речей. На початку вересня до ОСОБА_11 прийшли працівники поліції та вилучили зазначений автомобіль.

Від допиту інших свідків прокурор відмовився.

Потерпіла ОСОБА_16 в судовому засіданні не допитувалась, оскільки за інформацією Солобковецького будинку-інтернату для громадян похилого віку та осіб з інвалідністю перебуває у даному закладі, а внаслідок віку та загального стану здоров`я самостійно не пересувається, тож не має змоги прибути до Шевченківського районного суду м. Запоріжжя або до будь-якого іншого суду для участі в судовому засіданні в режимі ВКЗ (т. 8 а.с. 112).

При дослідженні письмових доказів судом встановлено наступне.

01.09.2019 року було проведено огляд ділянки місцевості неподалік від с. Степове Запорізького району (т. 3 а.с. 193), в ході якого було знайдено закопаний в землю труп ОСОБА_10 . На момент виявлення тіла руки та ноги ОСОБА_10 були зв`язані та зафіксовані за спиною мотузкою, яка також була обмотана навколо шиї ОСОБА_10 . Також на тілі ОСОБА_10 зафіксовані тілесні ушкодження у виді множинних саден та синців, розташованих в різних ділянках, та інші ушкодження. В ході огляду було вилучено, зокрема, недопалок сигарети, а також синтетичну мотузку, яка має характерний малюнок з нитей синього та жовтого кольорів.

З відеозапису вказаної слідчої дії вбачається, що огляд проводився за участю ОСОБА_7 , який і вказав місце, де був похований труп ОСОБА_10 .

Зазначене місце знаходиться посеред поля, труп закопаний та зовнішніх ознак перебування там тіла немає.

В ході огляду трупа ОСОБА_10 виявлені численні садна, крововиливи на обличчі та різних ділянках тіла, а в області шиї дві горизонтальні лінійні паралельні смужки (ділянки зсадження).

В ході огляду місця події, проведеного згідно ухвали слідчого судді від 02.09.2019 року в порядку ст. 233 КПК України, проведено огляд ділянки місцевості 01.09.2019 року (т. 3 а.с. 236), розташованої біля домоволодіння АДРЕСА_2 (місце проживання ОСОБА_6 ). З протоколу та відеозапису слідчої дії вбачається, що ОСОБА_17 надав одяг ОСОБА_6 , а саме кросівки, джинсові брюки з білим ременем, футболку чорну з білими нашитими вставками, футболку біло-синього кольору з написом.

Крім того, під час цієї слідчої дії проведено огляд автомобілю ВАЗ 21130, реєстраційний номер НОМЕР_6 , який перебував біля будинку, де мешкав ОСОБА_6 , було виявлено та вилучено:

мотузку, металеву лопату з поламаною палицею та два фрагменти палиці (з багажного відділення),

сумку з документами на ім`я ОСОБА_6 (з переднього лівого сидіння салону автомобілю), в якій також були грошові кошти в сумі 7565 гривень купюрами різного номіналу,

спортивні брюки синього кольору Reebok з плямами бурого та коричневого кольорів (з заднього сидіння салону автомобілю), в кишенях яких були виявлені документи ОСОБА_10 , а саме довідка до акту огляду МСЕК, паспорт громадянина України, картка фізичної особи платника податків, пенсійне посвідчення, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, банківська картка «Ощадбанк» на ім`я ОСОБА_10 , а також картки лояльності Amik, Pride Wog, картка Ощадбанку.

В ході огляду місця події 01.09.2019 року, проведеного згідно ухвали слідчого судді Василівського районного суду Запорізької області від 01.09.2019 року, оглянуто сходовий майданчик та квартиру АДРЕСА_3 (місце проживання ОСОБА_7 на момент затримання), виявлено та вилучено взуття, одяг, ніж, інші речі.

В ході огляду місця події 01.09.2019 року, проведеного згідно ухвали слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 03.09.2019 року в порядку ст. 233 КПК України, був оглянутий автомобіль Geely MR-7151A, реєстраційний номер НОМЕР_1 , під час якого свідок ОСОБА_11 видав страховий поліс, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу - автомобілю Geely, реєстраційний номер НОМЕР_1 , ключі від автомобілю, а також були вилучені з багажного відділення автомобілю гумовий килимок, фрагменти ковроліну, інші предмети (відеозапис вказаної слідчої дії відновлювався експертом на підставі ухвали суду від 30.10.2024 року).

Згідно із протоколом огляду речей від 25.12.2019 року (т. 10 а.с. 169) було досліджено інформацію, отриману в ході тимчасового доступу до документів згідно із протоколами від 23.10.2019 року та від 22.10.2019 року, а саме інформацію щодо з`єднання абонентських номерів телефонів обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_18 .

Так, встановлено, що 28.08.2019 року та 29.08.2019 року протягом дня кілька разів між телефонними номерами обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 зафіксовані з`єднання, а також надсилання смс-повідомлень.

30.08.2019 року о 15.07 годині зафіксовано з`єднання з номера ОСОБА_7 на номер ОСОБА_10 , а о 15.32 годині з номера ОСОБА_7 надходить смс-повідомлення на номер ОСОБА_6 .

Далі о 15.38 годині з телефону ОСОБА_7 знову здійснюється дзвінок на телефон ОСОБА_10 , а о 18.30 годині з телефону ОСОБА_7 на телефон ОСОБА_6 надходить смс-повідомлення.

О 19.07 та о 19.10 годині з телефону ОСОБА_7 здійснюється дзвінки на телефон ОСОБА_10 .

Вищезазначені з`єднання 30.08.2019 року фіксуються базовою станцією, розташованою у сщ. Степногірськ.

30.08.2019 року о 22.32 годині з телефону ОСОБА_6 фіксується з`єднання з телефоном ОСОБА_19 , яке фіксується базовою станцією у м. Оріхів.

31.08.2019 року о 14.10 годині з телефону ОСОБА_6 на телефон ОСОБА_20 надходить дзвінок, який фіксується базовою станцією у с. Приморське Василівського району.

31.08.2019 року обвинувачений ОСОБА_6 о 13.08 годині телефонував свідку ОСОБА_11 , о 16.11 годині свідок ОСОБА_18 телефонував обвинуваченому ОСОБА_6 , о 17.42 годині свідок ОСОБА_11 телефонував обвинуваченому ОСОБА_6 .

В ході слідчого експерименту 01.09.2019 року, який проводився за участі захисника, ОСОБА_7 пояснював, що, маючи на меті заволодіння автомобілем, він запропонував це ОСОБА_6 , на що останній погодився. При цьому вони збирались лише побити потерпілого, а не вбивати. 30.08.2019 року разом із ОСОБА_6 та ОСОБА_10 зустрілись у сщ. Степногірськ, обравши при цьому менш відвідуване місце з метою уникнути свідків зустрічі. Зустрівшись, на автомобілі ОСОБА_10 попрямували в бік м. Оріхів, проїхавши який, зупинились біля поля, адже ОСОБА_6 сказав ОСОБА_10 , що начебто виникла проблема з колесом. Коли ОСОБА_10 вийшов з автомобілю та нахилився, щоб оглянути колесо, ОСОБА_6 почав душити ОСОБА_10 руками, в той час ОСОБА_7 наносив ОСОБА_10 удари ногами по голові та в область ребер, нанісши близько 20 ударів. Потім ОСОБА_6 повалив ОСОБА_10 на землю, після чого ОСОБА_7 та ОСОБА_6 наносили удари ОСОБА_10 вдвох. Коли ОСОБА_10 втратив свідомість та перестав подавати ознаки життя, обвинувачені зв`язали його ззаду за руки, ноги та шию, після чого поклали до багажного відділення автомобілю та вивезли в поле у місце, яке вказав ОСОБА_6 , де поклали в яму та закопали. Після цього вони поїхали в бік сщ. Степногірськ, при цьому з автомобілю взяли портмоне потерпілого з документами, дорогою ОСОБА_7 викинув телефон потерпілого. Також в ході слідчого експерименту ОСОБА_7 показав, де саме вони із ОСОБА_6 закопали труп ОСОБА_10 .

В ході слідчого експерименту 04.09.2019 року, проведеного за участю захисника, ОСОБА_6 пояснив, що йому зателефонував ОСОБА_7 , з яким він раніше був знайомий, оскільки вони працювали разом. ОСОБА_7 вказав, що йому потрібно кудись поїхати за наркотиками, але у володільця автомобілю немає посвідчення водія.

ОСОБА_6 та ОСОБА_7 зустрілись в районі сщ. Степногірськ, а потім зустрілись із ОСОБА_10 . Далі вони поїхали в бік м. Оріхів, а потім через села. В якийсь момент ОСОБА_7 вказав ОСОБА_10 , що в нього колесо пробите, а коли ОСОБА_10 вийшов з автомобілю, то ОСОБА_7 почав його бити. Коли ОСОБА_6 почув, що ОСОБА_7 . б`є ОСОБА_10 , він теж вийшов з автомобілю та побачив, що ОСОБА_7 бив ОСОБА_10 руками та ногами, а також душив його. Коли ОСОБА_10 впав, то ОСОБА_7 почав його душити руками, а потім за допомогою захвату передпліччя. Потерпілий втратив свідомість. Тоді ОСОБА_6 відкрив багажне відділення, знайшов там мотузку та зв`язав руки ОСОБА_10 за спиною. ОСОБА_7 зв`язав ноги ОСОБА_10 . На момент зв`язування ОСОБА_10 був живий, оскільки дихав, але без свідомості. Далі вони ОСОБА_10 загорнули в ковдру та поклали до багажного відділення. Після цього вони виїхали на трасу та поїхали в бік м. Запоріжжя, дорогою повернули ліворуч, виїхали в поле. Дорогою на запитання ОСОБА_6 . ОСОБА_7 пояснив, що збирається закопати тіло ОСОБА_10 . Коли вони приїхали в поле, то там поклали його в яму та закопали за допомогою лопати. Потім ОСОБА_6 відвіз ОСОБА_7 до сщ. Степногірськ, а дорогою ОСОБА_7 вказав ОСОБА_6 , що автомобіль ОСОБА_10 слід продати. Наступного дня ОСОБА_6 за оголошенням знайшов покупця для автомобілю, після чого зустрівся із ним та продав автомобіль за 400 доларів. Грошові кошти він поміняв на гривні України, після чого мав гроші відвезти ОСОБА_7 та поділити, але був затриманий працівниками поліції. Вказував, що вбивства він не вчиняв, а до поліції не звернувся, бо ОСОБА_7 йому погрожував ножем.

Згідно висновку судово-медичної експертизи № 3174 від 30.10.2019 року при дослідженні тіла ОСОБА_10 виявлені наступні тілесні ушкодження:

1.на голові та обличчі: горизонтальне переривчасте садно на передній поверхні чола з крововиливом у підлеглі м`які тканини, садно на рівні лівої щоки та лівої виличної області з крововиливом у підлеглі м`які тканини, садно на спинці носа з крововиливом у підлеглі м`які тканини, перелом спинки носа на межі кісткової та хрящової частин;

2.в області шиї: подвійна замкнена странгуляційна борозна у нижній третині без ознак прижиттєвого утворення, переломи щитоподібного хряща з крововиливами у м`яких тканинах на тлі переломів;

3.в області кінцівок: два садна на зовнішній поверхні правого плечового суглоба, множинні дрібні зливні садна на зовнішній поверхні правого ліктьового суглобу, множинні дрібні садна на задній поверхні лівого ліктьового суглобу, садно на внутрішній поверхні у нижній третині лівого передпліччя, множинні дрібні садна на внутрішній поверхні у середній третині лівого передпліччя, три дрібних внутрішньошкірних крововиливи на внутрішній поверхні у середній третині правої ноги, крововилив на внутрішній поверхні правого колінного суглоба, дрібні садна на тильній поверхні правої стопи, ділянка з ознаками тиску на передній поверхні правого гомілково-ступневого суглобу, садно на передній поверхні лівого колінного суглоба, ділянка з ознаками тиску на передній поверхні лівого гомілково-ступневого суглобу;

4.в області тулуба: множинні дрібні садна на задній поверхні грудної клітки зліва, на рівні лівої лопатки та хребта, садно на рівні верхнього краю правої лопатки, синець на лівій задній поверхні грудної клітки по лопатковій лінії на рівні 5-8 ребер з крововиливом у підлеглі м`які тканини, переломи 4-7 ребер зліва по середній пахвовій лінії, садно у поперековій ділянці вздовж хребта.

Крім того, виявлено крововиливи у м`яких тканинах шиї на рівні бічних поверхонь обох пластин щитоподібного хряща з ознаками прижиттєвого утворення, перелом щитоподібного хряща по середній лінії з формуванням уламка правої пластини, перелом правого нижнього рогу з крововиливами у м`яких тканинах на рівні переломів.

Ушкодження шиї у виді перелому щитоподібного хряща по середній лінії з формуванням уламка правої пластини, перелому правого нижнього рогу з крововиливами у м`які тканини спричинені за механізмом згинання при здавленні хряща з боків, утворились незадовго до смерті, у даному випадку перебувають у прямому причинному зв`язку зі смертю ОСОБА_10 .

Також були виявлені великовогнищеві крововиливи в білкових оболонках та дрібноцяткові в сполучних оболонках очей, ознаки дрібноцяткових крововиливів під легеневою плеврою в міждольових складках, ознаки субплевральної емфіземи на рівні верхівки легень, які характерні для ознак механічної асфіксії.

Найбільш вірогідною причиною смерті ОСОБА_10 стала закрита тупа травма шиї в результаті здавлення її тупими предметами з боків, якими могли бути пальці рук людини, що нападала, з розвитком механічної асфіксії, котра в даному випадку стала безпосередньою причиною смерті.

При цьому на тілі ОСОБА_10 виявлені як тілесні ушкодження, що отримані прижиттєво, так і ті, що утворились посмертно.

Странгуляційна борозна на шиї, а також ознаки тиску на шкірі передніх поверхонь гомілково-ступневих суглобів найбільш вірогідно утворились від дії мотузки.

Згідно з висновком комісійної судово-медичної експертизи № 375/к від 23.12.2019 року (т. 10 а.с. 182) можливе утворення усього виявленого у ОСОБА_10 комплексу тілесних ушкоджень за обставин, які вказували ОСОБА_7 та ОСОБА_6 під час слідчих експериментів, проведених за їх участі.

З висновку експерта № 641 від 26.12.2019 року (т. 10 а.с. 203) пошкодження на шкірному клапті з області шиї від трупу ОСОБА_10 були заподіяні тупим предметом (предметами) з обмеженою або нерівномірно виступаючою слідоутворюючої поверхнею. Пошкодження на щитоподібному хрящі гортані від спричинені за механізмом згинання. Характер вказаних пошкоджень дає підставу вважати, що вони були спричинені при здавленні шиї руками.

Експертом згідно висновку № 8-702 від 24.10.2019 року встановлені генетичні ознаки зразків букальних клітин ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , а також генетичні ознаки фрагмента ребра трупу ОСОБА_10 .

На підставі отриманих даних в подальшому проведені дослідження:

фрагменту марлевого бинта, шортів, ножа, штанів, вилучених під час огляду житла ОСОБА_7 ,

мотузки, яку було вилучено при проведенні огляду автомобілю ВАЗ 21130, який використовував ОСОБА_6 ,

спортивних штанів, вилучених при огляді з заднього сидіння автомобілю ВАЗ 21130, що перебував у користуванні ОСОБА_6 ,

кросівок, вилучених під час огляду місця події за місцем проживання ОСОБА_6 ;

недопалку сигарети, мотузки, фрагментів ковдри, які вилучені під огляду місцевості, де було вилучено труп ОСОБА_10 ;

фрагментів частини обшивки (ковроліну) та автомобільного килимка з багажного відділення автомобілю, вилучених під час огляду автомобілю Geely, реєстраційний номер НОМЕР_1 ;

Згідно висновкам експерта № 8-804 від 28.11.2019 року, № 8-795 від 28.11.2019 року, № 8-803 від 04.12.2019 року, № 8-802 від 22.11.2019 року виявлено генетичні ознаки крові людини на фрагменті марлевого бинта та шортах, а також штанах.

Генетичні ознаки крові людини на фрагменті марлевого бинта та шортах не співпадають з генетичними ознаками крові обвинувачених або ОСОБА_10 .

Водночас генетичні ознаки крові, виявленої на штанах (у висновку «брюках») співпадають з генетичними ознаками фрагмента ребра ОСОБА_10 .

Генетичні ознаки клітин з ядрами на недопалку сигарети співпадають з генетичними ознаками зразка букальних клітин ОСОБА_7 .

Генетичні ознаки слідів крові, виявленої на мотузці, а також на фрагментах ковдри (покривала), що були вилучені під час огляду ділянки, де знайдено труп ОСОБА_10 , співпадають з генетичними ознаками зразка ребра ОСОБА_10 .

Генетичні ознаки клітин з ядрами на мотузці, що була вилучена під час огляду автомобілю ВАЗ 21130, є змішаними. Домінуючі генетичні ознаки клітин з ядрами на мотузці співпадають з генетичними ознаками зразка ребра трупу ОСОБА_10 .

Генетичні ознаки слідів крові людини з частини обшивки та полімерного килимка багажного відділення автомобілю Geely збігаються з генетичними ознаками фрагмента ребра трупа ОСОБА_10 .

На спортивних штанах, вилучених з заднього сидіння салону автомобілю ВАЗ 21130, виявлено кров людини, генетичні ознаки якої збігаються з генетичними ознаками фрагмента ребра ОСОБА_10 .

На кросівках, вилучених під час огляду місця події за місцем проживання ОСОБА_6 , виявлено сліди крові людини з домішкою поту, яка за своїми генетичними ознаками збігається з генетичними ознаками фрагмента ребра трупа ОСОБА_10 .

17.09.2019 року ОСОБА_21 добровільно видала слідчому мобільний телефон Самсунг В310Е, який належить ОСОБА_7 , що підтверджено відповідною письмовою заявою, який був оглянутий 17.09.2019 року згідно протоколу огляду. Під час огляду телефону в ньому виявлено дві сім-карти.

02.09.2019 року свідок ОСОБА_11 добровільно видав слідчому для проведення огляду належний йому мобільний телефон Samsung A750F, надавши дозвіл на дослідження його змісту.

В ході огляду телефону свідка ОСОБА_11 02.09.2019 року виявлено смс-повідомлення, що надійшло 31.08.2019 року о 15.51 годині від абонента, який зазначений як ОСОБА_22 , до якого долучено шість фотографій, на яких зображено автомобіль Geely в кузові сірого кольору, а на одній з фотографій є зображення чоловіка, схожого на ОСОБА_6 . Також в телефоні наявна історія з`єднань з абонентом, зазначеним як « ОСОБА_22 », а також з абонентом, якого ОСОБА_11 визначив як продавця автомобілю Geely.

В ході проведення впізнання за фотознімками 12.09.2019 року свідок ОСОБА_11 вказав на ОСОБА_6 як на особу, яка 31.08.2019 року приблизно о 18.00 годині біля Олександрівського ВП продала йому автомобіль Geely, реєстраційний номер НОМЕР_1 .

В ході проведення впізнання за фотознімками 17.09.2019 року свідок ОСОБА_18 вказав на ОСОБА_6 як на особу, яка 31.08.2019 року пропонувала йому придбати автомобіль Geely SK в кузові сірого кольору.

В ході проведення впізнання за фотознімками 12.11.2019 року потерпіла ОСОБА_13 вказала на ОСОБА_7 як на чоловіка на ім`я ОСОБА_23 , якого ОСОБА_10 30.08.2019 року приблизно о 20.00 годині відвіз в село Оріхівського району.

При проведенні впізнання за фотознімками 20.11.2019 року свідок ОСОБА_21 вказала на ОСОБА_7 як на свого співмешканця, зазначивши, що ОСОБА_7 30.08.2019 року приблизно о 18.00 годині поїхав із ОСОБА_10 на автомобілі останнього.

Згідно висновку експерта № 11/1-150 від 18.10.2019 року середня ринкова вартість автомобілю Geely MR-7151A, 2007 року випуску, станом на 30.08.2019 року може складати 60052,87 гривень.

З висновку судово-психіатричного експерта № 504 від 11.11.2019 року вбачається, що ОСОБА_7 виявляв психічний розлад у вигляді психічних та поведінкових розладів внаслідок вживання алкоголю, синдром залежності, на момент проведення експертизи стан ремісії. ОСОБА_7 на момент вчинення злочину не знаходився у стані фізіологічного афекту. ОСОБА_7 міг повною мірою усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними на момент інкримінованого злочину, а також може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними на момент проведення експертизи.

Згідно висновку судово-психіатричного експерта № 503 від 11.11.2019 року ОСОБА_6 міг повною мірою усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними на момент інкримінованого злочину, а також може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними на момент проведення експертизи.

Судом досліджені також протоколи огляду місця події від 01.09.2019 року та від 04.09.2019 року відкритої ділянки місцевості за визначеними координатами, розташовану на відстані приблизно 8,5-9 км від с. Білогір`я Оріхівського району Запорізької області (місце скоєння вбивства ОСОБА_10 ), однак, оцінка не надається через відсутність в протоколах інформації, яка б мала доказове значення у кримінальному провадженні, із врахуванням критеріїв відповідно до норми ст.85 КПК України.

Судом досліджені висновки судово-медичної експертизи ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , однак, оцінка висновкам також не надається, адже експертиза розпочата 18.10.2019 року, інформації, яка б мала значення для встановлення обставин у висновках не міститься.

Судом досліджені висновки експертів № 1919, № 2118, № 8-792, № 8-793, № 3-560, протокол огляду речей від 18.09.2019 року (телефону Samsung), але оцінка ним не надається за відсутності у вказаних висновках якихось достовірних даних, які б мали значення для встановлення обставин.

Визначаючи доведеність причетності обвинувачених до протиправних діянь та наявність в їх діях складу інкримінованих злочинів, суд виходить з наступного.

Причетність саме ОСОБА_6 та ОСОБА_7 до вбивства ОСОБА_10 , викрадення автомобілю та документів підтверджується, окрім пояснень обвинувачених, які лише частково узгоджуються з іншими дослідженими судом доказами, показаннями потерпілої ОСОБА_13 , свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_14 , письмовими та речовими доказами, а саме протоколами обшуку автомобілів Geely та ВАЗ, доказів, знайдених за місцем проживання обвинувачених, висновками експертиз.

Так, при огляді місця події, а саме місцевості, де було приховане тіло ОСОБА_10 , виявлено мотузку, яка мала характерний малюнок, утворений нитями блакитного та жовтого кольорів, аналогічною за своїм зовнішнім виглядом із мотузкою, яку було вилучено з автомобілю ВАЗ 21130, який перебував у користуванні ОСОБА_6 та розташовувався біля домоволодіння за місцем його проживання, а також недопалок сигарети, на якому виявлено слину ОСОБА_7 , що підтверджено відповідною експертизою.

З відеозапису огляду ділянки місцевості, а також автомобілю поряд із місцем проживання ОСОБА_6 вбачається, що, за поясненнями батька ОСОБА_6 , домоволодіння належить йому, а автомобілем користується ОСОБА_6 . Факт того, що автомобіль перебуває у користуванні саме ОСОБА_6 підтвердив і сам обвинувачений, який також вказав, що мотузка та лопата з автомобілю Geely, яким заволодів він разом із іншою особою на ім`я ОСОБА_23 , при цьому лопата була зламана, коли вони копали землю при похованні трупу володільця автомобілю.

З автомобілю ВАЗ 21130 також були вилучені документи ОСОБА_10 , спортивні штани із плямами крові ОСОБА_10 , а на одязі та взутті обвинувачених були виявлені сліди крові ОСОБА_10 .

Показаннями свідків ОСОБА_14 та ОСОБА_11 підтверджено, що автомобіль, який перебував у володінні ОСОБА_10 , був проданий наступного дня після вбивства ОСОБА_10 саме ОСОБА_6 , зазначеного факту продажу останній не заперечував в судовому засіданні.

Оцінюючи доводи обвинувачених про те, що у них не було заздалегідь узгодженого умислу на викрадення автомобілю та вбивство ОСОБА_10 , суд вважає, що ця версія спростовується самими діями обвинувачених.

Так, дослідженими судом доказами підтверджено, що активне спілкування між ОСОБА_7 та ОСОБА_6 відбувалось 28 та 29 серпня 2019 року, а 30.08.2019 року вони в вечірній час, обравши безлюдну місцевість для зустрічі з потерпілим, зустрілись із ним під приводом необхідності поїхати у справах. При цьому в ході слідчого експерименту ОСОБА_6 стверджував, що поїхати начебто потрібно було ОСОБА_7 за наркотичними засобами. В судовому засіданні обвинувачені стверджували, що їхати потрібно було за речами, при цьому ОСОБА_7 чітко не зміг пояснити, за якими саме речами та куди саме вони збирались їхати. Крім того, він не надав й пояснень з приводу того, чому потреба у цій поїздці виникла саме ввечері зазначеного дня. Враховуючи, що у ОСОБА_6 у користуванні перебував автомобіль ВАЗ 21130, реєстраційний номер НОМЕР_6 , а також ОСОБА_6 мав посвідчення водія, тож будь-якої необхідності залучати для перевезення речей малознайомого ОСОБА_10 та використовувати його автомобіль не було, адже ОСОБА_7 міг звернутись по допомогу безпосередньо до ОСОБА_6 .

Узгодженість дій обвинувачених, які під приводом несправності колеса автомобілю зупинили автомобіль у безлюдній місцевості, а потім вдвох тривалий час били потерпілого, про що свідчать численність виявлених у нього тілесних ушкоджень, задушили його, зв`язали тіло у спосіб, який повністю обмежує можливість чинити спротив, після чого вивезли тіло та поховали його, на переконання суду, підтверджують заздалегідь узгоджений намір обвинувачених саме на вбивство ОСОБА_10 з корисливих мотивів, а саме з метою заволодіння автомобілем останнього.

Про це ж саме свідчать і дії ОСОБА_6 з продажу автомобілю наступного ж дня без оформлення відповідних документів, як він пояснив «на розборку», що мало на меті приховати факт продажу автомобілю, а також унеможлививши його знайдення у майбутньому.

Стаття 337 КПК України вказує, що судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту, загальних принципів кримінального судочинства, положень статей 84, 85, 86, 89 КПК України та практики Європейського суду з прав людини.

Статтею 6 Конвенції з прав людини та основоположних свобод гарантовано кожному право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

За змістом рішення Європейського суду з прав людини у справі "Кузнєцов та інші проти Російської Федерації", одним із завдань вмотивованого рішення є продемонструвати сторонам, що вони були почуті, вмотивоване рішення дає можливість стороні апелювати проти нього, нарівні з можливістю перегляду рішення судом апеляційної інстанції. Така позиція є усталеною практикою Європейського суду з прав людини (справи "Серявін та інші проти України", "Проніна проти України") і з неї випливає, що ігнорування судом доречних аргументів сторони є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

У своїх рішеннях Європейський суд з прав людини зазначає, що хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (рішення у справі «Суомінен проти Фінляндії» (Suominen v. Finland), № 37801/97, п. 36, від 1 липня 2003 року).

Відповідно до ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Статті 370, 373 КПК України вказують, що вирок суду повинен бути законним і обґрунтованим на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього кодексу. Обвинувальний вирок не може ґрунтуватися на припущеннях і ухвалюється лише за умови доведення в ході судового розгляду винуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення.

Стороною обвинувачення ОСОБА_7 та ОСОБА_6 пред`явлено обвинувачення у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 289 ч. 3 КК України, ст. 115 ч. 2 п. 6,12 КК України, ст. 28 ч. 3 ст. 357 ч. 3 КК України, саме у наведеній послідовності, за обставин, зазначених в обвинувальному акті.

Водночас, в обвинувальному акті вказано, що ОСОБА_6 , застосовуючи насильство, небезпечне для життя та здоров`я потерпілого, з метою незаконного заволодіння транспортним засобом, обхопив своїми руками шию ОСОБА_10 та стискав органи дихання потерпілого (ст. 289 ч. 3 КК України).

Разом з цим, зазначено, що одночасно ОСОБА_7 , за попередньою змовою із ОСОБА_6 , маючи умисел на вбивство ОСОБА_10 , обхватив шию ОСОБА_10 кистями рук та здавлював органи дихання потерпілого, що призвело до механічної асфіксії, від якої настала смерть ОСОБА_10 на місці події.

Таким чином, в обвинувальному акті містяться суперечливі твердження щодо того, ким саме з обвинувачених було застосовано задушення потерпілого, яке стало причиною смерті.

В ході допиту в судовому засіданні жоден з обвинувачених не вказував, хто саме задушив ОСОБА_10 . Вони показали, що не можуть пояснити як саме це сталось. Натомість в ході проведення слідчих експериментів ОСОБА_7 стверджував, що потерпілого ОСОБА_10 душив ОСОБА_6 , натомість, ОСОБА_6 вказував, що ОСОБА_10 задушив саме ОСОБА_7 .

Статтями 26, 28 КК України визначено, що співучастю у кримінальному правопорушенні є умисна спільна участь декількох суб`єктів кримінального правопорушення у вчиненні умисного кримінального правопорушення.

Кримінальне правопорушення визнається вчиненим за попередньою змовою групою осіб, якщо його спільно вчинили декілька осіб (дві або більше), які заздалегідь, тобто до початку кримінального правопорушення, домовилися про спільне його вчинення.

Колегія суддів вважає, що кожна з осіб, діючи із узгодженим умислом на вбивство, завдаючи потерпілому ушкодження, незалежно від того, яке з них виявилося безпосередньою причиною смерті, повинна нести відповідальність як співвиконавець.

Співвиконавцями умисного вбивства є також особи, котрі хоча й не вчиняли дій, якими безпосередньо було заподіяно смерть потерпілого, але, будучи об`єднаними з іншими співвиконавцями вбивства єдиним умислом, здійснили частину дій, які група вважала необхідною для реалізації цього умислу.

Домовленість про спільне вчинення злочину може відбутися в будь-якій формі- усній, письмовій, за допомогою конклюдентних дій, що виражені через поведінку, з якої можна зробити висновок про такий намір (відповідна позиція сформована Верховним судом в постанові від 14.01.2025 року по справі № 760/7012/17-к).

Таким чином, на переконання суду, обвинувачені при скоєнні вбивства ОСОБА_10 діяли за попередньою змовою групою осіб та є співвиконавцями незалежно від того, ким саме було завдано ОСОБА_10 тілесні ушкодження, які безпосередньо призвели до його смерті.

Враховуючи послідовність вчинення дій обвинуваченими, суд вважає, що першим було скоєне вбивство, після чого незаконне заволодіння транспортним засобом та викрадення документів ОСОБА_10 , що узгоджується із встановленими судом фактичними обставинами, які знайшли своє підтвердження під час судового розгляду.

Таким чином, дослідивши усі надані стороною обвинувачення докази, суд вважає, що вина ОСОБА_7 та ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованих дій повністю доведена та кваліфікує їх дії за ст. 115 ч. 2 п. 6, 12 КК України як вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, вчинене з корисливих мотивів, за попередньою змовою групою осіб, за ст. 289 ч. 3 КК України як незаконне заволодіння транспортним засобом, поєднане з насильством, небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, за ст. 28 ч. 2 ст. 357 ч. 3 КК України як незаконне заволодіння будь-яким способом паспортом або іншим важливим особистим документом, вчинене за попередньою змовою групою осіб.

При дослідженні документів, які характеризують особистість обвинувачених судом встановлено, що ОСОБА_7 раніше неодноразово судимий за скоєння злочинів проти власності, не має стійких соціальних зв?язків, офіційно не працював, на обліку у психіатричній або наркологічній клініках не перебував; ОСОБА_6 на момент скоєння злочину вважався раніше не судимим в силу ст. 89 КК України, однак, у 2015 році був засуджений за скоєння крадіжки, а під час перебування під вартою був засуджений за скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ст. 309 ч. 1 КК України, не має стійких соціальних зв?язків, однак, був офіційно працевлаштований електрогазозварювальником у ТОВ «Спеценергосистеми», на обліку у психіатричній або наркологічній клініках не перебував.

Родичкою ОСОБА_6 потерпілій ОСОБА_13 відшкодовано шкоду в сумі 4500 гривень, що підтверджено відповідною розпискою від 31.01.2020 року та поясненнями потерпілої в судовому засіданні.

Обставиною, що обтяжує покарання, судом щодо ОСОБА_7 враховується рецидив злочину, щодо ОСОБА_6 обставин, які б обтяжували покарання, не встановлено.

Обставиною, що пом?якшує покарання, є часткове визнання вини у скоєнні злочину щодо обох обвинувачених, а також часткове відшкодування шкоди обвинуваченим ОСОБА_6 .

При призначенні покарання суд враховує положення ст. 50 КК України, яка вказує, що метою покарання є кара, виправлення та запобігання вчиненню нових злочинів.

Обставини скоєння злочинів, а саме вбивство особи з корисливих мотивів, заради отримання незначної матеріальної вигоди, подальші дії обвинувачених, спрямовані на приховування слідів злочину, зайнята ними позиція під час судового слідства, адже ними так і не було надано повністю правдивих показань, а кожен з обвинувачених намагався зменшити ступінь своєї провини, свідчить про відсутність щирого каяття та, на думку суду, не дає підстав обмежуватись мінімальним строком покарання, передбаченим санкцією статті 115 ч. 2 КК України.

Суд також враховує і те, що на момент розгляду справи строки притягнення обвинувачених до відповідальності за скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ст. 28 ч. 3 ст. 357 ч. 3 КК України, сплинули, водночас стороною захисту не заявлялось клопотань про звільнення обвинувачених від кримінальної відповідальності, тож за скоєння цього кримінального правопорушення обвинувачених слід звільнити від відбування покарання.

Вирок Вільнянського районного суду м. Запоріжжя від 28.07.2023 року, яким ОСОБА_6 засуджено за скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ст. 309 ч. 1 КК України, до штрафу в розмірі однієї тисячі прожиткових мінімумів доходів громадян, підлягає окремому виконанню, за відсутності відомостей про його виконання. Покарання за вироком Оріхівського районного суду м. Запоріжжя від 05.08.2021 року на момент ухвалення судом вироку ОСОБА_7 відбув повністю.

При вирішенні долі речових доказів у кримінальному проваджені, суд керується положеннями КПК України.

Судом не вирішується доля окремих речових доказів, вилучених під час проведення обшуку автомобілю ВАЗ 21130, адже відсутня інформація щодо належності цих речей конкретній особі (банківської картки «Універсальна ПриватБанк», сертифікат відповідності, картки лояльності Amik, Prad Wog, картки Ощадбанк), а в частині речей та документів ОСОБА_10 у суду відсутні відомості про спадкоємців ОСОБА_10 , які б прийняли спадщину в установленому порядку.

Також судом не вирішується доля автомобілю Geely, реєстраційний номер НОМЕР_1 , документів на нього та ключів, а також вилучених під час огляду цього автомобілю речей (гумового килимка, фрагментів пластикових накладок, чохлу з колеса керма), адже відсутні відомості щодо належного власника вказаного автомобілю (з пояснень ОСОБА_6 автомобіль придбаний без належного оформлення).

Це питання може бути вирішено окремо за умови надання відповідних доказів щодо належності цих речей або надходження відповідних заяв.

Доля інших речових доказів судом вирішується у відповідності до вимог ст. 100 КПК України.

З протоколів затримання обвинувачених та ухвал суду про обрання та продовження запобіжного заходу вбачається, що ОСОБА_7 та ОСОБА_6 були затримані 01.09.2019 року та з того часу перебувають під вартою, тож цей строк є строком попереднього ув`язнення, який підлягає зарахуванню до строку покарання у відповідності до положень ст. 72 ч. 5 КК України.

Вирішуючи питання про запобіжний захід обвинуваченим до набрання вироком суду законної сили, суд вважає, що в матеріалах кримінального провадження не міститься даних, які б свідчили про відсутність або зміну ризиків, що виправдовують обрання відносно обвинувачених найбільш суворого запобіжного заходу, тож запобіжний захід у виді тримання під вартою до набрання вироком законної сили є необхідним для забезпечення належної процесуальної поведінки обвинувачених.

За приписами ч.4 ст.174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, непризначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові.

Так, арешт, накладений на майно, відповідно до ухвал слідчого судді Василівського районного суду Запорізької області від 03.09.2019 року, слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 05.09.2019 року та від 18.09.2019 року, підлягає скасуванню.

Інші заходи забезпечення кримінального провадження під час досудового розслідування та судового розгляду застосовані не були.

Відповідно до ст.118 КПК України до процесуальних витрат відносяться витрати пов`язані із залученням експертів. За змістом ч. 2 ст. 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта. В даному кримінальному провадженні процесуальні витрати на проведення судових експертиз, що є документально підтвердженими, підлягають стягненню з обох обвинувачених на користь держави в рівних частках.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368, 369, 373, 374 КПК України,

УХВАЛИВ:

Визнати винним ОСОБА_7 у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 115 ч. 2 п. 6, 12 КК України, ст. 289 ч. 3 КК України, ст. 28 ч. 2 ст. 357 ч. 3 КК України та призначити йому покарання:

за ст. 115 ч. 2 п. 6, 12 КК України у виді позбавлення волі строком на п`ятнадцять років з конфіскацією усього належного йому на праві власності майна;

за ст. 289 ч. 3 КК України у виді дев`яти років позбавлення волі без конфіскації майна;

за ст. 28 ч. 2 ст. 357 ч. 3 КК України у виді обмеження волі строком на три роки.

Звільнити ОСОБА_7 від відбування покарання за ст. 28 ч. 2 ст. 357 ч. 3 КК України у зв`язку з закінченням строку притягнення до кримінальної відповідальності.

В порядку ст. 70 ч. 1 КК України за сукупністю злочинів призначити ОСОБА_7 покарання шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим у виді п`ятнадцяти років позбавлення волі з конфіскацією усього належного йому на праві власності майна.

Визнати винним ОСОБА_6 у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 115 ч. 2 п. 6, 12 КК України, ст. 289 ч. 3 КК України, ст. 28 ч. 2 ст. 357 ч. 3 КК України та призначити йому покарання:

за ст. 115 ч. 2 п. 6, 12 КК України у виді позбавлення волі строком на чотирнадцять років з конфіскацією усього належного йому на праві власності майна;

за ст. 289 ч. 3 КК України у виді дев`яти років позбавлення волі без конфіскації майна;

за ст. 28 ч. 2 ст. 357 ч. 3 КК України у виді обмеження волі строком на три роки.

Звільнити ОСОБА_6 від відбування покарання за ст. 28 ч. 2 ст. 357 ч. 3 КК України у зв`язку з закінченням строку притягнення до кримінальної відповідальності.

В порядку ст. 70 ч. 1 КК України за сукупністю злочинів призначити ОСОБА_6 покарання шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим у виді чотирнадцяти років позбавлення волі з конфіскацією усього належного йому на праві власності майна.

Вирок Вільнянського районного суду м. Запоріжжя від 28.07.2023 року, яким ОСОБА_6 засуджено за скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ст. 309 ч. 1 КК України, до штрафу в розмірі однієї тисячі прожиткових мінімумів доходів громадян, виконувати окремо.

Строк відбування покарання ОСОБА_7 та ОСОБА_6 рахувати з 01 вересня 2019 року.

В строк покарання ОСОБА_7 та ОСОБА_6 зарахувати строк попереднього ув?язнення з 01 вересня 2019 року по день набрання вироком суду законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Запобіжний захід ОСОБА_7 та ОСОБА_6 до набрання вироком законної сили залишити у виді тримання під вартою.

Стягнути з ОСОБА_7 витрати на залучення експертів в сумі 45412,64 гривень (сорок п`ять тисяч чотириста дванадцять гривень 64 коп).

Стягнути з ОСОБА_6 витрати на залучення експертів в сумі 45412,64 гривень (сорок п`ять тисяч чотириста дванадцять гривень 64 коп).

Скасувати арешт двох фрагментів тканини, недопалку, тканини червоного кольору, двох фрагментів синтетичної мотузки, кросівок чорного кольору, джинсових брюк з ременем, футболки чорного кольору, футболки біло-синього кольору, металевої лопати та двох фрагментів палиці, сумки зі штучної шкіри, паспорту громадянина України, картки платника податків, тимчасового пропуску на ім`я ОСОБА_6 , мобільного телефону Xiaomi Mi play, грошових коштів в сумі 7565 гривень, банківської картки «Універсальна ПриватБанк», штанів спортивних, довідки до акту огляду МСЕК на ім`я ОСОБА_10 , сертифікату відповідності, паспорту громадянина України, картки платника податків, пенсійного посвідчення, тимчасового дозволу на керування транспортними засобами, банківської картки «Ощадбанк» на ім`я ОСОБА_10 , карток лояльності Amik, Prid Wog, Ощадбанк, змивів та контролів до них, чохлу з колеса керма, страхового полісу, свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, ключів від автомобілю Geely, реєстраційний номер НОМЕР_1 , фрагменту марлі, ножа, джинсових брюк, джинсових шортів, пари туфель, футболки синьо-чорного кольору, мобільного телефону Samsung SM-B310T, накладений ухвалами слідчого судді Василівського районного суду Запорізької області від 03.09.2019 року, ухвалами слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 05.09.2019 року та від 18.09.2019 року.

Речові докази:

- кросівки чорного кольору з написом Baas Sport 45 розміру, джинсові брюки синього кольору з білим ременем, футболку чорного кольору з білими вставками, футболку біло-синього кольору з написом Element of design hit, сумку чорного кольору, паспорт громадянина України та картку платника податків на ім`я ОСОБА_6 , футболку синього кольору та шорти синього кольору, які передані на зберігання до СУ ГУНП в Запорізькій області, повернути ОСОБА_6 ;

- фрагменти мотузки, металеву лопату та два фрагменти палиці, штани спортивні синього кольору з написом Reebok, два фрагменти тканини (покривала), зразок ґрунту, зразок рослинності, недопалок сигарети, тканина червоного кольору, мікрооб`єкти, змиви та контролі до них, фрагменти ковроліну, штани джинсові з паском, футболку чорного кольору, жилет на блискавці, труси, зразки волосся, зрізи вільних кінців нігтьових пластин, зразки букальних клітин ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , фрагмент ребра ОСОБА_10 , спортивні штани, сліди папілярних узорів пальців рук, фрагмент марлі, ніж, джинсові брюки, джинсові шорти, пару туфель, футболку синьо-чорного кольору, які передані на зберігання до СУ ГУНП в Запорізькій області, знищити;

- диски для лазерних систем зчитування, картки micro SD, що зберігаються в матеріалах кримінальної справи, залишити в матеріалах кримінальної справи.

- грошові кошти в сумі 7565 гривень (сім тисяч п`ятсот шістдесят п`ять гривень), мобільний телефон Samsung SM-B310T, мобільний телефон Xiaomi Mi play, які передані на зберігання до СУ ГУНП в Запорізькій області, конфіскувати на користь держави.

Копію вироку учасники провадження мають право отримати в суді негайно після його проголошення. Учасникам судового провадження, які не були присутні в судовому засіданні, копію вироку надіслати не пізніше наступного дня після ухвалення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, та може бути оскаржений до Запорізького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Шевченківський районний суд м. Запоріжжя протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а для особи, яка перебуває під вартою - з моменту вручення їй копії судового рішення.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді ОСОБА_3

ОСОБА_2