Справа № 201/5716/23
Провадження № 1-в/191/98/25
У Х В А Л А

іменем України

04 лютого 2025 року м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючої судді - ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора - ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання Державної установи «Синельниківська виправна колонія (№94)» про звільнення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від покарання призначеного вироком Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 09.07.2024 року, -

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області перебуває клопотання Державної установи «Синельниківська виправна колонія (№94)» про звільнення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від покарання призначеного вироком Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 09.07.2024 року.

Від представника державної установи та засудженого надійшли заяви про розгляд клопотання без їхньої участі.

У судовому засіданні прокурор зазначив, що вважає клопотання таким, що підлягає частковому задоволенню.

Суд, заслухавши думку прокурора, дослідивши матеріали долучені до клопотання, приходить до наступного.

Відповідно до п.2 ч.2 ст.539 КПК України клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається: до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 10 (у частині клопотань про заміну покарання відповідно до частини третьої статті 57, частини першої статті 58, частини першої статті 62 Кримінального кодексу України), 11, 13, 13-2 частини першої статті 537 цього Кодексу.

Згідно п.13 ч.1 ст.537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати такі питання: про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України.

09 серпня 2024 року набув чинності Закон України 18 липня 2024 року № 3886-IX «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від (далі - Закон № 3886-IX), яким було внесено зміни до ст. 51 КУпАП (Дрібне викрадення чужого майна).

Положеннями ч. 1 ст. 51 КУпАП (у редакції Закону № 3886-IX) передбачено відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.

Частиною 2 ст. 51 КУпАП (у редакції Закону № 3886-IX) установлено, що відповідальність за вчинення дій, передбачених ч. 1 ст. 51 КУпАП настає, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Отже, особа, яка вчинила дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, підлягає адміністративній відповідальності у випадку, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

З огляду на зазначене аналіз указаних норм закону свідчить про те, що кримінальна відповідальність настає у випадку, якщо розмір такого майна перевищує розмір, установлений ст. 51 КУпАП, а саме 2 неоподатковуваних мінімуми доходів громадян.

Згідно з ч. 5 Підрозділу 1 Розділу ХХ Податкового кодексу України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 грн, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної пп. 169.1.1 п. 169.1 ст. 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року, яка дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), установленого законом станом на 01 січня звітного податкового року.

Положеннями частини 1 ст. 3 КК України встановлено, що законодавство України про кримінальну відповідальність становить КК України, який ґрунтується на Конституції України та загальновизнаних принципах і нормах міжнародного права. При цьому зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення (ч. 6 ст. 3 КК України).

Відповідно до ст.58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Зазначені норми основного Закону України також знайшли своє відображення в частині 1 ст. 5 КК України, згідно з якою закон про кримінальну відповідальність, що скасовує злочинність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Такий же принцип неявно гарантований і ст. 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Цей принцип втілюється в правилі про те, що , якщо існують відмінності між кримінальним законодавством, чинним на момент вчинення злочину, та наступними кримінальними законами, прийнятими відповідно до винесення остаточного рішення, суди повинні застосовувати закон, положення якого є найбільш сприятливим для обвинувачення.

Вироком Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 06.09.2023 року ОСОБА_4 засуджений за ч.4 ст. 185 КК України до 5 років позбавлення волі. Початок строку відбування покарання розраховується з дня звернення вироку до виконання. Вирок набрав законної сили 19.10.2023 року.

Як вбачається з дослідженого в судовому засіданні вироку Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 06.09.2023 року кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст. 185 КК України ОСОБА_4 вчинив 22.06.2023 року із заподіянням потерпілій ОСОБА_5 матеріальної шкоди в сумі 11953,76грн.

Станом на 01 січня 2023 року прожитковий мінімум для працездатних осіб становить 2684грн., а 50% від його розміру становить 1342грн.

Таким чином, за змістом положень Податкового Кодексу України та Закону № 3886-IX, на момент вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України, розмір викраденого майна, з якого настає кримінальна відповідальність за ст.ст. 185, 190 КК України становив 2684грн.

Враховуючи, що вартість майна, яке таємно викрав ОСОБА_4 є більшою за розмір, з якого настає кримінальна відповідальність, кримінальна караність його діянь за вироком Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 06.09.2023 року за ч. 4 ст. 185 КК України не усунена.

За вироком Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 06.11.2023 року ОСОБА_4 засуджений за ч.4 ст. 185 КК України до 5 років позбавлення волі. На підставі ч.4 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом часткового складання покарань призначеного цим вироком та вироком Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 06.09.2023 року остаточно визначено покарання у виді 5 років 1 місяця позбавлення волі. Строк відбування покарання розрахований з 17.07.2023 року. Вирок набрав законної сили 07.12.2023 року.

Як вбачається з дослідженого в судовому засіданні вироку Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 06.11.2023 року кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст. 185 КК України ОСОБА_4 вчинив за епізодами: 06.07.2023 року із заподіянням потерпілому ОСОБА_6 матеріальної шкоди в сумі 57 909 грн.; 13.07.2023 року із заподіянням потерпілому ОСОБА_7 матеріальної шкоди в сумі 20 944 грн.

Враховуючи, що вартість майна, яке таємно викрав ОСОБА_4 є більшою за розмір, з якого настає кримінальна відповідальність, кримінальна караність його діянь за вироком Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 06.11.2023 року за ч. 4 ст. 185 КК України не усунена.

Вироком Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 07.12.2023 року ОСОБА_4 засуджений за ч.4 ст. 185 КК України до 5 років 4 місяців позбавлення волі. На підставі ч.4 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень по даній справі та за вироком Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 06.11.2023 року шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, визначено покарання у виді 5 років 4 місяців позбавлення волі. Строк відбування покарання розрахований з часу приведення вироку до виконання. Вирок набрав законної сили 09.01.2024 року.

Як вбачається з дослідженого в судовому засіданні вироку Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 07.12.2023 року кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст. 185 КК України ОСОБА_4 вчинив за епізодами: 22.05.2023 року із заподіянням потерпілій ОСОБА_8 матеріальної шкоди в сумі 1781 грн.; 23.05.2023 року із заподіянням потерпілій ОСОБА_9 матеріальної шкоди в сумі 2697 грн.; 15.07.2023 року із заподіянням потерпілій ОСОБА_10 матеріальної шкоди в сумі 5340,67грн. та потерпілому ОСОБА_11 4317грн.

Враховуючи, що вартість майна, яке таємно викрав ОСОБА_4 за епізодом 22.05.2023 року із заподіянням потерпілій ОСОБА_8 матеріальної шкоди в сумі 1781 грн. була меншою за розмір, з якого відповідно до Закону № 3886-IX та положень Податкового кодексу України настає кримінальна відповідальність, суд вважає, за необхідне звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за ч.4ст. 185 КК України за вказаним епізодом, як таким, що з урахуванням вищенаведеного, не підпадає під кримінально каране діяння, передбачене Особливою частиною КК України.

Водночас враховуючи що за іншими епізодами ч.4 ст. 185 КК України вартість майна, яким заволодів ОСОБА_4 становить більше двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тому кримінальна караність діянь ОСОБА_4 за ч.4 ст. 185 КК України не усунена.

Зазначене узгоджується з правовою позицією, викладеною в постанові Верховного Суду від 22.08.2024 року у справі № 567/507/23.

Вироком Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 04.03.2024 року ОСОБА_4 засуджений за ч.4 ст. 185 КК України до 5 років 2 місяців позбавлення волі. На підставі ч.4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення призначеного покарання покаранням у виді 5 років 4 місяців позбавлення волі, призначеним за вироком Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 07.12.2023 року, остаточно визначено покарання у виді 5 років 4 місяців позбавлення волі. Строк відбування покарання відрахований з 04.03.2024 року. Зарахований в строк часткове відбуте покарання за вироком Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 07.12.2023 року, з 15.07.2023 року до 03.03.2024 року включно. Вирок набрав чинності 04.04.2024 року.

Як вбачається з дослідженого в судовому засіданні вироку Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 04.03.2024 року кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст. 185 КК України ОСОБА_4 вчинив за епізодами: 22.05.2023 року із заподіянням потерпілому ОСОБА_12 матеріальної шкоди в сумі 7193,25грн.; 13.07.2023 року із заподіянням потерпілому ОСОБА_13 матеріальної шкоди в сумі 4747грн.

Враховуючи, що вартість майна, яким заволодів ОСОБА_4 становить більше двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тому кримінальна караність діянь ОСОБА_4 за вироком Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 04.03.2024 року за ч.4 ст. 185 КК України не усунена.

Вироком Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 30.05.2024 року ОСОБА_4 засуджений за ч.4 ст. 185 КК України до 5 років позбавлення волі, за ч.1 ст. 357 КК України до 2 років позбавлення волі. На підставі ч.1 ст. 70 КК України за сукупністю вчинених злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначено покарання у виді 5 років позбавлення волі. На підставі ч.4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим покаранням, поглинути покарання, призначене даним вироком, покаранням призначеним вироком Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 04.03.2024 року та остаточно визначено покарання у виді 5 років 4 місяців позбавлення волі. Строк покарання відрахований з 30.05.2024 року. Зарахований в строк часткове відбуте покарання за вироком Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 07.12.2023 року, з 15.07.2023 року до 03.03.2024 року включно, за вироком Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 04.03.2024 року, з 04.03.2024 року по 30.05.2024 року включно. Вирок набрав чинності 30.06.2024 року.

Як вбачається з дослідженого в судовому засіданні вироку Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 30.05.2024 року кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст. 185 КК України ОСОБА_4 вчинив за епізодами: 16.06.2023 року із заподіянням потерпілому матеріальної шкоди в сумі 30000грн.; 14.06.2023 року із заподіянням потерпілому ОСОБА_14 матеріальної шкоди в сумі 3500грн.

Враховуючи, що вартість майна, яким заволодів ОСОБА_4 становить більше двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тому кримінальна караність діянь ОСОБА_4 за вироком Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 30.05.2024 року за ч.4 ст. 185 КК України не усунена.

Вироком Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 09.07.2024 року ОСОБА_4 засуджений за ч.4 ст. 185 КК України до 5 років 2 місяців позбавлення волі. На підставі ч.4 ст. 70 КК України за сукупністю вчинених злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання за цим вироком більш суворим за вироком Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 30.05.2024 року, остаточно визначено покарання у виді 5 років 4 місяців позбавлення волі. Строк покарання відрахований з дня ухвалення вироку. Зарахований в строк призначеного покарання відбуте покарання за вироком за вироком Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 06.11.2023 року, за вироком Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 07.12.2023 року, за вироком Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 04.03.2024 року, за вироком Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 30.05.2024 року, з 15.07.2023 по 09.07.2024 року, включно. Вирок набрав чинності 09.08.2024 року.

Як вбачається з дослідженого в судовому засіданні вироку Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 09.07.2024 року кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст. 185 КК України ОСОБА_4 вчинив за епізодами: 07.05.2023 року із заподіянням потерпілій ОСОБА_15 матеріальної шкоди в сумі 2750грн.; 25.05.2023 року із заподіянням потерпілій ОСОБА_16 матеріальної шкоди в сумі 12966,33грн.

Враховуючи, що вартість майна, яким заволодів ОСОБА_4 становить більше двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тому кримінальна караність діянь ОСОБА_4 за вироком Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 09.07.2024 року за ч.4 ст. 185 КК України не усунена.

На підставі викладеного, керуючись Законом України № 3886-IX від 18.07.2024, ст. ст. 372, 376, 537, 539 КПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання Державної установи «Синельниківська виправна колонія (№94)» задовольнити частково.

Привести вирок Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 07.12.2023 року у відповідність до вимог Закону №3886-ІХ.

На підставі ч.2 ст. 74 КК України звільнити засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від покарання призначеного вироком Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 07.12.2023 року за ч.4 ст. 185 КК України за епізодом за епізодом 22.05.2023 року із заподіянням потерпілій ОСОБА_8 матеріальної шкоди в сумі 1781 грн., у зв`язку із усуненням караності діяння.

Вважати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 засудженим вироком Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 07.12.2023 року за ч.4 ст. 185 КК України до 5 років 4 місяців позбавлення волі. На підставі ч.4 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень по даній справі та за вироком Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 06.11.2023 року шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, визначено покарання у виді 5 років 4 місяців позбавлення волі. Строк відбування покарання розраховувати з часу приведення вироку до виконання.

В іншій частині клопотання Державної установи «Синельниківська виправна колонія (№94)», залишити без задоволення.

Копію ухвали направити в ДУ «Синельниківська виправна колонія (№94)», засудженому, прокурору Синельниківської окружної прокуратури для відома.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Синельниківський міськрайонний суд протягом семи діб з моменту її проголошення, а засудженим в той же строк з моменту вручення.

Суддя ОСОБА_1