справа № 619/8088/24
провадження № 1-кп/619/185/25
ВИРОК

іменем України

16 січня 2025 року м. Дергачі

Дергачівський районний суд Харківської області

у складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у судовому засіданні кримінальне провадження № 0000298 від 17.08.2024 за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця: с. Березівське Дергачівського району Харківської області, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, який зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого, останній раз 16.07.2020 Золочівським районним судом Харківської області за ч. 1 ст. 122 КК України до 2 років позбавлення волі, звільненого 28.10.2022 за відбуттям покарання,

у вчиненні кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ст. 126-1 КК України -

встановив:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , протягом тривалого часу проживав спільно зі своєю матір`ю ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою: АДРЕСА_1 , де систематично вчиняв домашнє насилля стосовно ОСОБА_5 , з якою був пов`язаний спільним побутом, мав взаємні права та обов`язки, чим вчинив кримінальне правопорушення за таких обставин:

В період часу з 14 березня 2024 року до 18 серпня 2024 року ОСОБА_4 , маючи не зняту та непогашену у встановленому законом порядку судимість, діючи умисно, в порушення вимог ст. 28 Конституції України, згідно з якою кожен має право на повагу до його гідності та ніхто не може бути підданий катуванню, жорстокому, нелюдському або такому, що принижує його гідність, поводженню, а також в порушення вимог Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», безпричинно, систематично вчиняв психологічне насильство щодо ОСОБА_5 шляхом словесних образ або погроз, переслідування, залякування, що призвело до психологічних страждань та розладів здоров`я останньої та завдання шкоди її психічному здоров`ю у формі емоційної невпевненості, нездатності захистити себе, втрати повноцінного побуту та відпочинку, заниження самооцінки, втрати позитивних емоцій.

Так, 14 березня 2024 року о 14:00 годині ОСОБА_4 , знаходячись за місцем свого мешкання, умисно та безпричинно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, вчинив психологічне насильство щодо ОСОБА_5 , яке виразилося у словесних образах, погрозах, приниженні та залякуванні, що спричинило розлад здоров`я, емоційну невпевненість останньої та призвело до психологічного страждання, у зв`язку з чим постановою судді Дергачівського районного суду Харківської області від 24 квітня 2024 року ОСОБА_4 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.173-2 КУПАП.

Крім цього, 11 липня 2024 року о 10:50 годині ОСОБА_4 , знаходячись за місцем свого мешкання, умисно та безпричинно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, вчинив психологічне насильство щодо ОСОБА_5 , яке виразилося у словесних образах, погрозах, приниженні та залякуванні, що спричинило розлад здоров?я, емоційну невпевненість останньої та призвело до психологічного страждання у зв?язку з чим постановою судді Дергачівського районного суду Харківської області від 17 липня 2024 року ОСОБА_4 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 173-2 КУпАП.

Також, 25 липня 2024 року о 16:00 годині ОСОБА_4 знаходячись за місцем свого мешкання, умисно та безпричинно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, вчинив психологічне насильство щодо ОСОБА_5 , яке виразилося у словесних образах, погрозах, приниженні та залякуванні, що спричинило розлад здоров`я, емоційну невпевненість останньої та призвело до психологічного страждання у зв`язку з чим постановою судді Дергачівського районного суду Харківської області від 31 липня 2024 року ОСОБА_4 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 173-2 КУпАП.

Окрім цього, 15 серпня 2024 року о 18:15 годині ОСОБА_4 знаходячись за місцем свого мешкання, умисно та безпричинно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, вчинив психологічне насильство щодо ОСОБА_5 , яке виразилося у словесних образах, погрозах, приниженні та залякуванні, що спричинило емоційну невпевненість останньої та призвело до розладу здоров`я, психологічного страждання у зв`язку з чим 16 серпня 2024 року ОСОБА_5 написала заяву про вчинення стосовно неї домашнього насильства, передбаченого ст. 126-1 КК України.

Крім того, 18 серпня 2024 року о 09:30 годині ОСОБА_4 , знаходячись за місцем свого мешкання, умисно та безпричинно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, вчинив психологічне насильство щодо ОСОБА_5 яке виразилося у словесних образах, погрозах, приниженні та залякуванні, що спричинило емоційну невпевненість останньої та призвело до розладу здоров`я, психологічного страждання у зв`язку з чим 18 серпня 2024 року ОСОБА_5 написала заяву про вчинення стосовно неї домашнього насильства передбаченого ст. 126-1 КК України.

Також, 1 вересня 2024 року о 17:30 годині, ОСОБА_4 знаходячись за місцем свого мешкання, умисно та безпричинно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, вчинив психологічне насильство щодо ОСОБА_5 , яке виразилося у словесних образах, погрозах, приниженні та залякуванні, що спричинило емоційну невпевненість останньої та призвело до розладу здоров`я, психологічного страждання у зв`язку з чим 1 вересня 2024 року ОСОБА_5 написала заяву про вчинення стосовно неї домашнього насильства передбаченого ст. 126-1 КК України..

Своїми діями ОСОБА_4 вчинив злочин, передбачений ст. 126-1 КК України - домашнє насильство, тобто умисне систематичне вчинення психологічного насильства щодо іншої особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах, що призвело до психологічних страждань та погіршення якості життя потерпілої особи.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину визнав. Підтвердив обставини викладені в обвинувальному акті щодо систематичного вчинення домашнього психологічного насильства до своєї матері ОСОБА_5 . Пояснив, що проживав з матірю, мати перебувала у неприязнених стосунках з цивільною дружиною обвинуваченого, в сім`ї постійно відбувалися сварки, визнав, що ображав потерпілу, у зв`язку з чим неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності. У вчиненому щиро розкаюється, просить суворо не карати.

Потерпіла ОСОБА_5 надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності. У заяві просила суворо не карати обвинуваченого. Не заперечувала проти дослідження доказів у порядку ч. 3 ст. 349 КПК України.

Враховуючи те, що ОСОБА_4 в повному обсязі, беззаперечно визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення за обставин, наведених в обвинувальному акті, беручи до уваги те, що інші учасники судового розгляду не оспорюють вказані обставини, і судом встановлено, що останні правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності та істинності їх позицій, роз`яснивши їм положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини справи в апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового розгляду, які не заперечували щодо розгляду кримінального провадження в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням

Аналізуючи зібрані у справі докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що своїми умисними протиправними діями, які виразилися в умисному, систематичному вчиненні психологічного насильства щодо особи, з якою перебуває у сімейних відносинах, а саме щодо своєї матері, що призводить до психологічних страждань, погіршення якості життя потерпілої особи, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст. 126-1 КК України.

Судом не встановлено будь-яких обставин для перекваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_4 , а так само обставин, які б виключали злочинність діяння, або були б підставою для звільнення від кримінально відповідальності.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України суд призначає покарання в межах санкції частини статті, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, з урахуванням тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.

В той же час згідно зі ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами. Для досягнення законодавчо визначеної мети покарання суди мають керуватися принципами призначення покарання, до яких належить, у тому числі, принцип індивідуалізації та принцип справедливості покарання. Це означає не тільки те, що передбачений законом склад злочину та рамки покарання повинні відповідати один одному, а й те, що покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного.

При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України відносяться до нетяжких злочинів; особу обвинуваченого, який посередньо характеризується за місцем проживання, раніше неодноразово судимого, останній раз 16.07.2020 Золочівським районним судом Харківської області за ч. 1 ст. 122 КК України до 2 років позбавлення волі, звільнений 28.10.2022 за відбуттям покарання, на обліку у лікаря психіатра не перебуває, перебуває на обліку у лікаря нарколога.

Згідно з висновком Богодухівського РС № 3 філії Державної установи "Центр пробації" в Харківській області від 08.11.2024 виправлення ОСОБА_4 без позбавлення волі становитиме дуже високу небезпеку для суспільства. Застосування соціально-виховних заходів, що необхідні для впливу на поведінку ОСОБА_4 , з метою виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень неможливо здійснювати без цілодобового нагляду та контролю в умовах ізоляції.

Обставини, які згідно зі ст. 66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченого є: щире каяття.

Обставини, які згідно з ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченого вчинення кримінального правопорушення особи похилого віку.

Враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого ОСОБА_4 , який є особою середнього віку, офіційно не працює, неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.173-2 КУпАП, має не зняту та непогашену у встановленому законом порядку судимість, наявність пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_4 покарання у виді обмеження волі в межах санкції ст.126-1 КК України.

На переконання суду таке покарання відповідає принципам законності, справедливості, індивідуалізації, буде співмірним вчиненому та необхідним й достатнім для виправлення особи та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень. Призначення більш м`якого покарання створить у обвинуваченого відчуття безкарності.

Процесуальні витрати та речові докази у даному кримінальному провадженні відсутні.

Цивільний позов не заявлено.

Керуючись ст. ст. 373, 374 КПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_4 визнати виним у вчиненні злочину, передбаченого ст. 126-1 КК України, та призначити йому покарання у виді 1 (одного) року обмеження волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з моменту приведення вироку до виконання.

Вирок може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду через Дергачівський районний суд Харківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим у той же строк з моменту вручення копії вироку.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку не подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити прокурору та обвинуваченому.

Суддя ОСОБА_1