УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 квітня 2025 року Солом`янський районний суд м. Києва

у складі: судді - ОСОБА_1

при секретарі: ОСОБА_2

розглянувши матеріали кримінального провадження, що зареєстроване в ЄРДР за № 0002027 від 26.07.2021 року по обвинуваченню ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч. 2 КК України, -

за участю: прокурора - ОСОБА_4

обвинуваченого- ОСОБА_3

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Солом`янського районного суду м. Києва перебувають матеріали кримінального провадження, що зареєстроване в ЄРДР за № 0002027 від 26.07.2021 року по обвинуваченню ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч. 2 КК України.

В судовому засідання, прокурор заявив клопотання про закриття кримінального провадження за № 0002027 від 26.07.2021 року, за фактом вчинення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України, у зв`язку із внесенням змін до чинного законодавства.

Обвинувачений ОСОБА_3 із заявленим клопотанням прокурора погоджується.

Судом встановлено, що відповідно до обвинувального акту ОСОБА_3 обвинувачується в наступному.

25 липня 2021 року приблизно о 15.26 годині ОСОБА_3 перебував у приміщенні магазину «АТБ» що за адресою: м. Київ, вул. Кільцева, буд. 2, де у нього виник злочинний, корисливий умисел на вчинення повторного таємного викрадення майна з приміщення вищевказаного супермаркету, що належить ТОВ «АТБ-Маркет».

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, переслідуючи мету незаконно збагатитись за рахунок крадіжки чужого майна, ОСОБА_3 25.07.2021 року приблизно о 15 годині 26 хвилин, за адресою: м. Київ, вул. Кільцева, буд. 2, зайшов до приміщення магазину «АТБ».

В подальшому, ОСОБА_3 впевнившись в тому, що за його діями ніхто із сторонніх осіб не спостерігає та не завадить йому у вчиненні крадіжки, перебуваючи в торговому залі магазину «АТБ», підійшов до відділу з молочними продуктами та взяв масло «Яготинське солодко вершкове екстра 82,5%» у кількості 3 шт., вартістю 43 гривні 25 копійок кожне без урахування ПДВ та 51 гривня 90 копійок з урахуванням ПДВ, загальною вартістю за три штуки, 129 гривень 75 копійок без ПДВ та 155 гривень 70 копійок з урахуванням ПДВ, після чого, пішов до відділу з кондитерськими виробами, взяв з полиці товар, а саме: цукерки «Ferrero Rosher» у кількості 4 пачок вартістю 69 гривень 08 копійок без ПДВ за 1 шт., загальною вартістю за 4 шт. 276 гривень 32 копійки без урахування ПДВ, 331 гривня 6 копійок з ПДВ, шоколад «Milka» молочний з цілими лісовими горіхами 300 г, у кількості 4 шт, вартістю 78 гривень, 8 копійок за 1 шт, без урахування ПДВ та 93 гривні 70 копійок з урахуванням ПДВ, загальною вартістю за 4 шт, 312 гривень 32 копійки без урахування ПДВ та 374 гривні 8 копійок з урахуванням ПДВ. Загальна вартість викраденого товару становить 718 гривень 39 копійок без урахуванням ПДВ та 862 гривні 10 копійок з урахуванням ПДВ.

Тримаючи в руках даний товар ОСОБА_3 направився в бік входу до магазину та вийшов з вищевказаного магазину, так завдавши ТОВ «АТБ» матеріального збитку на загальну суму 718 гривень 39 копійок без урахування ПДВ та 862 гривні 10 копійок з урахуванням ПДВ.

Отже ОСОБА_3 утримуючи при собі викрадене чуже майно зник з місця скоєного кримінального правопорушення та розпорядився ним на свій розсуд, чим заподіяв ТОВ «АТБ» матеріального збитку на загальну суму 718 гривень 39 копійок без урахування ПДВ та 862 гривні 10 копійок з урахуванням ПДВ.

Таким чином, ОСОБА_3 , обвинувачується у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, тобто у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно.

Цивільний позов у кримінальному провадженні під час судового розгляду не заявлено.

Судові витрати у даному кримінальному провадженні відсутні.

Відповідно до п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається у разі, якщо втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Згідно із ч. 7 ст. 284 КПК України ухвала про закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 4-1 частини першої або пунктом 1-2 частини другої цієї статті, постановляється судом з урахуванням особливостей, визначених статтею 479-2 цього Кодексу.

Зі змісту ч. 8 ст. 284 КПК України слідує, що закриття кримінального провадження або ухвалення вироку з підстави, передбаченої пунктом 1 частини другої цієї статті, не допускається, якщо підозрюваний, обвинувачений проти цього заперечує. В цьому разі кримінальне провадження продовжується в загальному порядку, передбаченому цим Кодексом.

Згідно з ч. 3 ст. 479-2 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, суд зупиняє судовий розгляд і запитує згоду обвинуваченого на закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 4-1 частини першої статті 284 цього Кодексу. Суд закриває кримінальне провадження на цій підставі, якщо обвинувачений проти цього не заперечує. За відсутності згоди обвинуваченого та в разі, якщо судом встановлено вчинення ним діяння, кримінальна протиправність якого була встановлена законом, що втратив чинність, суд постановляє ухвалу про закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 1-2 частини другої статті 284 цього Кодексу. Якщо судом не встановлено, що обвинуваченим вчинено діяння, кримінальна протиправність якого була встановлена законом, що втратив чинність, суд ухвалює виправдувальний вирок.

За загальним правилом, закріпленим у ч. 2 ст. 4 КК України, злочинність, караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, який діяв на час його вчинення. Припинення законної сили кримінально-правової норми тягне неможливість її застосування до діянь, що передбачені чи передбачалися у КК раніше як злочини і скоєні після втрати цією нормою чинності. Водночас у випадках, коли новий закон про кримінальну відповідальність покращує юридичне становище особи, він поширюється і на діяння, вчинені до набрання ним чинності, тобто застосовується принцип ретроактивності.

Зазначений підхід закріплено у ст. 58 Конституції України, відповідно до якої закони та інші нормативно-правові акти, що пом`якшують або скасовують відповідальність, мають зворотну дію в часі.

Зміст цієї конституційно-правової норми деталізовано у ч. 1 ст. 5 КК України, згідно якою закон про кримінальну відповідальність, що скасовує злочинність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Так, 09.08.2024 набув чинності Закон України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», яким статтю 51 КУпАП викладено в новій редакції та визначено граничну вартість викраденого чужого майна, яка може підпадати під кваліфікацію дій особи за відповідною частиною статті 51 КУпАП.

Тобто, з 09.08.2024 змінився «розмір крадіжки», який визначає кримінальну відповідальність за такі дії (станом на день вчинення кримінального правопорушення 03.07.2023, 09.07.2023, 07.08.2023, 12.08.2023,14.08.2023, 22.08.2023, 30.08.2023 для кримінальної відповідальності вартість викраденого майна мала перевищувати 1 342 грн. 00 коп.).

Таким чином, внесені законодавцем зміни про кримінальну відповідальність призвели до декриміналізації діяння, і дія Закону має зворотну дію у часі, тому скасовує кримінальну відповідальність у разі заподіяння злочином меншої шкоди, ніж встановлено нормою закону.

Згідно з обвинувальним актом ОСОБА_3 інкримінується вчинення крадіжки майна на загальну 718 гривень 39 копійок без урахування ПДВ або 862 гривень 10 копійок з ПДВ, тобто встановлена досудовим розслідуванням заподіяна шкода обвинуваченим не перевищує 2 неоподатковуваних мінімумів громадян.

У зв`язку із чим, інкриміноване особі у межах кримінального провадження викрадення чужого майна (крадіжка) на суму до двох неоподаткованих мінімумів доходів громадян, виходячи із того розміру неоподаткованого мінімуму доходів громадян, який діяв на момент вчинення діяння, законодавцем віднесено до адміністративних правопорушень, що посягають на власність, та такі діяння не є кримінально караними відповідно до диспозицій частин статті 185 КК України.

Враховуючи вищезазначене, суд приходить до висновку, що кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за ч. 2 ст. 185 КК України підлягає закриттю на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку із втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, -

УХВАЛИВ:

Закрити кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 Кримінального кодексу України, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002027 від 26.07.2021 року в зв`язку із втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Копію ухвали суду надіслати до Солом`янського УП ГУНП у м. Києві для вирішення питання щодо наявності в діях ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 складу адміністративного правопорушення передбаченого ст. 51 КУпАП.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва протягом 7 днів з дня її оголошення.

Суддя: ОСОБА_1