ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/490/25 Справа № 210/5657/24 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2025 року м.Кривий Ріг

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретар ОСОБА_5

за участю прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

підозрюваного ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 13 лютого 2025 року, якою відносно

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 307 КК України, продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, -

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 13 лютого 2025 року підозрюваному ОСОБА_8 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 13 квітня 2025 року включно, без визначення розміру застави.

Своє рішення слідчий суддя мотивував обґрунтованістю пред`явленої ОСОБА_8 підозри та наявністю ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України. На думку слідчого судді, більш м`які запобіжні заходи є недостатніми для запобігання ризикам, встановленим ст.177 Кримінального процесуального кодексу України.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 просить ухвалу слідчого судді скасувати, змінити ОСОБА_8 запобіжний захід на більш м`який, не пов`язаний з обмеженням волі, можливо із застосуванням електронного засобу контролю. У разі обрання застави, визначити її у розмірі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Вважає судове рішення незаконним і необгрунтованим. Вказує на відсутність обгрунтованої підозри. Зазначає, що слідчим суддею не надано оцінку наявним доказам, у тому числі з точки зору їх допустимості, достовірності та достатності. Наголошує, що прокурором не надано доказів на підтвердження існування заявлених ризиків. Звертає увагу, що ОСОБА_8 раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, має постійне місце проживання, має на утриманні двох малолітніх дітей та не має наміру переховуватись, впливати на свідків чи перешкоджати кримінальному провадженню, що, на його думку, може слугувати підставою для зміни запобіжного заходу на більш м`який.

Заслухавши доповідача, доводи захисника та підозрюваного, які підтримали апеляційну скаргу, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів доходить наступного.

Відповідно до ч. 3 ст. 197 КПК України строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Згідно із ч. 3 ст. 199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити: 1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Розглядаючи клопотання слідчого про продовження строку тримання під вартою для прийняття законного та обґрунтованого рішення в порядку ст. 199 КПК України, суд повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для застосування цього запобіжного заходу, та умови, за яких таке продовження можливе.

Колегія суддів вважає, що зазначені вище вимоги кримінального процесуального закону при розгляді клопотання слідчим суддею дотримані, висновки суду про необхідність продовження строку тримання під вартою ОСОБА_8 обґрунтовані та підтверджуються матеріалами справи.

Як убачається з матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 307 КК України.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 інкримінованих правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 307 КК України, підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме:

- матеріалами проведених негласних слідчих (розшукових) дій у вигляді зняття інформації з електронних комунікаційних мереж відносно ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 ;

- матеріалами проведених негласних слідчих (розшукових) дій у вигляді аудіо-, відео контроль особи відносно ОСОБА_8 , ОСОБА_18 , ОСОБА_17 , ОСОБА_12 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 ;

- матеріалами проведених негласних слідчих (розшукових) дій у вигляді візуального спостереження за особою відносно ОСОБА_8 , ОСОБА_12 , ОСОБА_18 , ОСОБА_17 , ОСОБА_10 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 ;

- матеріалами проведених негласних слідчих (розшукових) дій у вигляді негласного відібрання зразків з проникненням в публічно недоступне місце відносно особи ОСОБА_8 , ОСОБА_12 , ОСОБА_18 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_15 ;

- матеріалами проведених негласних слідчих (розшукових) дій у вигляді контролю за вчиненням злочину у формі оперативної закупівлі відносно особи ОСОБА_18 ;

- висновками 7 експертиз наркотичних засобів, психотропних речовин їх аналогів та прекурсорів, які було вилучено під час негласного отримання зразків наркотичних засобів та оперативних закупок;

- протоколом огляду грошових коштів, які використовувалися під час оперативної закупки;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_19 , який підтвердив факт закупки у ОСОБА_18 ;

- протоколом пред`явлення особи для впізнання зі свідком ОСОБА_19 , який впізнав ОСОБА_18 , як особу, у якої здійснював купівлю психотропних речовин;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_20 , який повідомив, що йому відомо про здійснення збуту «метамфетаміну» ОСОБА_17 та ОСОБА_18 ;

- протоколами пред`явлення осіб для впізнання зі свідком ОСОБА_20 , який впізнав ОСОБА_17 та ОСОБА_18 , як осіб, які здійснюють продаж психотропних речовин;

- протоколами огляду телефонів закупника, здійсненого до та після проведення оперативної закупки,

- протоколами обшуків за місцем проживання підозрюваних, автомобілях;

- речовими доказами.

- іншими матеріалами кримінального провадження.

30.10.2024 р. ОСОБА_8 затриманий у порядку ч. 4 ст. 208 КПК України. 30.10.2024 ОСОБА_8 повідомлено про підозру в скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 3 ст.27, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 307 КК України.

Письмове повідомлення про підозру в порядку, передбаченому ст. 276-278 КПК України, є початковим моментом притягнення особи до кримінальної відповідальності.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, те що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року).

Отже, на початковій стадії розслідування оцінка обґрунтованості підозри не повинна пред`являти до наданих доказів таких же високих вимог, як при формулюванні остаточного обвинувачення при направленні справи до суду.

Так, оцінюючи в сукупності обставини провадження та враховуючи достатню наявність доказів про вчинення інкримінованих підозрюваному кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 307 КК України, колегія суддів вважає, що наявна обґрунтованість підозри ОСОБА_8 в контексті її розуміння ЄСПЛ.

При цьому, слід зауважити, що слідчий суддя на етапі досудового розслідування не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті. Зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, та за якою нормою Кримінального закону ця особа підлягає відповідальності, оскільки належна оцінка представлених у справі доказів буде здійснена в межах судового провадження.

Ухвалою слідчого судді Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 31 жовтня 2024 року, яка Дніпровським апеляційним судом залишена без змін, ОСОБА_8 було обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою без визначення розміру застави.

Ухвалою слідчого судді Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 23.12.2024 року продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000452 до 6-ти (шести) місяців, а саме до 30.04.2025 року.

Ухвалою слідчого судді Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 13.02.2025 року продовжено строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_8 на 60 днів до 13 квітня 2025 року включно, без визначення розміру застави.

Згідно з ч.1 ст.177 КПК України судом встановлено наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам протиправної поведінки підозрюваного.

Наявність таких ризиків підтверджується тяжкістю кримінальних правопорушень, у скоєнні яких підозрюється ОСОБА_8 , вагомістю наявних доказів вчинення ним кримінальних правопорушень, тяжкістю покарання, що загрожує у разі визнання його винуватим.

При продовженні строку тримання під вартою ОСОБА_8 слідчим суддею було встановлено, що надані стороною обвинувачення докази доводять обставини, які свідчать про наявність достатніх підстав вважати, що підозрюваний може вчинити інше кримінальне правопорушення, вплинути на свідків, а також вчинити спробу втечі чи переховуватися від органів досудового розслідування та суду.

Зазначені ризики мали місце під час застосування запобіжного заходу і на даний час не зменшились.

Колегія суддів зауважує, що ризики, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені ч.1 ст.177 КПК України, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірної можливості здійснення обвинуваченими зазначених дій.

Заявлені прокурором ризики є цілком ймовірними та чинний КПК України не вимагає доказів того, що обвинувачений обов`язково, тобто поза всяким сумнівом здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні надалі, а тому доводи захисників про необґрунтованість заявлених ризиків є такими, що не заслуговують на увагу.

Продовжуючи відносно підозрюваного ОСОБА_8 строк тримання під вартою, слідчий суддя достатньо врахував обставини, які враховуються при продовженні строку тримання під вартою, передбачені ст.178 КПК України, а саме те, що ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 307 КК України, які відповідно до ст. 12 КК України є особливо тяжкими злочинами, за які передбачено покарання до 12 років позбавлення волі, з конфіскацією майна, особу підозрюваного. Вік та стан здоров`я підозрюваного дозволяє застосувати до нього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді про невизначення розміру застави, оскільки він узгоджується з положеннями п.п. 4, 5 ч. 4 ст. 183 КПК України, згідно якого слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 255-255-3 Кримінального кодексу України та щодо особливо тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів.

При цьому, розглядаючи можливість застосування до підозрюваного будь-якого альтернативного запобіжного заходу, колегія суддів зазначає, що наразі «достатніми» та «належними» підставами тримання ОСОБА_8 під вартою є не лише очікування суду, а дотримання балансу між можливими наслідками його звільнення та безпекою суспільства, яке вимагає ізоляції осіб, які з встановленою вірогідністю здатні завдати істотної шкоди правам та свободам інших осіб, що в даному випадку повністю виправдовує подальше утримання підозрюваного під вартою.

Доводи апеляційної скарги про наявність міцних соціальних зв`язків, двох неповнолітній дітей та постійного місця проживання не виключають наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

За таких обставин колегія суддів вважає, що ухвала слідчого судді про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою винесена законно та обґрунтовано, з урахуванням вимог, передбачених КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 404, 419, 422 КПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 13 лютого 2025 року, якою продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у відношенні ОСОБА_8 , залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і касаційному оскарженню не підлягає.

Судді