Справа № 521/2589/25
Номер провадження:1-кс/521/801/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2025 року м. Одеса

Слідчий суддя Малиновського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 з секретарем ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Одеси клопотання дізнавача СД відділення поліції № 3 Одеського районного управління поліції № 1 Головного управління Національної поліції в Одеській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному проваджені, внесеному до ЄРДР за №0000073 від 16.02.2025 року за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 309 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

До слідчого судді Малиновського районного суду м. Одеси звернувся слідчий з клопотанням, погодженим з прокурором про накладення арешту на майно.

З клопотання вбачається, що 16.02.2025 за адресою: АДРЕСА_1 , було виявлено військовослужбовця ВЧ НОМЕР_1 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який перебуває на посаді старшого моториста електромоторної командипри у військовому звані "старший матрос" та який при собі зберігає речовину ззовні схожу на наркотичну, без мети збуту (ЖЕО № 2470).

В період часу з 16:57 по 17:06 години 17.02.2025 уповноваженою особою на здійснення функцій дізнання відділення поліції № 3 Одеського районного управління поліції № 1 Головного управління Національної поліції в Одеській області лейтенантом поліції ОСОБА_5 було проведено огляд місця події за адресою: м. Одеса, вул. Василя Стуса, біля будинку № 1. В результаті проведення огляду за вищезазначеною адресою співробітниками поліції з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, відшукання знаряддя кримінального правопорушення або майна, яке будь-яким чином має відношення до скоєного правопорушення, встановлено військовослужбовця ВЧ НОМЕР_1 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зберігав при собі целофановий пакетик з рослинною речовиною темно зеленого кольору, який було упаковано до спеціального сейф пакету НПУ № ICR 0145894.

Далі, вищевказана речовина визнана речовим доказом по кримінальному провадженню та буде направлена на проведення експертизи матеріалів, речовин і виборів за експертною спеціалізацією 8.6. «Дослідження наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів».

Завданням арешту майна, відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до ч.2 ст. 170 КК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів. Арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

Речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Таким чином, целофановий пакетик з рослинною речовиною темно зеленого кольору, який було вилучено в ході огляду місця події за адресою: м. Одеса, вул. Василя Стуса, біля будинку № 1, відповідає критеріям ст. 98 КПК України та є об`єктом кримінально протиправних дій, тому з метою збереження речових доказів, виникли підстави звернутись до слідчого судді для накладення арешту на вилучене майно, а саме целофановий пакетик з рослинною речовиною темно зеленого кольору, який було упаковано до спеціального сейф пакету НПУ № ICR 0145894.

Метою арешту вказаного майна є збереження речових доказів у кримінальному провадженні.

Враховуючи, що є достатні підстави вважати, що вилучене майно являється предметом кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 309 КК України.

Слідча у судове засідання не з`явилась, надала заяву в якій підтримала клопотання, та вважає, що є всі законні підстави для задоволення клопотання, з підстав які викладені в ньому, просила проводити розгляд клопотання без її участі.

Дослідивши матеріали справи, суть клопотання, суд приходить до висновку, що клопотання слідчого підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Відповідно до п. п. 1, 3 ч. 2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; є предметом кримінального правопорушення.

Згідно з вимогами п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів. За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу).

На підставі викладеного та враховуючи, що слідчий своєчасно звернувся до слідчого судді із клопотанням про арешт тимчасово вилученого майна та не застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна може у подальшому перешкодити кримінальному провадженню, у зв`язку з чим, слідчий суддя, враховуючи можливість використання його як доказу у даному кримінальному провадженні, наслідки арешту майна, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, приходить до висновку про наявність правових підстав для арешту вказаного майна.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 107, 170 - 173 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

Клопотання дізнавача СД відділення поліції № 3 Одеського районного управління поліції № 1 Головного управління Національної поліції в Одеській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному проваджені, внесеному до ЄРДР за №0000073 від 16.02.2025 року за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 309 КК України задовольнити.

Накласти арешт з забороною відчуження та розпорядження на целофановий пакетик з рослинною речовиною темно зеленого кольору, який було упаковано до спеціального сейф пакету НПУ № ICR 0145894, який було вилучено в ході огляду місця події за адресою: м. Одеса, вул. Василя Стуса, біля будинку № 1.

Апеляційна скарга, на ухвалу слідчого судді, може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1