Справа № 404/1906/25
Номер провадження 1-кп/404/74/25
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 березня 2025 року Кіровський районний суд м. Кіровограда в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши під час відкритого судового засідання у м.Кропивницькому кримінальне провадження №0000070 про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Кіровограда, українця, громадянина України, з професійною освітою, непрацевлаштованого, одруженого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України,

за участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ :

У липні 2024 року, точні дату та час досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_3 домовився з потерпілим ОСОБА_5 про ремонт автомобіля марки «Ford Fiesta», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , яким останній користувався. За умовами вказаної домовленості розмір оплати за ремонтні роботи становив 10000 грн. На виконання умов домовленості 22.07.2024 о 12 год. 31 хв. потерпілий ОСОБА_5 з власної банківської картки АТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_2 здійснив переказ коштів у розмірі 10000 грн. на банківську карту АТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_3 , належну ОСОБА_6 , яку йому для переказу коштів надав ОСОБА_3 . У цей час в обвинуваченого ОСОБА_3 виник умисел на заволодіння чужим майном, а саме грошовими коштами у розмірі 10000 грн., належними потерпілому ОСОБА_5 , шляхом зловживання довірою.

Надалі, дізнавшись про надходження на банківську картку ОСОБА_6 вищевказаних грошових коштів, з метою реалізації вказаного протиправного умислу, діючи з корисливих мотивів, з метою власної наживи, ОСОБА_3 попросив ОСОБА_6 здійснити їх зняття, після чого 22.07.2024 о 12 год. 43 хв. він разом із ОСОБА_6 попрямував до банкомату, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , де останній здійснив зняття готових коштів у розмірі 10000 грн. та передав їх ОСОБА_3 .

Надалі, заволодівши вказаним способом майном потерпілого ОСОБА_5 , а саме грошовими коштами у розмірі 10000 грн., не повідомляючи потерпілого про свої дійсні наміри, ОСОБА_3 жодних обов`язків щодо ремонту автомобіля за вищезазначеною домовленістю не виконав, чим спричинив потерпілому ОСОБА_5 матеріальної шкоди в розмірі 10000 грн., якими розпорядився на власний розсуд.

Вказаними діями ОСОБА_3 вчинив заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.190 КК України.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю та показав, що за обставин, викладених в обвинуваченні, шляхом зловживання довірою заволодів грошовими коштами потерпілого ОСОБА_5 , якими розпорядився на власний розсуд. Він повністю погоджується із встановленим розміром грошових коштів, які є предметом кримінального правопорушення, жалкує про вчинене, обіцяє відшкодувати завдану потерпілому матеріальну шкоду в повному обсязі та відшкодував на даний час 2000 грн., просить суворо не карати.

Обвинуваченому ОСОБА_3 та іншим учасникам судового провадження правильно зрозумілі суть обвинувачення та обставини кримінального провадження. Як показав ОСОБА_3 , у судовому засіданні він дає показання правдиво та добровільно, оскільки повністю визнає вину у вчиненні кримінального правопорушення. У зв`язку з цим після роз`яснення всім учасникам судового провадження наслідків, передбачених ч.3 ст.349 КПК України, та за їх згодою, при дослідженні доказів у кримінальному провадженні суд обмежився допитом обвинуваченого ОСОБА_3 , так як немає жодного сумніву в добросовісності та істинності його позиції, а також усі учасники судового провадження згодні та не оспорюють обставини вчинення кримінального правопорушення та його кваліфікацію, вказані в обвинувальному акті.

Таким чином, здійснюючи судовий розгляд в межах висунутого обвинувачення відповідного до вимог ст.337 КПК України, обвинувачення, висунуте ОСОБА_3 згідно з обвинувальним актом за ч.1 ст.190 КК України, визнається судом доведеним, воно ніким не оспорюється, а тому суд кваліфікує дії ОСОБА_3 за ч.1 ст.190 КК України як заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство).

Відповідно до змісту положень ст. 50 КК України, покарання за вироком суду, з-поміж інших завдань, має на меті не тільки кару, а повинно досягти мети виправлення та запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так й іншими особами.

У відповідності до загальних засад призначення покарання, визначених ст.ст.65, 68 ч.5 КК України, призначене покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, з урахуванням ступеня тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особи обвинуваченого, обставин, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Судом, відповідно до положень ст.66 КК України, встановлено наявність таких обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , як: щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, часткове добровільне відшкодування завданої шкоди, наявність на утриманні малолітньої дитини.

Зважаючи на те, що стороною обвинувачення відповідно до вимог п.6 ч.2 ст.291 КПК України не ставиться у провину обвинуваченому вчинення кримінального правопорушення за обставин, які обтяжують покарання, суд, розглядаючи провадження в межах висунутого обвинувачення, вважає, що вони не встановлені.

Як особа обвинувачений ОСОБА_3 непрацевлаштований, одружений, має на утриманні малолітню дитину, вчинив кримінальний проступок, осудний, на обліках з надання психіатричної та наркологічної допомоги не перебуває, раніше не судимий.

Із врахуванням всіх обставин кримінального провадження та особи обвинуваченого ОСОБА_3 , який з корисливих мотивів вчинив кримінальний проступок, непрацевлаштований, з урахуванням наведених обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , та за відсутності обставин, що обтяжують покарання, зважаючи на думку прокурора та потерпілого щодо міри покарання, суд, вважає за можливе попередження вчинення нових кримінальних правопорушень та виправлення ОСОБА_3 у разі призначення йому покарання у виді громадських робіт в межах санкції, передбаченої ч.1 ст.190 КК України.

Підстави для застосування положень ст.ст.69, 75 КК України при призначенні покарання не встановлені.

Підстави для стягнення з обвинуваченого процесуальних витрат відповідно до ст.124 КПК України судом не встановлені.

Долю речових доказів суд вирішує згідно з вимогами ст.100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 370, 371, 373, 374, 376 КПК України, суд

УХВАЛИВ :

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України, та призначити йому покарання у виді громадських робіт на строк 200 (двісті) годин.

Речові докази:

оптичний диск (т.1 а.п.62, 63) зберігати при матеріалах кримінального провадження.

На вирок може бути подана апеляція до Кропивницького апеляційного суду протягом 30 днів з моменту його проголошення через Кіровський районний суд м.Кіровограда.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, а у разі її подання, якщо його не скасовано, після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору, а іншим учасникам судового провадження роз`яснити, що вони мають право отримати його копію в суді.

Суддя Кіровського районного суду

м. Кіровограда ОСОБА_1