Справа №295/1952/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.02.2025 року м. Житомир

Слідчий суддя Богунського районного суду міста Житомира ОСОБА_1 ,

за участю секретаря с/з - ОСОБА_2 ,

розглянувши внесене слідчим другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Житомирі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому, ОСОБА_3 в рамках кримінального провадження №0002589, зареєстрованого 07.10.2024 року в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 426-1 КК України, та погоджене прокурором Житомирської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_4 , клопотання про арешт майна та додані до клопотання матеріали, -

ВСТАНОВИВ:

Слідчий звернувся із указаним клопотанням, в якому послався на те, що другим слідчим відділом (з дислокацією у м. Житомирі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0002589 від 07.10.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 426-1 КК України, за фактом перевищення влади та службових повноважень військовими службовими особами в/ч НОМЕР_1 щодо закупівлі у ТОВ «Краф Ейр» двох комплектів матеріальних цінностей «Комплект з трьох БПЛА з вертикальним зльотом «Бджола-20» за завищеними цінами.

07.02.2025 на підставі ухвали слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира від 31.01.2025 у справі № 295/1627/25 проведено обшук за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем фактичного проживання ОСОБА_5 , де виявлено:

- ноутбук Apple модель А2141, який поміщено до сейф пакету № М1000903, на який нанесено пояснювальний напис, з підписами учасниками та датою пакування;

- MacBooK моделі А3113, який поміщено до сейф пакету № М1000902, на який нанесено пояснювальний напис, з підписами учасниками та датою пакування.

Посилаючись на положення ст. 170 КПК України, необхідність проведення огляду та судових експертиз відносно вилученого майна, завдання арешту майна та з метою забезпечення збереження речових доказів, слідчий за погодженням із прокурором просить накласти арешт на ноутбук Apple модель А2141 та MacBooK моделі А3113, які належать ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та були вилучені під час проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 .

Слідчий в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду клопотання повідомлявся належним чином.

Володілець майна ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, направив до суду заяву про розгляд справи без його участі. У задоволенні клопотання просив відмовити, зважаючи на численні порушення вимог кримінального процесуального законодавства під час проведення обшуку за місцем свого проживання.

Згідно з ч. 1 ст. 172 КПК України неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Вивчивши й дослідивши клопотання та додані до нього документи, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Як вбачається із витягу з кримінального провадження №0002589 від 07.10.2025, другим слідчим відділом (з дислокацією у м. Житомирі) ТУ ДБР, розташованого у м. Хмельницькому, здійснюється досудове розслідування за фактом закупівлі службовими особами військової частини НОМЕР_1 Збройних Сил України у період 2022-2023 років за завищеними цінами матеріальних цінностей шляхом умисного вчинення дій, які явно виходять за межі наданих їм прав та повноважень, в умовах воєнного стану, що заподіяло збитки на суму понад 2 млн.грн., із попередньою правовою кваліфікацією кримінального правопорушення за ч. 5 ст. 426-1 КК України.

Ухвалою слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира від 31.01.2025 року надано дозвіл слідчим слідчої групи у кримінальному провадженні №0002589 від 07.10.2024 на проведення обшуку у за місцем проживання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить на праві власності ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , з метою відшукання та вилучення договору купівлі-продажу №2104/23 від 15.05.2023, інших договорів купівлі-продажу БПЛА та їх складових для військової частини НОМЕР_1 , документів щодо придбання комплектуючих та складових частини зазначених БПЛА, документів щодо фінансових розрахунків з військовою частиною НОМЕР_1 , інших документів, блокнотів з чорновими записами щодо купівлі, продажу, обліку чи розрахунків за вказані БПЛА, придбання складових частин вказаних БПЛА, мобільних телефонів, планшетів, ноутбуків, комп`ютерної техніки, які можуть містити інформацію, що має значення для досудового розслідування.

Постановою старшого слідчого з ОВС другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Житомирі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому, ОСОБА_8 від 07.02.2025 року вилучені в ході обшуку ноутбук Apple модель А2141 та MacBooK моделі А3113, які належать ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що вилучено під час проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , визнано речовими доказами у кримінальному провадженні.

Відповідно до вимог ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Статтею 1 Протоколу №1 (1952 р.) до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном, ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

У своїх висновках ЄСПЛ неодноразово нагадував, що перша та найважливіша вимога статті 1 Протоколу №1 полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним: друге речення п.1 дозволяє позбавлення власності лише «на умовах, передбачених законом», а п.2 визначає, що держави мають право здійснювати контроль за користуванням майном шляхом введення в дію «законів». Більше того, верховенство права, один з фундаментальних принципів демократичного суспільства, є наскрізним принципом усіх статей конвенції (рішення у справах «Колишній король Греції та інші проти Греції» та «Малама проти Греції»).

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб; умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення слідчий суддя, згідно ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження тощо.

Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого, прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки згідно ст.1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

При накладенні арешту на майно слідчий суддя має обов`язково переконатись в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. При цьому, закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на даній стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість в тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно застосувати відповідний вид обмеження із метою уникнення ймовірних негативних наслідків.

Згідно з п. 7 ч. 2 ст. 131, ч. 1 ст. 170 КПК України арешт майна є одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження, під яким розуміється тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно із п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення зокрема, збереження речових доказів.

Відповідно до ч. 3 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи незалежно від її процесуального статусу у кримінальному провадженні за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу (є матеріальними об`єктами, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення).

Згідно із ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, віртуальні активи, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

З огляду на викладене, завдання кримінального провадження та мету арешту майна, слідчий суддя дійшов висновку, що слідчим та прокурором доведені передбачені частиною третьою статті 132 КПК України законні підстави для застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, а також наявність передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу ризиків, оскільки не накладення арешту на них може призвести до знищення, пошкодження, приховування вказаних пристроїв їх власником/володільцем, що у свою чергу може спричинити безповоротну їх втрату та/або втрату певних відомостей, котрі на них містяться. До того ж, на даній стадії слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно. Таким чином, вимоги клопотання є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 98, 132, 170-173 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на ноутбук Apple модель А2141 та MacBooK моделі А3113, які належать ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та були вилучені під час проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом 5-ти днів з дня її оголошення, а особами, що не були присутні в судовому засіданні - з моменту отримання копії ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1