печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 березня 2025 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах 1-го відділу (розслідування злочинів, учинених в умовах збройного конфлікту) управління організації розслідування злочинів, учинених в умовах збройного конфлікту Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_5 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

ВСТАНОВИВ:

До Печерського районного суду м. Києва надійшло клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах 1-го відділу (розслідування злочинів, учинених в умовах збройного конфлікту) управління організації розслідування злочинів, учинених в умовах збройного конфлікту Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_5 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Мотивуючи означене клопотання слідчий вказує наступне.

Головним слідчим управлінням Національної поліції України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000064 від 04.04.2022 за підозрою ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 438 КК України та ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 438, ч. 1 ст. 438 КК України.

Слідчий вказує, що громадянин України, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , будучи військовослужбовцем стрілецького взводу снайперів НОМЕР_1 батальйону НОМЕР_2 стрілецького полку мобілізаційного резерву НОМЕР_3 армійського корпусу НОМЕР_4 загальновійськової армії ІНФОРМАЦІЯ_2 , починаючи з 24.02.2022 проходив службу та брав активну участь у військових діях проти України. Зокрема, в період часу з 13.03.2022 по 27.03.2022 на території села Краснівка Бериславського району Херсонської області.

ОСОБА_6 відкрито носив вогнепальну зброю, формений одяг та спорядження, які приналежні військовослужбовцям ЗС РФ, тобто відповідно до ст. ст. 43, 44 ДП І був комбатантом та зобов`язаний додержуватись норм міжнародного права, застосовуваного в період збройного конфлікту.

Так, в середині березня, приблизно 18.03.2022-19.03.2022, у денний час доби (точної дати та часу в ході досудового розслідування не встановлено), ОСОБА_6 , перебуваючи у форменому одязі військовослужбовців ЗС РФ, будучи озброєним вогнепальною зброєю, діючи спільно, за попередньою змовою з військовослужбовцем ЗС РФ ОСОБА_7 та іншим невстановленим військовослужбовцем ЗС РФ, з метою встановлення осіб причетних до співпраці з ЗС України для проведення перевірки цивільних осіб, направився до двору домоволодіння, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 . При цьому, невстановлений військовослужбовець ЗС РФ залишився біля воріт зазначеного будинку.

В цей час, на території вказаного домоволодіння у погребі переховувалися місцеві жителі, зокрема, ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , а також ОСОБА_13 зі своїми неповнолітніми дітьми: ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 . Зазначені місцеві жителі на момент події у складі Збройних Сил чи інших військових формувань України не перебували, жодної зброї не мали, участі у бойових діях не брали, були одягнуті у цивільний одяг, тобто були цивільними особами.

ОСОБА_6 разом з ОСОБА_7 , діючи з єдиним умислом та переслідуючи спільну мету, наказали вийти з погребу цивільним особам та вишикуватись в коло, при цьому діти залишились в погребі.

В подальшому, ОСОБА_7 почав перевірку документів присутніх цивільних осіб. При цьому, ОСОБА_6 знаходився поряд та допомагав в перевірці документів шляхом здійснення психологічного тиску на цивільних осіб за допомогою вогнепальної зброї та погроз її застосування.

Крім того, ОСОБА_7 зняв шапку з потерпілої ОСОБА_9 та в порушення вимог ст. 33 ЖК (IV), також маючи умисел на відкрите заволодіння та обернення на свою користь майна цивільних осіб, в т.ч. ОСОБА_9 , не викликаного військовою необхідністю наказав цивільним особам покласти їх золоті прикраси та мобільні телефони до шапки, які після перевірки не повернув, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.

По завершенню перевірки документів, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , впевнившись що перед ними знаходяться цивільні особи, з метою демонстрування своєї зверхності та знущання над людською гідністю, у порушення вимог ч. 1 ст. 27, ст. 147 Конвенції, п. b ч. 2 ст. 75 ДП I наказали ОСОБА_8 та ОСОБА_9 вийти в центр кола та стати на коліна. Після цього, ОСОБА_7 показав медаль за участь в Антитерористичній операції (далі - АТО), яку з його слів знайшов на території їх домоволодіння й разом зі ОСОБА_6 почав звинувачувати подружжя в тому, що їх син приймав участь в АТО та вбивав людей. У відповідь на звинувачення, ОСОБА_8 повідомив, що вказана медаль йому не належить, а його син помер 18 років тому.

Після чого, не отримавши бажаної інформації на поставлені запитання, ОСОБА_7 , усвідомлюючи, що перед ним цивільні особи, на яких поширюються норми міжнародного гуманітарного права та які не мають можливості чинити опір, з метою залякування потерпілих ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , знущання над людською гідністю, а також спричинення фізичних та моральних страждань цивільному населенню, в порушення вимог ч. 1 ст. 27, ст. 147 ЖК(IV) та п.п. b, e (а, а1) ч. 2 ст. 75 ДП I, вчинив нелюдське поводження з потерпілими, а саме почав висловлювати погрози вбивством (розстрілом).

При цьому, ОСОБА_6 спільно з ОСОБА_7 , діючи з єдиним умислом та переслідуючи спільну мету, здійснив постріли з вогнепальної зброї в повітря над головами потерпілих, а також хаотичні постріли у напрямку будинку, погребу, автомобіля.

Продовжуючи вказані злочинні дії, ОСОБА_6 направив на потерпілих вогнепальну зброю в зарядженому стані та здійснював контроль над цивільними особами, з метою недопущення будь-якого опору зі сторони цивільних осіб.

В цей час ОСОБА_7 наніс ОСОБА_8 не менше шести ударів прикладом вогнепальної зброї в область тулуба, шиї та декілька ударів кулаком в область обличчя.

Зазначеним нелюдським поводженням з потерпілими, ОСОБА_6 спільно з ОСОБА_7 , вчинив жорстоке поводження з цивільним населенням, спричинивши моральні та фізичні страждання ОСОБА_8 , а також моральні страждання ОСОБА_9 .

Після вказаних злочинних дій, ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , разом з іншим невстановленим військовослужбовцем ЗС РФ покинули територію домоволодіння.

Отже, військовослужбовець ЗС РФ ОСОБА_6 , діючи в умовах міжнародного збройного конфлікту та у зв`язку з ним, за попередньою змовою групою осіб, а саме разом з ОСОБА_7 , усвідомлюючи що ОСОБА_9 та ОСОБА_8 є цивільними особами, які перебувають під захистом міжнародного гуманітарного права та не становлять загрози, вчинив жорстоке поводження з цивільним населенням у формі нелюдського (нелюдяного) поводження, а саме дії, які направлені на образливе та принижуюче ставлення до потерпілих ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , а також погрози вбивством (розстрілом), що є порушенням положень ч. 1 ст. 27, ст. 147 Конвенції про захист цивільного населення під час війни від 12.08.1949, п. п. b, e (а, а1) ч. 2 ст. 75 Додаткового протоколу до Женевських конвенцій від 12 серпня 1949 року, що стосується захисту жертв міжнародних збройних конфліктів (Протокол I) від 08.06.1977.

За вказаними обставинами 11.02.2025 у кримінальному провадженні № 0000064 від 04.04.2022 старшим слідчим в ОВС Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_5 за погодженням із прокурором відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 складено письмове повідомлення про підозру ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 438 КК України, а саме у жорстокому поводженні з цивільним населенням, вчиненому за попередньою змовою групою осіб.

Здійснити повідомлення про підозру ОСОБА_18 шляхом безпосереднього вручення, надіслання поштою, електронною поштою чи факсимільним зв`язком, здійснення повідомлення по телефону або телеграмою неможливо через його перебування на тимчасово окупованій території України.

Окрім того, у зв`язку з широкомасштабною військовою агресією та окупацією Російською Федерацією частини території України, відсутня можливість здійснювати відправлення поштової кореспонденції до тимчасово окупованих територій України та до Російської Федерації.

Ідентифіковані (підтверджені) контакти електронної пошти, факсимільного зв`язку, номеру телефону і телеграмного зв`язку ОСОБА_6 відсутні.

Наведені обставини вказують на неможливість вручення повідомлення про підозру у порядку та спосіб, визначені згідно з ч.ч. 1, 2, 4-7 ст. 135 КПК України.

У зв`язку з не встановленням місця перебування ОСОБА_6 та ймовірним його перебуванням на окупованій території України, зазначене повідомлення відповідно до вимог ч. 1 ст. 278, ст. ст. 111, 135 КПК України вручено у спосіб, передбачений Кримінальним процесуальним кодексом України для вручення повідомлень.

Зокрема, згідно з положеннями ч. 3 ст. 111, ч. 8 ст. 135 КПК України повідомлення про підозру ОСОБА_6 11.02.2025 опубліковано в засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження - газеті Кабінету Міністрів України «Урядовий Кур`єр» та на офіційному вебсайті Офісу Генерального прокурора.

Таким чином, враховуючи те, що КПК України пов`язує набуття процесуального статусу підозрюваного, місцезнаходження якого не встановлено, саме з вжиттям заходів щодо вручення повідомлення про підозру, а не з фактичним отриманням такого повідомлення ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному провадженні № 0000064 від 04.04.2022, 11.02.2025 ОСОБА_6 набув статусу підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 438 КК України.

Відповідно до вимог абзацу 3 ч. 8 ст. 135 КПК України копію повідомлення про підозру ОСОБА_6 11.02.2025 вручено його захиснику - адвокату ОСОБА_4 .

Одночасно, в указаний вище спосіб 14.02.2025 в газеті «Урядовий кур`єр», а також 11.02.2025 на сайті Офісу Генерального прокурора опубліковані повістки про виклик ОСОБА_6 як підозрюваного до слідчого Головного слідчого управління Національної поліції України на 17.02.2025, 19.02.2025, 21.02.2025.

Також, 11.02.2025 повідомлення про підозру ОСОБА_6 разом із вказаними повістками про його виклик надіслані останньому через соціальну мережу «ВКонтакте» та «Одноклассники».

Під час досудового розслідування отримані докази того, що з високим ступенем ймовірності підозрюваний ОСОБА_6 може вчинити дії, які містять ризики, передбачені ст. 177 КПК України.

Метою обрання запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_6 покладених на нього процесуальних обов`язків.

Підставою для обрання запобіжного заходу є обґрунтована підозра у вчиненні злочину та наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, про наявність яких свідчить наступне.

1. Ризик переховуватися від органу досудового розслідування та/або суду (п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України):

Злочин у якому обґрунтовано підозрюється ОСОБА_6 згідно ст. 12 КК України відноситься до особливо тяжких, за який законом передбачено позбавлення волі від восьми до дванадцяти років.

Підставами вважати, що підозрюваний ОСОБА_6 переховуватиметься від органів досудового розслідування та суду є також те, що наслідки та ризик втечі для нього у цьому випадку можуть бути визнаними, як менш небезпечними, ніж покарання та процедура його відбування.

Крім того, повідомлення про підозру ОСОБА_6 відповідно до ч. 8 ст. 135 КПК України та повістки про виклик на допит в якості підозрюваного до Головного слідчого управління Національної поліції України на 17.02.2025, 19.02.2025, 21.02.2025 опубліковано 11.02.2025 в засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження, а саме в газеті кабінету міністрів України «Урядовий Кур`єр» та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора.

Однак, на вказані виклики ОСОБА_6 не з`явився, про причини неявки не повідомив, допитати підозрюваного ОСОБА_6 не виявилося можливим.

У зв`язку з переховуванням підозрюваного ОСОБА_6 від органів досудового розслідування з метою ухилення від кримінальної відповідальності, останнього 21.02.2025 оголошено в розшук, проведення якого доручено Департаменту карного розшуку Національної поліції України.

Також, 25.02.2025 Департаментом карного розшуку Національної поліції України заведено ОРС «Розшук» № 14/428 стосовно підозрюваного ОСОБА_6 та відомості про його розшук внесено до обліків інформаційно-комунікаційної системи «Інформаційний портал Національної поліції України».

Згідно інформації Департаменту карного розшуку Національної поліції України підозрюваний ОСОБА_6 може знаходитися на тимчасово окупованій території України, де приймає участь у військовій агресії ЗС РФ проти України або на території держави агресора.

Також ОСОБА_6 раніше судимий, а саме: 05.08.2010 вироком Харцизьким міським судом м. Харцизьк Донецькох області за ч. 2 ст. 307 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком 5 років з конфіскацією майна, що свідчить про схильність останнього до зухвалої протиправної поведінки.

2. Ризик незаконно впливати на потерпілих, свідків, інших підозрюваних (п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України) обґрунтовується тим, що під час досудового розслідування ОСОБА_6 , використовуючи своє становище військовослужбовця РФ, та маючи відповідний суспільний, матеріальний та інші види впливів, може з`ясувати місця проживання потерпілих, свідків та здійснити незаконний вплив на останніх у спосіб погроз чи вбивства.

3. Ризик перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином (п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України) обґрунтовується тим, що ОСОБА_6 , діючи у складі ЗС РФ, що здійснюють збройну агресію проти України, безпосередньо реалізує завдання вищого політичного і військового керівництва РФ з ліквідації суверенітету і незалежності України, без яких неможливо буде виконати завдання кримінального провадження.

4. Ризик вчинити інше кримінальне правопорушення (п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України):

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_6 брав безпосередню участь у актах збройної агресії ЗС РФ на території України, в тому числі в період часу з березня 2022 по квітень 2022 на території села Краснівка Бериславського району Херсонської області, усвідомлював існування міжнародного збройного конфлікту, а це свідчить про те, що останній може продовжити свою злочинну діяльність, у тому числі вчинення воєнних злочинів, перебуваючи на волі.

Підставою застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 особливо тяжкого злочину, за скоєння якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі, а також наявність наведених вище ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

У судовому засіданні прокурор внесене клопотання підтримав з викладених у ньому підстав, просив обрати відносно підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Захисник в судовому засіданні щодо задоволення клопотання заперечив, просить відмовити так як, воно є необґрунтованим та безпідставним.

Заслухавши обґрунтування клопотання сторони обвинувачення, заперечення захисника, вивчивши клопотання з доданими до нього документами, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Головним слідчим управлінням Національної поліції України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000064 від 04.04.2022 за підозрою ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 438 КК України та ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 438, ч. 1 ст. 438 КК України.

11.02.2025 у кримінальному провадженні № 0000064 від 04.04.2022 старшим слідчим в ОВС Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_5 за погодженням із прокурором відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 складено письмове повідомлення про підозру ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 438 КК України.

Відповідно до ст. 2 КПК України завданням кримінального провадження, є серед іншого забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура. При чому застосування концепції належної правової процедури являє собою складну багатоелементну систему. Він включає в себе якісне законодавство з вичерпним переліком випадків обмеження прав людини та чіткими умовами таких обмежень; компетентнісну складову - діяльність суб`єктів процесуальної діяльності, яка має відповідати нормам кримінального процесуального кодексу; процедури, спрямовані на вирівняння викривлень процесу, пов`язаних з недобросовісним виконанням процедурних приписів.

Завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Частиною 2 ст. 29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та порядку,встановлених законом.

Згідно ч. 6 ст. 193 КПК України слідчий суддя, суд може розглянути клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого, лише у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що підозрюваний, обвинувачений оголошений у міжнародний розшук.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Наряду з вказаним, відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), а відтак слідчий суддя приймає до уваги, що згідно з рішенням ЄСПЛ у справі «Феррарі-Браво проти Італії» не можна ставити питання про те, що арешт є виправданим тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, оскільки останнє є завданням попереднього розслідування.

Європейський Суд з прав людини у справі «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства» зазначив, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.

Перевіряючи обґрунтованість підозри ОСОБА_6 слідчий суддя вважає, що дані які вказують на обґрунтовану підозру, які навіть в сторонньої людини не можуть викликати розумних сумнівів, містяться у долучених до матеріалів клопотання доказів.

Приймаючи таке рішення, слідчий суддя виходить з того, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце та підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних, які приведені у клопотанні слідчого та доданих матеріалах та з того, що слідчий суддя на даному етапі провадженні не вправі вирішувати питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо нього обмежувального заходу, то з огляду на наведені у клопотанні слідчого дані у слідчого судді є всі підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 , кримінальних правопорушень, інкримінованих йому стороною обвинувачення.

Прокурором в судовому засіданні доведено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, зокрема ОСОБА_6 буде продовжувати переховуватися від органу досудового розслідування та суду, може знищити, сховати або спотворити будь-які із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Водночас, відповідно до практики Європейського Суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контактами.

У статті 5 Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи R(80) 11 від 27.06.1980 «Про взяття під варту до суду» зауважується, що при розгляді питання про необхідність тримання під вартою, судовий орган повинен брати до уваги обставини конкретної справи, у тому числі характер та тяжкість інкримінованого злочину.

Вирішуючи клопотання про обрання запобіжного заходу тримання під вартою, слідчий суддя також враховує тяжкість кримінальних правопорушень, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_6 те, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, та надходить до висновку, що докази та обставини, на які посилається слідчий та прокурор у клопотанні, дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний буде продовжувати переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, а для запобігання ризиків, які зазначені у клопотанні та наведено у судовому засіданні вважає недостатньою застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Обов`язковою умовою для здійснення міжнародного розшуку з метою екстрадиції є чинне процесуальне рішення про обрання підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, що передбачено нормою національного законодавства, а саме статтею 575 КПК України передбачено, що видача особи в Україну може бути запитана лише на підставі ухвали слідчого судді або суду про тримання особи під вартою, якщо така видача запитується для притягнення до кримінальної відповідальності.

Разом з цим, зазначена вимога міститься і у ч. 2 ст. 58 Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах 1993 року, згідно з якою до запиту про видачу особи для здійснення кримінального переслідування в обов`язковому порядку повинна долучатись завірена постанова про взяття під варту. Аналогічні вимоги передбачені Європейською конвенцією про видачу правопорушників 1957 року.

Так, згідно Інструкції про порядок використання правоохоронними органами можливостей Національного центрального бюро Інтерполу в Україні у попередженні, розкритті та розслідуванні злочинів, затвердженої наказом МВС України, Генеральної прокуратури України, Служби безпеки України, Держкомкордону, Державної митної служби України від 09.01.1997 року №3/1/2/5/2/2, підставою для міжнародного розшуку громадян України є запит правоохоронного органу надісланий до НЦБ. НЦБ вивчає одержані матеріали, при потребі запитує в ініціатора додаткові відомості і, за прийнятими Інтерполом правилами, надсилає запит до Генерального секретаріату Інтерполу або в Національне центральне бюро Інтерполу відповідної країни. Про здійснений запит НЦБ письмово інформує ініціатора, який після цього зобов`язаний негайно повідомляти нові відомі факти щодо розшукуваних для коригування розшукових заходів за кордоном.

Частина 6 статті 193 КПК України містить імперативну норму, з якої слідує, що слідчий суддя обирає запобіжний захід за відсутності підозрюваного, лише у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що підозрюваний оголошений у міжнародний розшук.

Згідно з положеннями статті 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод нікого не може бути позбавлено свободи, крім установлених цією статей Конвенції випадків до процедури, встановленої законом.

З огляду на вищевикладене слідчий суддя вбачає наявність достатніх підстав для задоволення клопотання слідчого, так як матеріали клопотання обґрунтовано та прокурором в судовому засіданні доведено обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_6 тяжких злочинів, та наявність ризиків, а саме, те що підозрювана має можливість переховуватися від органу досудового розслідування та/або суду та фактично вже переховується від слідства; може знищити, сховати або спотворити документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; має можливість незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні; схильний вчинити інше кримінальне правопорушення, а для запобігання ризиків, які зазначені у клопотанні та наведено у судовому засіданні вважає недостатньою обрання більш м`якого запобіжного заходу та наряду з вказаним доведено, що підозрювана перебуває у міжнародному розшуку.

Керуючись ст. 29 Конституції України, ст. ст. 2, 40, 131, 132, 176-178, 183, 184, ч. 6 ст. 193, 194, 575 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах 1-го відділу (розслідування злочинів, учинених в умовах збройного конфлікту) управління організації розслідування злочинів, учинених в умовах збройного конфлікту Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_5 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - задовольнити.

Обрати відносно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1