Справа №186/1923/24
Провадження №1-кп/0186/269/25
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 лютого 2025 року м.Шахтарське

Першотравенський міський суд Дніпропетровської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1

секретар ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000576 від 11 листопада 2024 року по обвинуваченню:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Праги, Чехія, громадянина України, неодруженого, який має на утриманні малолітню дитину ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

-25 грудня 2024 року Синельниківським районним судом Дніпропетровської області за ч.2 ст.260, ч.2 ст.262, ст.341, ч.1 ст.70 КК до 8 років позбавлення волі без конфіскації майна,

у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.110, ч.2 ст.260, ч.1 ст.111 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_5

захисника - адвоката ОСОБА_6 (в режимі відеоконференції)

обвинуваченого ОСОБА_3 (в режимі відеоконференції)

В С Т А Н О В И В:

У березні-квітні 2014 року в м.Луганськ та інших населених пунктах Луганської області розпочалася збройна агресія російської федерації шляхом неоголошених та прихованих вторгнень підрозділів збройних сил та інших силових відомств російської федерації, організації та підтримки терористичної діяльності та діяльності, направленої на окупацію Луганської області та порушення територіальної цілісності України.

В окремих містах та районах Луганської області всупереч законодавству України 11 травня 2014 року проведено незаконний референдум з питання «Про підтримку акта про державну самостійність Луганської народної республіки», за результатами якого 12 травня 2014 року проголошено створення незаконного псевдодержавного утворення «Луганська народна республіка («лнр») окупаційної адміністрації рф.

Самопроголошеним Головою т.зв. «лнр» окупаційної адміністрації рф 07 жовтня 2014 року виданий указ № 15, згідно з яким створено незаконне збройне формування т.зв. «лнр» окупаційної адміністрації рф - «Народна міліція» (далі - «НМ ЛНР»). Зокрема, до завдань вказаного військового формування належать: здійснення збройного опору силам АТО/ООС на території Луганської та Донецької областей, участь у веденні бойових дій проти Збройних Сил України та інших військових формувань, утворених відповідно до законів України, добровольчих формувань, що були утворені або самоорганізовувалися для захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, а також сприяння діяльності окупаційної адміністрації російської федерації.

Вказане формування має організовану структуру військового типу, а саме: єдиноначальність, підпорядкованість, чітку ієрархічність та дисципліну, його учасники озброєні вогнепальною зброєю, вибухівкою, а також мають важке військове озброєння та військову техніку. В зазначеному формуванні визначено механізм вступу до нього, порядок проходження служби, в кожному структурному підрозділі ставляться завдання щоденної діяльності, що полягає в здійсненні методами військових операцій силової підтримки незаконно створених структур т.зв. «лнр» окупаційної адміністрації рф, придушення організованого опору населення на окупованій території, депортації населення Луганської області, встановлення режиму військового стану, протистояння підрозділам Збройних Сил України та правоохоронних органів України, знищення їх живої сили і матеріальних засобів, а також скоєння інших тяжких та особливо тяжких кримінальних правопорушень. Вказані формування дислокуються в різних населених пунктах і місцевостях на тимчасово окупованій частині Луганської області та мають загальну координацію керівництва та кураторів російської федерації.

Після створення незаконного збройного формування НМ ЛНР, в період осінь 2014 - травень 2017 року ОСОБА_7 проходив службу за контрактом на посаді «розвідник розвідроти 2 бригади НОМЕР_1 армійського корпусу НМ ЛНР вч НОМЕР_2 », у званні сержанта, виконуючи при цьому функції щодо чинення збройного опору силам АТО/ООС (комплексу військових та спеціальних організаційно-правових заходів українських силових структур, направлених на деокупацію тимчасово окупованої території Луганської області та боротьбу з тероризмом) - залученим до неї підрозділам Збройних Сил та правоохоронних органів України, й з метою збройного опору силам АТО/ООС (недопущення їх входження на тимчасово окуповану територію Луганської області та її деокупації) отримав від не встановлених досудовим слідством співучасників т.зв. «лнр» для застосування за функціональним призначенням стрілецьку вогнепальну зброю - автомат системи Калашникова із боєприпасами до нього та військову екіпіровку. Місце дислокації вказаного формування: АДРЕСА_2 .

У подальшому, з травня 2017 року по початок 2020 року знаходився на території рф, де відбував покарання в одній із ВК за незаконне зберігання боєприпасів, які останній отримав під час служби в лавах НЗФ ЛНР.

Далі, з 2020 року повернувся до м. Луганськ, де був прийнятий на службу за контрактом у тому ж самому підрозділі, який дислокувався за тією ж адресою.

Під час перебування на службі брав участь у бойових зіткненнях в с.Пшеничне, м. Рубіжне, м. Сєвєродонецьк, м. Лисичанськ Луганської області, с. Спірне Донецької області, та інших ділянках фронту, які у подальшому були визнані окупованими територіями, чим вчиняв активні дії на зміну меж території та державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України, за попередньою змовою групою осіб.

Крім того, з осені 2014 року у ОСОБА_3 виник умисел на участь у діяльності незаконного збройного формування т.зв. «лнр» окупаційної адміністрації рф з метою здійснення збройного опору силам АТО та ООС задля досягнення кінцевої цілі - зміни меж території та державного кордону України всупереч утвердженого Конституцією України порядку.

Після створення незаконного збройного формування «Народна міліція лнр» в період осінь 2014 - травень 2017 року ОСОБА_7 добровільно проходив контрактну службу, де був призначений на посаду «розвідник розвідроти 2 бригади НОМЕР_1 армійського корпусу НМ ЛНР вч НОМЕР_2 », у званні сержанта, узявши до виконання визначені йому в т.зв. «лнр» функції щодо чинення збройного опору силам АТО/ООС (комплексу військових та спеціальних організаційно-правових заходів українських силових структур, направлених на деокупацію тимчасово окупованої території Луганської області та боротьбу з тероризмом) - залученим до неї підрозділам Збройних Сил та правоохоронних органів України, й з метою збройного опору силам АТО/ООС (недопущення їх входження на тимчасово окуповану територію Луганської області та її деокупації) отримав від не встановлених досудовим слідством співучасників т.зв. «лнр» для застосування за функціональним призначенням стрілецьку вогнепальну зброю - автомат системи Калашникова із боєприпасами до нього та військову екіпіровку. Місце дислокації вказаного формування: м. Луганськ, Артемівський район, вул. Дідоренка ,4.

У подальшому, з травня 2017 року по початок 2020 року знаходився на території рф, де відбував покарання в одній із ВК, за незаконне зберігання боєприпасів.

Далі, з 2020 року повернувся до м. Луганськ, де був прийнятий на службу за контрактом, у тому ж самому підрозділі, який дислокувався за тією ж адресою.

Під час перебування на службі брав участь у бойових зіткненнях в с.Пшеничне, м. Рубіжне, м. Сєвєродонецьк, м. Лисичанськ, Луганської області, с. Спірне Донецької області, та інших ділянках фронту, які у подальшому були визнані окупованими територіями, чим вчиняв активні дії на зміну меж території та державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України, за попередньою змовою групою осіб.

Таким чином, ОСОБА_7 з моменту вступу до незаконного збройного формування т.зв. «лнр» окупаційної адміністрації рф, а саме з осені 2014 року по травень 2017 року, з весни 2020 року по 11 жовтня 2024 року, перебуваючи в місті Луганськ та інших населених пунктах на території проведення АТО та ООС, яка відповідно до Постанови Верховної Ради України «Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями» від 17 березня 2015 року за № 254-VIII, є тимчасово окупованою територією України, вчиняв умисні дії, спрямовані на участь у діяльності не передбаченого законом збройного формування.

Крім того, ОСОБА_7 , будучи громадянином України, в періоди часу з початку 2015 по травень 2017 років, з весни 2020 року по осінь 2022 року, та з серпня 2024 по 11 жовтня 2024 року, перебуваючи у м. Луганськ Луганської області, в умовах збройного конфлікту між російською федерацією та Україною, діючи умисно, з ідеологічних та корисливих мотивів, на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній безпеці України, добровільно перейшов на бік ворога, а саме: вступив до складу «2 бригади 2 армійського корпусу народної міліції лнр вч НОМЕР_2 » (з весни 2023 року - « НОМЕР_3 »), місцем дислокації якої є: АДРЕСА_2 .

При цьому, ОСОБА_3 призначено на посаду «розвідник розвідроти». ОСОБА_7 був забезпечений камуфльованою формою одягу, засобами індивідуального захисту (каска, бронежилет, протигаз, речовий мішок), вогнепальною зброєю та бойовими припасами до неї.

Вступивши до вищезазначеного підрозділу країни агресора, ОСОБА_7 в періоди часу з початку 2015 по травень 2017 років, з весни 2020 року по 11 жовтня 2024 року здійснював несення служби згідно з посадовими обов`язками, брав безпосередню участь у бойових діях на різних ділянках фронту, а саме: в районі населених пунктів с. Пшеничне, м. Рубіжне, м. Сєвєродонецьк, м. Лисичанськ Луганської області, с. Спірне Донецької області, та інших ділянках фронту з метою збройного супротиву Збройним Силам України.

Тим самим ОСОБА_7 забезпечував виконання обов`язків військової служби у незаконних збройних формуваннях окупаційної адміністрації російської федерації, а саме:

-бути вірним військовій присязі, дотримуватися конституції і законів лнр;

-проходити військову службу по контракту в період встановленого дійсним контрактом терміну в «народній міліції» лнр;

-суворо і точно виконувати вимоги загальновійськових статутів;

-у період проходження військової служби по контракту добросовісно виконувати всі загальні, посадові і спеціальні завдання військовослужбовців, встановлені законодавством та іншими нормативно-правовими актами лнр, виконувати вимоги військової присяги, законодавства про службу в «народній міліції» та інших нормативно-правових актів лнр;

-при скоєнні правопорушень нести всі види юридичної відповідальності відповідно до законодавства лнр та рф;

-дотримуватися військової дисципліни, виконувати накази, розпорядження і вимоги командира (начальника);

-дотримуватися встановленого порядку користування секретними документами і військовою технікою (апаратурою), берегти в таємниці відомості, отримані в ході проходження військової служби та ін.

Таким чином, в періоди часу з початку 2015 по травень 2017 років, з весни 2020 року по 11 жовтня 2024 року включно, громадянин України ОСОБА_7 , перебуваючи на тимчасово окупованій території Луганської та Донецької областей, діючи умисно, з корисливих та ідеологічних мотивів, приймав участь у веденні бойових дій проти Збройних Сил України, чим вчинив перехід на бік ворога в період збройного конфлікту - державну зраду.

Обвинувачений ОСОБА_7 в ході судового розгляду вину в інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях визнав у повному обсязі за всіма епізодами, підтвердивши викладені в обвинувальному акті обставини. Крім того обвинувачений пояснив, що він будучи громадянином України в період часу з 2014 по 2024 роки декілька разів укладав контракти на території лнр, на підставі яких проходив службу у так званій «Народній міліції». Контракти укладав у м.Луганськ, за місцем розташування головного офісу організації. Під час служби до його обов`язків входила охорона порядку. Він займав посаду старшого розвідника, та був озброєний автоматом АК-74. Потім його перевели на іншу посаду, але її назву він не пам`ятає. У скоєному розкаюється. Прохав суд його суворо не карати.

Обвинувачений ОСОБА_7 визнавши свою винуватість у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.111, ч.2 ст.110, ч.2 ст.260 КК України, за обставин, викладених у обвинувальному акті, повністю погодився зі всіма зібраними в процесі досудового розслідування доказами, що її підтверджують, відмовився від їх дослідження під час судового розгляду , та прохав розглянути ккримінальне провадження в порядку ч.3 ст.349 КПК України.

Прокурор та захисник в судовому засіданні не заперечували проти розгляду кримінального провадження в порядку, передбаченому ч.3 ст.349 КПК України.

На підставі ч.3 ст.349 КПК України, за згодою учасників процесу, судом визнано недоцільним дослідження доказів, стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким з учасників процесу не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений та інші учасники правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позицій немає. За даних обставин суд обмежився дослідженням письмових доказів, які стосуються речових доказів, процесуальних витрат та характеризують особу обвинуваченого.

При встановлених обставинах, оцінюючи зібрані докази, суд вважає, що вина обвинуваченого у вчиненні вищезазначених кримінальних правопорушень у судовому засіданні доведена повністю і зібраних доказів достатньо для визнання його винуватим.

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 суд кваліфікує:

-за ч. 2 ст. 110 КК України, як вчинення умисних дій з метою зміни меж території та державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України, за попередньою змовою групою осіб;

-за ч. 2 ст. 260 КК України, як участь у діяльності не передбачених законом збройних формувань;

-за ч. 1 ст. 111 КК України, як державну зраду, тобто вчинення громадянином України умисного діяння на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній безпеці України: перехід на бік ворога в період збройного конфлікту.

Вирішуючи питання про призначення виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_8 , суд враховує тяжкість скоєних ним кримінальних правопорушень, які відповідно до ст.12 КК України відносяться до категорії тяжких злочинів - ч.2 ст.260, ч.2 ст.110 КК України та особливо тяжких злочинів ч.1 ст.111 КК України, наявність обставин, які пом`якшують покарання щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, відсутність обставин, які обтяжують покарання, а також дані про особу обвинуваченого, який неодружений, має на утриманні малолітню дитину, не працює, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, раніше судимий.

При таких умовах суд приходить до висновку, що виправлення обвинуваченого можливе лише в умовах ізоляції від суспільства, а тому йому необхідно призначити покарання у виді позбавлення волі, що буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Підстав для звільнення від кримінальної відповідальності, звільнення від відбування покарання з випробуванням у відповідності до вимог ст. 75 КК України, або ж застосування ст. 69 КК України до обвинуваченого, суд не знаходить у зв`язку з відсутністю передумов, за яких дані правові норми можуть бути застосовані.

Відповідно до вимог ст. 69-1 КК України за наявності обставин, що пом`якшують покарання, передбачених пунктами 1,2 частини 1 статті 66 КК України, відсутності обставин, що обтяжують покарання, а також при визнанні обвинуваченим своєї вини, строк або розмір покарання не може перевищувати двох третин максимального строку або розміру найбільш суворого виду покарання, передбаченого відповідною санкцією статті Особливою частиною КК України.

Констатації підлягає факт, що за наявності вищевказаних обставин, призначення покарання у розмірі, який не перевищує двох третин максимального строку або розміру найбільш суворого виду покарання, передбаченого відповідною санкцією статті Особливої частини КК України є обов`язковим та безальтернативним.

Так, з матеріалів кримінального провадження вбачається, що обвинувачений ОСОБА_7 беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень та щиро розкаявся у вчиненому, що обґрунтовано визнано судом обставиною, що пом`якшує покарання.

Крім того, судом встановлено відсутність обставин, які б обтяжували покарання обвинуваченого.

Враховуючи викладене, а також, беручи до уваги правовіх висновки Верховного Суду від 22 червня 2023 року (справа № 953/22223/21), при призначенні покарання із застосуванням статті 69-1 КК України добровільне відшкодування завданого збитку або усунення заподіяної шкоди не враховується (відсутність цієї ознаки не є перешкодою для застосування спеціальних правил призначення покарання) тоді, коли такі збитки або шкоду не заподіяно, суд з огляду на принцип законності, обґрунтованості, справедливості, співмірності та індивідуалізації покарання, використовуючи свої дискреційні повноваження, вважає за необхідне при призначенні покарання ОСОБА_8 застосувати положення ст.69-1 КК України.

Враховуючи, що інкриміновані обвинуваченому ОСОБА_8 кримінальні правопорушення вчинені ним до постановлення вироку Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 25 грудня 2024 року, остаточне покарання йому слід призначити за правилами ч.ч.1,4 ст.70 КК України.

Згідно ч.2 ст.124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Відповідно до довідок Українського науково-дослідного інституту спеціальної техніки та судових експертиз Служби безпеки України фактичні витрати по залученню експертів для проведення портретних експертиз, які оформлені: висновком експерта № 132 від 15 листопада 2019 року - складає 3768 грн. 24 коп .; висновком експерта № 606 від 06 листопада 2024 року - 7163 грн. 10 коп.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати по залученню експертів у сумі 10931 (десять тисяч дев`ятсот тридцять одну) гривню 34 копійки.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого не застосовувався.

Речові докази відсутні.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 373, 374 КПК України, - суд

У Х В А Л И В :

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.111, ч.2 ст.110, ч.2 ст.260 КК України, та призначити йому покарання:

- за ч.1 ст.111 КК України у виді 10 (десять) років позбавлення волі з конфіскацією всього особисто йому належного майна;

- за ч.2 ст.110 КК України у виді 6 (шести) років 6 місяців позбавлення волі без конфіскації майна;

- за ч.2 ст.260 КК України у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі без конфіскації майна.

На підставі ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_8 покарання у виді 10 (десяти) років позбавлення волі з конфіскацією всього особисто йому належного майна.

На підставі ч.4 ст.70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом часткового складання покарань призначених даним вироком та вироком Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 25 грудня 2024 року, остаточно призначити ОСОБА_8 покарання у виді 14 (чотирнадцяти) років позбавлення волі з конфіскацією всього особисто йому належного майна.

Строк відбуття покарання ОСОБА_8 рахувати з моменту набрання вироком законної сили.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави документально підтверджені процесуальні витрати по залученню експертів у сумі 10931 (десять тисяч дев`ятсот тридцять одну) гривню 34 копійки.

Цивільний позов не заявлено.

Запобіжний захід до обвинуваченого ОСОБА_3 не застосовувався.

Речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кримінальним процесуальним кодексом України, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції - після його проголошення.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду через Першотравенський міський суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, обвинуваченим в той же строк з моменту отримання копії вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, захиснику та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1