Справа № 214/6689/22
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 лютого 2025 року колегія суддів Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

захисника, адвоката ОСОБА_7 ,

перекладача ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі, в режимі відеоконференції, клопотання захисника ОСОБА_7 про призначення повторної комплексної стаціонарної судової психолого-психіатричної експертизи у кримінальному провадження щодо ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України, -

ВСТАНОВИЛА:

На розгляді Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області знаходиться кримінальне провадження № 0000115 від 30.06.2022 за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, злочину, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України.

31.07.2024 захисником ОСОБА_7 подано до суду клопотання про призначення повторної комплексної стаціонарної судової психолого-психіатричної експертизи у кримінальному провадження щодо ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України

На вирішення експертів захисник просить поставити наступні питання:

1. Чи мав ОСОБА_6 , у юридично значимий проміжок часу з 24.02.2022 по 30.06.2022 в час інкримінованих йому кримінальних правопорушень, психічні розлади, тимчасовий психічний розлад, розумову відсталість, та чи міг він повною мірою усвідомлювати свої дії та керувати ними?

2. Чи має ОСОБА_6 затримки психічного розвитку та який рівень його розумового розвитку, стану свідомості й волі?

3. Чи був здатний ОСОБА_6 , у юридично значимий проміжок часу з 24.02.2022 по 30.06.2022 в час інкримінованих йому кримінальних правопорушень через свій психічний розвиток та стан свідомості й волі повною мірою або частково усвідомлювати значення своїх дій і керувати ними?

4. Чи здатний ОСОБА_6 , у теперішній час через свій психічний розвиток та стан свідомості й волі повною мірою або частково усвідомлювати значення своїх дій і керувати ними?

5. Чи був здатний ОСОБА_6 , у юридично значимий проміжок часу з 24.02.2022 по 30.06.2022 в час інкримінованих йому кримінальних правопорушень через свій психічний розвиток та стан свідомості й волі повною мірою прогнозувати та об`єктивно оцінювати ситуації?

6. Чи здатний ОСОБА_6 , у теперішній час через свій психічний розвиток та стан свідомості й волі повною мірою прогнозувати та об`єктивно оцінювати ситуації?

Захисник зазначає про те, що за повідомленням клінічного закладу з надання психіатричної допомоги Запорізької обласної ради ОСОБА_6 знаходився на стаціонарному лікуванні з 11.09.2018 по 21.09.2018 з діагнозом «Легка розумова відсталість (помірно-виражена дебільність)». Згідно характеристики з реабілітаційного центру «Паросток» імені В.А. Польського, зміст якого викладений в епікризі №3068, ОСОБА_6 з дитинства відстає у розвитку, погано читає, пише. Логічне мислення відсутнє. Розвиток на низькому рівні. Враховуючи наявні в справі дані, які можуть свідчити про обмежену осудність обвинуваченого ОСОБА_6 вважає за необхідне призначити повторну комплексну стаціонарну судову психологічну-психіатричну експертизу.

У судовому засіданні захисник ОСОБА_7 та обвинувачений ОСОБА_6 клопотання підтримали та просили задовольнити.

Прокурор проти задоволення клопотання заперечував, посилаючись на той факт, що вказане клопотання захисником заявлено з метою затягування судового розгляду цього кримінального провадження.

Заслухавши думку учасників судового розгляду, вивчивши доводи заявленого клопотання та дослідивши матеріали кримінального провадження, колегія суддів приходить до висновку, що клопотання захисника задоволенню не підлягає, з огляду на таке.

Згідно ч. 1 ст. 332 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторін кримінального провадження або потерпілого за наявності підстав, передбачених статтею 242 цього Кодексу, має право своєю ухвалою доручити проведення експертизи експертній установі, експерту або експертам.

Відповідно до ч. 1 ст. 242 КПК України, експертиза проводиться експертною установою, експертом або експертами, яких залучають сторони кримінального провадження або слідчий суддя за клопотанням сторони захисту у випадках та порядку, передбачених статтею 244 цього Кодексу, якщо для з`ясування обставин, що мають значення для кримінального провадження, необхідні спеціальні знання.

Згідно ч. 1 та ч. 6 ст. 101 КПК України, кожна сторона кримінального провадження має право надати суду висновок експерта, який ґрунтується на його наукових, технічних або інших спеціальних знаннях.

Відповідно до п. 1.2.13. Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 08.10.1998№ 53/5 (із доповненнями в редакції наказу Міністерства юстиції України від 26.12.2012 № 1950/5), згідно з процесуальним законодавством України експертами виконуються первинні, додаткові, повторні, комісійні та комплексні експертизи. Повторною, зокрема, є експертиза, під час проведення якої досліджуються ті самі об`єкти і вирішуються ті самі питання, що й при проведенні первинної (попередніх) експертизи (експертиз).

Як роз`яснено у п. 11постанови Пленуму Верховного Суду України № 8 від 30.05.1997 року «Про судову експертизу в кримінальних і цивільних справах» повторна експертиза призначається, коли є сумніви у правильності висновку експерта, пов`язані з його недостатньою обґрунтованістю чи з тим, що він суперечить іншим матеріалам справи, а також за наявності істотного порушення процесуальних норм, які регламентують порядок призначення і проведення експертизи. Істотними можуть визнаватися, зокрема, порушення, які призвели до обмеження прав обвинуваченого чи інших осіб.

Захисник у клопотанні про призначення повторної експертизи послався на те, що експерти не з`ясовували питання щодо стану обмеженої осудності обвинуваченого ОСОБА_6 , а лише вирішили питання про його стан осудності.

Однак, з таким твердженням погодитися неможливо, оскільки при проведені комісійної експертизи, експерти досліджували надані їм в розпорядження матеріали кримінального провадження та медичну документація про стан здоров`я ОСОБА_6 , на яку в своєму клопотання і посилається сам захисник. Крім того, слід зауважити, що при проведенні комісійної експертизи також був присутній обвинувачений, поведінка якого та психічний, емоційний стан, також були предметом дослідження експертів. Тобто, експертами надана оцінка всім доказам, що стосуються стану здоров`я ОСОБА_6 в сукупності, за участі самого іспитованого, дослідження медичних документів та матеріалів кримінального провадження.

Щодо психічного стану в експертному висновку зазначено, що: «Мислення іспитованого конкретне. Судження поверхневі, легковажні. Ускладнене розуміння умовних смислів. Відзначаються невисокі показники пам`яті. Має прогалини в знаннях зі шкільної програми. У питаннях звичного повсякденного життя орієнтується вільно. Продуктивної психотичної симптоматики (маячіння, галюцинації) своєю поведінкою та висловленнями не виявляє. Критична оцінка свого психічного стану і ситуації, що склалася, у іспитованого не порушена»

В п. 22 висновку зазначено, зокрема, що: «Відзначені особливості психіки іспитованого виражені не настільки значною мірою, не супроводжуються хворобливими порушеннями пам`яті, мислення, критичних здібностей, психотичною симптоматикою й не позбавляли його можливості в період інкримінованого йому діяння усвідомлювати свої дії і керувати ними.»

Також у своєму висновку експерти дійшли висновку, що ОСОБА_6 , з урахуванням наявної у нього легкої розумової відсталості, не потребує застосування примусових заходів медичного характеру.

З системного аналізу змісту висновку експертів слідує, що висновок є повним та об`єктивним: в ньому відображений загальний дійсний психічний стан обвинуваченого, надано оцінку психічному стану з урахуванням діагнозу про наявну легку розумові відсталість та можливість з таким діагнозом усвідомлювати свої дії та керувати ними; експертне дослідження проведене з урахуванням всіх наданих медичних документів, показників стану психіки останнього та об`єктивно оцінено можливість усвідомлення ОСОБА_6 своїх дій та можливість керувати ними.

З урахуванням вищевикладеного, суд не вбачає ознак необґрунтованості комісійного висновку експертів. Захисником не надано доказів існування суперечності між висновком та матеріалами кримінального провадження, істотного порушення норм КПК, підстав сумніватися у правильності висновку експертизи. Саме лише посилання на це захисником у клопотанні не може свідчити про вказані обставини. Крім того, захисником уже подавалося аналогічне клопотання від 05.05.2023, яке було вирішено усною протокольною ухвалою в судовому засіданні, та в його задоволенні відмовлено. Подача безпідставного клопотання захисником про призначення повторної експертизи свідчить про затягування, з боку сторони захисту, розумних строків розгляду справи. Сама по собі незгода з висновком експертів може бути предметом змагання сторін щодо належності, допустимості і достовірності цього висновку як процесуального джерела доказів, на яке сторони посилаються на підтвердження або спростування сформованої версії обвинувачення.

Таким чином, відсутні правові підстави для задоволення клопотання захисника про призначення повторної експертизи у даному кримінальному провадженні.

На підставі викладеного, керуючись вимогами ст. ст. 376 КПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

В задоволенні клопотання захисника ОСОБА_7 про призначення повторної комплексної стаціонарної судової психолого-психіатричної експертизи - відмовити.

Ухвала апеляційному оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено та проголошено 26.02.2025 о 11-30 год.

Головуючий суддя: ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3