Центральний районний суд м. Миколаєва
__________________________________________________
Справа № 490/6346/24
Провадження № 1-кп/490/811/2024
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 грудня 2024 року Центральний районний суд міста Миколаєва у складі: головуючого - судді Алєйнікова В.О., розглянувши в порядку спрощеного провадження щодо кримінальних проступків кримінальну справу за обвинуваченням

ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у смт. Крижопіль Вінницької області, є українцем, громадянином України, здобув середню спеціальну освіту, не є одруженим, проходе військову службу за мобілізацією на особливий період, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не вчиняв злочинів та не судився,-

у вчиненні злочину, передбаченого частиною 4 статті 358 Кримінального Кодексу України, -

В С Т А Н О В И В :

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним

27 червня 2024 року о 15 год. 46 хв. ОСОБА_2 , перебуваючи на перетині трас М-14 та Н-24, пред`явив працівникам поліції завідомо підроблений документ - "Посвідчення водія серії НОМЕР_1 від 29 серпня 2023 року".

Статті закону України про кримінальну відповідальність, що передбачають відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений

Дії ОСОБА_2 слід кваліфікувати за частиною 4 статті 358 Кримінального Кодексу України - як використання завідомо підробленого документу.

Докази на підтвердження встановлених судом обставин.

1. Обвинувачений за участі захисника склав заяву, у якій зазначив, що повністю визнає як вказані в обвинувальному акті обставини, так й свою вину у вчиненні злочину, та просить розглянути справу в порядку спрощеного провадження.

Прокурор подав клопотання про розгляду справи в порядку спрощеного провадження.

З огляду на такі обставини суд дійшов висновку про можливість розгляду цього кримінального провадження в порядку спрощеного провадження щодо кримінальних проступків та ухвалити вирок без проведення судового засідання з розгляду обставин кримінального провадження за наслідками вивчення обвинувального акту та доданих до нього матеріалів.

2. Органами досудового розслідування встановлено, та учасниками кримінального провадження не оспорюються такі обставини

старшого матроса ОСОБА_2 , призваного під час мобілізації згідно Указу президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про ведення військового стану в Україні» та Указу президента України від 24.02.2022 №69/2022 «Про загальну мобілізацію» відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_2 від 18.06.2022 №66 призначено на посаду стрільця військової частини НОМЕР_2 , з 18.06.2022 зараховано до списків особового складу частини та на всі види забезпечення.

У подальшому, наказом командира військової частини НОМЕР_3 (по стройовій частині) від 08.03.2023 №67 старшого солдата за призовом ОСОБА_2 , призначеного наказом командира військової частини НОМЕР_2 (по особовому складу) від 01.02.2023 №4-РС на посаду водія зенітного кулеметного відділення зенітного ракетно-артилерійського взводу роти вогневої підтримки військової частини НОМЕР_3 , ВОС-790037А, який прибув з військової частини НОМЕР_2 , з 08.03.2023 зарахувати до списків особового складу, на всі види забезпечення, шпк «солдат».

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», початком проходження військової служби вважається день відправлення у військову частину з відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або день прибуття до Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, відповідного підрозділу Служби зовнішньої розвідки України для громадян, призваних на військову службу під час мобілізації, на особливий період та на військову службу за призовом осіб офіцерського складу.

Відтак, з 18.06.2022, тобто з моменту зарахування ОСОБА_2 до списків особового складу військової частини НОМЕР_2 , останній набув статусу військовослужбовця особи, яка проходить військову службу, та з цього ж дня розпочав виконання військового обов`язку проходження військової служби.

Відповідно до ст. 65 Конституції України, захист Батьківщини, незалежності і територіальної цілісності України є обов`язком громадян України та ст. 11 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, військовослужбовці зобов`язані свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок; постійно підвищувати рівень військових професійних знань, вдосконалювати свою виучку і майстерність, знати і виконувати свої обов`язки та додержуватися вимог статутів Збройних Сил України; знати і утримувати в готовності до застосування закріплене озброєння, бойову та іншу техніку; дорожити бойовою славою Збройних Сил України та своєї військової частини, честю і гідністю військовослужбовця Збройних Сил України.

Згідно із вимогами п. п. 1, 2, 3 ч. 4 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язок військової служби на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять) чи поза військовою частиною, якщо перебування там відповідає обов`язкам військовослужбовця або його було направлено туди за наказом відповідного командира (начальника), на шляху прямування на службу або зі служби, під час службових поїздок, повернення до місця служби.

Відповідно до вимог ст. ст. ст. ст. 11, 16, 127-130 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. ст. 1-4 Дисциплінарного Статуту Збройних Сил України, старший солдат ОСОБА_2 під час проходження військової служби повинен свято і непорушно додержуватись Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, беззастережно та неухильно виконувати накази командирів (начальників) у встановлений термін, постійно підвищувати рівень військових професійних знань, вдосконалювати свою виучку і майстерність, а також твердо знати та зразково виконувати свої службові обов`язки, бути дисциплінованим, поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків.

Однак, діючи в порушення вимог вищезазначених нормативних актів, старший солдат ОСОБА_2 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення (проступку) проти авторитету органів державної влади за наступних обставин.

Відповідно до п. 21 Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №340 від 08.05.1993, посвідчення водія видається після складення особою у територіальному сервісному центрі МВС іспитів, передбачених пунктом 18 цього Положення, відповідно якого посвідчення водія на право керування транспортними засобами категорій А1, A, B1, B, C1, C, D1 і D видаються особам, які склали в територіальному сервісному центрі МВС теоретичний, практичний іспити, категорії ВE, C1E, CE, D1E і DE - практичний, а на право керування трамваєм або тролейбусом - теоретичний іспити. Під час теоретичного іспиту перевіряється знання Правил дорожнього руху та інших предметів, передбачених програмою підготовки. Під час практичного іспиту перевіряються навички керування транспортними засобами відповідної категорії на майданчиках для навчання з початкового керування та в умовах дорожнього руху на визначених територіальним сервісним центром МВС маршрутах.

Відповідно до п. 23 Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №340 від 08.05.1993, посвідчення водія, виготовлене на бланку, отримується особисто під підпис після пред`явлення паспорта громадянина України або тимчасового посвідчення громадянина України, посвідки на постійне проживання або посвідки на тимчасове проживання (зокрема е-посвідки на постійне проживання або е-посвідки на тимчасове проживання), посвідчення біженця, посвідчення особи, яка потребує додаткового захисту, посвідчення особи, якій надано тимчасовий захист, та оригіналу медичної довідки встановленого зразка, дійсної на дату подання заяви про обмін посвідчення водія або отримання його після втрати чи викрадення. Інформація про видане посвідчення водія вноситься працівником територіального сервісного центру МВС до Єдиного державного реєстру МВС.

Проте, у серпні 2023 року, більш точної дати та часу в ході досудового розслідування встановити не представилось можливим, ОСОБА_2 , перебуваючи у невстановленому в ході досудового розслідування місці, достовірно знаючи, що він не проходив установленого законом порядку отримання посвідчення водія, отримав шляхом надіслання поштового відправлення від невстановленої особи завідомо підроблений офіційний документ, а саме: посвідчення водія з серією та номером НОМЕР_1 , видане 29.08.2023, органом ТСЦ 8041 на ім`я ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що не відповідає аналогічним бланкам, що знаходяться в офіційному обігу на території України.

У подальшому, 27.06.2024 приблизно о 15:46 год., ОСОБА_2 перебуваючи у Центральному районі міста Миколаєва, а саме на території блокпоста «Купол», що розташований на перетині трас М-14 та Н-24, керуючи транспортним засобом автомобілем марки «ВАЗ» моделі «2109», державний номерний знак НОМЕР_4 , під час перевірки документів згідно «Порядку перевірки документів в осіб, огляду речей, транспортних засобів, багажу та вантажів, службових приміщень і житла громадян під час забезпечення заходів правового режиму воєнного стану», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 грудня 2021 року № 1456, діючи умисно, розуміючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, розуміючи, що посвідчення водія з серією та номером НОМЕР_1 , видане 29.08.2023 на його ім`я є підробленим, пред`явив працівникам патрульної поліції завідомо підроблене посвідчення водія з власною фотокарткою, тим самим, використав в якості підтвердження особи та права на керування відповідним транспортним засобом завідомо підроблений офіційний документ, який видається установою, яка має право видавати чи посвідчувати такі документи, і який надає права, а саме: посвідчення водія з серією та номером НОМЕР_1 , видане 29.08.2023, органом ТСЦ 8041 на ім`я ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яке не відповідає аналогічним бланкам, що знаходяться в офіційному обігу на території України, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 16 вересня 2020 №844 «Про затвердження зразків бланків і технічних описів бланків національного та міжнародного посвідчень водія, свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, тимчасового реєстраційного талона транспортного засобу та зразка розпізнавального автомобільного знака України та внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України».

Доказів на спростування цих обставин матеріали кримінального провадження не містять.

За такого, суд вважає вину обвинуваченого у вчиненні злочину за встановлених судом обставин доведеною.

Обставин, які пом`якшують та обтяжують покарання обвинуваченого.

1. Як обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченої, суд, відповідно до частини 1 статті 66 Кримінального Кодексу України, є його щире каяття та його сприяння у розкритті злочину.

2. Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, під час судового розгляду кримінального провадження не встановлено.

Мотиви призначення покарання.

При визначенні виду та міри покарання, яке слід застосувати відносно ОСОБА_2 , суд, керуючись приписами статті 65 Кримінального Кодексу України, виходе з санкції частини 4 статті 358 Кримінального Кодексу України, враховує ступень тяжкості вчиненого ним правопорушення, обставини, що пом`якшують його відповідальність, а також особу винного.

1. Оцінюючи характер та ступінь тяжкості кримінального правопорушення, вчиненого ОСОБА_2 , суд враховує, що вчинене ним кримінальне правопорушення є кримінальним проступком, а також - що суттєвих негативних наслідків від його дій не настало.

2. Оцінюючи особу винного, суд враховує, що він раніше не вчиняв кримінальних правопорушень та не судився, на обліку в лікарів нарколога та психіатра не перебуває, за місцем проживання негативної характеристики не має, проходе військову службу за мобілізацією на особливий період.

З огляду на таке,а також - на наявність обставин, що пом`якшують його покарання, суд вважає, що йому слід призначити покарання у вигляді штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (у сумі 850 грн.)

Вирішення питання про долю речових доказів

Речовий доказ у справі - документ під назвою "Посвідчення водія серії НОМЕР_1 від 29 серпня 2023 року" на ім`я ОСОБА_2 , як документ - на підставі пункту 7 частини 9 статті 100 Кримінального Процесуального Кодексу України слід залишити в матеріалах кримінального провадження протягом усього строку їх зберігання.

Речовий доказ у справі - DVD-диск з відеозаписом нагрудної камери працівника Управління патрульної поліції Миколаївської області під час зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_2 , як носій відповідних електронних документів - на підставі пункту 7 частини 9 статті 100 Кримінального Процесуального Кодексу України слід залишити в матеріалах кримінального провадження протягом усього строку їх зберігання.

Судові витрати на проведення експертизи в сумі 2.271,84 грн. слід стягнути з обвинуваченого на користь держави.

Цивільний позов у цій справі не заявлявся.

Запобіжний захід в межах цього кримінального провадження не обирався.

Керуючись ст.ст. 368, 373-374, 381 - 382 КПК України, суд, -

З А С У Д И В :

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого частиною 4 статті 358 Кримінального Кодексу України та призначити йому покарання у вигляді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян /у сумі 850 грн./

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави 2.271 грн. 84 коп. витрат на проведення експертиз.

Речові докази у справі - документ під назвою "Посвідчення водія серії НОМЕР_1 від 29 серпня 2023 року" на ім`я ОСОБА_2 та DVD-диск з відеозаписом нагрудної камери працівника Управління патрульної поліції Миколаївської області під час зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_2 - залишити в матеріалах кримінального провадження протягом усього строку їх зберігання.

Вирок суду не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини, в іншій частині може бути оскарженим до Миколаївського апеляційного суду через Центральний районний суд міста Миколаєва протягом 30 днів з моменту його проголошення.

СУДДЯ =АЛЄЙНІКОВ В.О.=

16.12.2024