Провадження № 1-кп/947/939/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.04.2025 року

Київський районний суд міста Одеси у складі:

судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду у м.Одесі кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000178 від 23.03.2025 року, та угоду про визнання винуватості, укладену між прокурором та обвинуваченим від 10.04.2025 року відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м.Одеса, громадянки України, українки, заміжньої, з середньою освітою, не працевлаштованої, зареєстрованої і мешкаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.263 КК України,

сторони кримінального провадження: прокурор ОСОБА_4 ,

захисник ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшов обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000178 від 23.03.2025 року відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.263 КК України, разом з угодою про визнання винуватості, укладеною між прокурором та обвинуваченою, за участі захисника.

Так, встановлено, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 15.03.2025, точний час судом не встановлений, у невстановленому судом місці, в місті Одесі, придбала шляхом знахідки холодну зброю ніж, який відноситься до категорії короткоклинкової холодної зброї, після чого ОСОБА_3 носила в своїй лівій руці вказану холодну зброю без передбаченого законом дозволу до 22 години 49 хвилин 22.03.2025, де співробітниками поліції біля будинку №79 по вулиці Академіка Корольова в м.Одесі було виявлено та вилучено у ОСОБА_3 даний ніж, що остання носила при собі без передбаченого законом дозволу.

Таким чином, дії ОСОБА_3 кваліфіковано за ч.2 ст.263 КК України носіння іншої холодної зброї без передбаченого законом дозволу.

Відповідно до п.1 ч.3 ст.314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468-475 цього Кодексу.

Відповідно п.2 ч.1 ст.468 КПК України , у кримінальному провадженні може бути укладено угоду між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

За умовами ч.4 ст.469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо:

1) кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів;

2) особливо тяжких злочинів, віднесених до підслідності Національного антикорупційного бюро України за умови викриття підозрюваним чи обвинуваченим іншої особи у вчиненні злочину, віднесеного до підслідності Національного антикорупційного бюро України, якщо інформація щодо вчинення такою особою злочину буде підтверджена доказами;

3) особливо тяжких злочинів, вчинених за попередньою змовою групою осіб, організованою групою чи злочинною організацією або терористичною групою за умови викриття підозрюваним, який не є організатором такої групи або організації, злочинних дій інших учасників групи чи інших, вчинених групою або організацією злочинів, якщо повідомлена інформація буде підтверджена доказами.

Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, укладеної між ОСОБА_3 та прокурором, суд виходить з наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.263 КК України, яке згідно ст.12 КК України, є нетяжким злочином.

Згідно з даною угодою про визнання винуватості прокурор та обвинувачена дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій ОСОБА_3 за ч.2 ст.263 КК України.

Крім того, в даній угоді зазначено, що ОСОБА_3 беззастережно визнала свою винуватість у скоєнні кримінального правопорушення, активно сприяла його розкриттю та щиро кається у його скоєнні.

Також, враховуючи те, що ОСОБА_3 на обліку у лікарів психіатра, нарколога не перебуває, до кримінальної відповідальності притягується вперше, наявність обставин, що пом`якшують покарання, а саме щире каяття у вчиненому та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, її поведінки як до, так і після вчинення злочинних дій, тобто обставин, які істотно знижують ступінь тяжкості вчинення кримінального правопорушення, сторонами угоди узгоджено покарання та обвинувачена ОСОБА_3 надала згоду на призначення їй покарання за ч.2 ст.263 КК України у виді 1 року позбавлення волі, та на підставі ст.75 КК України звільнення її від відбування покарання з випробуванням та покладенням відповідних обов`язків.

В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`яснені обвинуваченій ОСОБА_3 .

В судовому засіданні обвинувачена і прокурор, кожен окремо, підтвердили суду, що угода про визнання винуватості між ними укладена добровільно, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді та просять суд затвердити угоду про визнання винуватості.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

При цьому судом з`ясовано, що прокурор та обвинувачена цілком розуміють наслідки її затвердження, передбачені ч.2 ст.473 КПК України. Крім того, обвинувачена ОСОБА_3 також повністю усвідомлює зміст укладеної угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватою, цілком розуміє свої права, передбачені п.1 ч.4 ст.474 КПК України, а також наслідки укладення і затвердження даної угоди, передбачені ч.2 ст.473 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені ст.476 КПК України.

Розглянувши угоду, вислухавши доводи сторін, суд вважає, що угода підлягає затвердженню, оскільки відповідає вимогам ст.ст.469, 472 КПК України, дії ОСОБА_3 за ч.2 ст.263 КК України кваліфіковані правильно, умови угоди не суперечать інтересам суспільства і не порушують права, свободи чи інтереси сторін, обвинувачена може виконати взяті на себе за угодою зобов`язання, фактичні підстави для визнання винуватості ОСОБА_3 наявні, узгоджена міра покарання відповідає санкціям кримінального закону та загальним засадам призначення покарання, визначених у ст.65 КК України.

Судом не встановлено підстави для відмови в затвердженні угоди, визначених в ч.7 ст. 474 КПК України.

За умовами ч.1 ст.475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Виходячи з викладеного, з урахуванням ступені тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, даних про особу ОСОБА_3 , наявності пом`якшуючих і відсутністю обтяжуючих обставин покарання, визнання своєї вини ОСОБА_3 , суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди укладеної між прокурором та ОСОБА_3 про визнання винуватості і призначення узгоджених сторонами виду і міри покарання.

Постановою слідчого від 23.03.2025 року речовим доказом у справі визнано предмет ззовні схожий на складний ніж.

Вирішуючи питання про речові докази, суд, виходячи з положень ст.100 КПК України вважає необхідним, після набрання вироком законної сили, речовий доказ по справі предмет ззовні схожий на складний ніж знищити.

Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м.Одеси від 27.03.2025 року, накладено арешт на предмет ззовні схожий на складний ніж.

Відповідно до вимог ч.4 ст.174 КПК України арешт, накладений ухвалою слідчого суді від 27.03.2025 року на предмет ззовні схожий на складний ніж скасувати.

Згідно довідки про витрати на проведення судової експертизи, загальні процесуальні витрати на проведення експертизи складають 5088 гривень 96 копійок.

Вирішуючи питання щодо оплати процесуальних витрат, суд вважає за необхідним стягнути з обвинуваченої на користь держави документально підтверджені процесуальні витрати на залучення експерта, відповідно до ч.2 ст.124 КПК України.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

До обвинуваченої у кримінальному провадженні запобіжний захід не застосовувався.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.373-374, 468, 469, 472-476 КПК України суд,

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду від 10.04.2025 року у кримінальному провадженні №0000178 від 23.03.2025 року, укладену між прокурором Київської окружної прокуратури міста Одеси та обвинуваченою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про визнання винуватості.

Визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.263 КК України та призначити їй покарання у виді 1 року позбавлення волі.

Застосувати ст.75 КК України та звільнити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування покарання з випробуванням, якщо вона протягом 1 (одного) року іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на неї обов`язки.

На підставі п.1, п.2 ч.1 та п.2 ч.3 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробаціїпро зміну місця проживання та роботи та не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Скасувати арешт накладений ухвалою слідчого судді Київського районного суду м.Одеси від 27.03.2025 року на предмет ззовні схожий на складний ніж.

Після набрання вироком законної сили, речовий доказ по справі предмет ззовні схожий на складний ніж знищити.

Відповідно до ч.2 ст.124 КПК України стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави витрати на залучення експерта в розмірі 5088 гривень 96 копійок.

Вирок може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Київський районний суд м.Одеси протягом 30 діб з дня його проголошення, але лише у випадках, встановлених ст.ст.473, 394 КПК України.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити засудженій та прокурору.

Суддя ОСОБА_1