Провадження №1-кс/523/1237/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 березня 2025 року м. Одеса

Суворовський районний суд м. Одеси у складі:

слідчої судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши скаргу адвоката ОСОБА_3 діючого в інтересах ОСОБА_4 на дії слідчого, які виразились у відмові у визнанні потерпілими у кримінальному провадженні №0001144 від 23.07.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.286 КК України, -

Встановив:

26.03.2025 року адвокат ОСОБА_3 діючий в інтересах ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді зі скаргою на постанову слідчого СВ ВП № 1 ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_5 на дії слідчого, які виразились у відмові у визнанні потерпілими у кримінальному провадженні №0001144 від 23.07.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

Судом встановлено, що в провадженні СВ ВП № 1 ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області перебувають матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001144 від 23.07.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України. Нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням у даному кримінальному провадженні здійснюється прокурорами Суворовської окружної прокуратури м. Одеси.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 22.07.2024 приблизно о 21 год 30 хв. на парковоці ТЦ «Сіті Центр», за адресою вул. Давіда Ойстраха, 32 відбулося зіткнення автомобіля «Hyundai Tucson» д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_6 та автомобіля «Nissan Teana» д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_7 , внаслідок чого водій ОСОБА_8 , отримав тілесні ушкодження, з якими був доставлений до ООКЛ.

23.07.2024 відомості про вказану дорожньо-транспортну подію, тобто про скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001144, та по вказаному кримінальному провадженню розпочате досудове розслідування.

23.07.2024 автомобілі «Hyundai Tucson» д.н.з. НОМЕР_1 , номер кузову: НОМЕР_3 та «Nissan Teana» д.н.з. НОМЕР_2 , номер кузову: НОМЕР_4 , були визнані речовим доказом у кримінальному провадженні.

Встановлено, що вказані транспортні засоби, є матеріальними об`єктами, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Зі змісту скарги судом встановлено, що адвокат ОСОБА_3 вважає, що слідчий необґрунтовано і протиправно проігноровано вимоги ст. 55 КПК України. Просить зобов`язати слідчого внести відповідні відомості про залучення ОСОБА_4 в якості потерпілої.

Дослідивши матеріали скарги, вислухавши учасників, суд приходить до наступного:

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого про відмову у визнанні потерпілим, особою, якій відмовлено у визнанні потерпілим.

Відповідно до ч.1 ст. 220 КПК України, клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій слідчий, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав. Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин надсилається їй.

Судовим розглядом встановлено, що в провадженні СВ ВП № 1 ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області перебувають матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001144 від 23.07.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України.

22.08.2024 року адвокат ОСОБА_3 подав до слідчого СВ ВП № 1 ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_5 заяву про залучення до кримінального провадження №0001144 від 23.07.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України як потерпілого, оскільки ОСОБА_9 кримінальним правопорушенням було заподіяно майнову шкоду.

Відповідно до відповіді слідчого СВ ВП № 1 ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_5 , ним було розглянуто клопотання адвоката та відмовлено у визнанні потерпілою ОСОБА_9 . Підставою для відмови у визнанні потерпілим, згідно постанови, було те, що об`єктивна сторона ст.286 КК України включає обов`язкову складову у вигляді настання наслідку, а саме наслідків у вигляді фізичної шкоди, яка є не менш небезпечною, ніж середньої тяжкості тілесне ушкодження. Також наведено посилання щодо права заявника на подання цивільного позову у кримінальному провадженні.

Відповідно до ст. 55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди.

Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого.

Поняття видів шкоди, що можуть бути завдані потерпілому, визначається з урахуванням положень цивільного і кримінального права. При визначенні шкоди як підстави для визнання особи потерпілим необхідно виходити із того, що шкода має бути безпосередньо спричинена особі кримінальним правопорушенням. Тобто, на момент визнання особи потерпілим необхідно виходити із презумпції заподіяння шкоди кримінальним правопорушенням, враховуючи достатні дані про такий факт.

Частина 5 ст. 55 КПК України передбачає, що за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.

При цьому відповідні підстави згідно із зазначеною нормою мають бути належним чином мотивовані.

Таким чином, слідчий, виносячи оскаржувану постанову, повинен був надати аналіз та вказати мотиви прийняття оскаржуваної постанови, виходячи з дослідження всіх наявних в матеріалах кримінального провадження даних щодо можливого спричинення заявнику шкоди та врахувати те, що саме за його заявою були внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань про вчинення кримінального правопорушення та те, що права і обов`язки потерпілого виникли в особи з моменту подання заяви про вчинення кримінального правопорушення.

Як зазначено у ч. 2ст. 9 КПК України слідчий зобов`язаний всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Також, таке процесуальне рішення слідчий приймає з урахуванням норм ст. 94 КПК України, у якій зазначається, що слідчий за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.

Статтею 8 КПК України гарантовано, що кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Системний аналіз положень ст. 220 КПК України, свідчить про те, що слідчим або прокурором за результатами вирішення питань, зазначених у главі 20 КПК України, постановляється відповідне рішення, яке повинно бути належним чином мотивоване, щодо підстав задоволення клопотання, так і підстав щодо відмови у задоволенні клопотання.

Відповідно до ч. 1ст. 286 КК України порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Аналіз наведених статей дозволяє прийти до висновку, що ст. 55 КПК України містить загальне визначення потерпілого у кримінальних провадженнях, при цьому ч. 1 ст. 286 КК України конкретизує особу потерпілого, а саме особа, якій спричинило середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Таким чином, виходячи з наведеного, слідчий суддя приходить до висновку, що у задоволенні скарги адвоката ОСОБА_3 діючого в інтересах ОСОБА_4 слід відмовити

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.55,61,303-309,372 КПК України, слідчий суддя,

Постановив:

Відмовити у задоволенні скарги адвоката ОСОБА_3 діючого в інтересах ОСОБА_4 на дії слідчого, які виразились у відмові у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні №0001144 від 23.07.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

Відповідно до ч. 3 ст. 307 КПК України ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Слідча суддя ОСОБА_1