Справа № 199/5197/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 квітня 2025 року місто Дніпро

Слідчий суддя Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність посадових осіб слідчого відділу відділу поліції № 1 ДРУП №2 Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровської області щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань,

В С Т А Н О В И В:

Суть скарги до слідчого судді.

18.04.2025 до Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська суду надійшла вказана скарга ОСОБА_3 на бездіяльність посадових осіб слідчого відділу відділу поліції № 1 ДРУП №2 Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровської області щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, з попередньо правовою кваліфікацією за «ст. 190, 191, 364, 365-2 КК України», відносно певних осіб, та відповідно до фактичних обстав, викладених у заяві від 14.04.2025 року, яку заявник спрямував до органу поліції 14.04.2025 року.

Узагальнені доводи скарги до слідчого судді.

Свої доводи ОСОБА_3 обґрунтовує (дослівно та стисло) тим, що «…14.04.2025 року ним подано заяву до відділу поліції №1 Дніпровського районного управління поліції № 2 ГУНП в Дніпропетровській області, про вчинення кримінального правопорушення, яке підпадає під дію ст.ст. 190, 191, 364, 365-2 КК України. Разом із заявою надано фактичні дані, документи, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд мають можливість встановити наявність зазначених фактів та обставини, що мають значення для кримінального провадження.

17.04.2025 року у відділі поліції №1, вул. Новоселівська, 17, м. Дніпро, з причини невнесення відомостей до ЄРДР, черговим не було йому видано витяг із ЄРДР по його заяві від 14.04.2025 р. про вчинення кримінального правопорушення за ст.ст. 190, 191, 364, 365-2 КК України.

З діями та бездіяльністю службової особи начальника Слідчого відділу, відділу поліції №1, м. Дніпра - він не згоден з наступних підстав: під час подання заяви про вчинення кримінального правопорушення за ст. ст. 190, 191, 358, 364, 365 КК України, підтверджено вчинення кримінального правопорушення документами: копія Державного Акту на право приватної власності на землю на ім`я гр. ОСОБА_4 від 03.09.2002; відомості про суб`єкта права власності ОСОБА_5 від 23.11.2018…».

ОСОБА_3 просить «…визнати бездіяльність слідчого протиправною; зобов`язати начальника СВ відділу поліції №1, уповноважену особу на прийняття та реєстрацію його заяви про вчинення кримінального правопорушення, розглянути отриману 14.04.2025 року заяву про вчинення кримінального правопорушення (яке підпадає під дію ст.ст. 190, 191, 364, 365-2 КК України…, …а саме внести відповідні відомості по його заяві від 14.04.2025р. до «Єдиного Реєстру Досудових Розслідувань», видати йому витяг з ЄРДР.

Врахувати запроваджений правовий режим воєнного стану, також відстань від місця його мешкання до м. Дніпро, що потягне додаткові незручності та розтрати, розглянути цю скаргу за його відсутності, на вимогах скарги наполягає у повному обсязі…».

Доводи сторін у судовому засіданні

Скаржник, прокурор, представник органу поліції, які були викликані у судове засідання, не з`явилися.

ОСОБА_3 у скарзі звернувся до суду із заявою про розгляд скарги без його участі.

Слідчий суддя враховує, що за приписом КПК участь особи, яка звернулась із скаргою на бездіяльність слідчого є обов`язковою.

Однак, ОСОБА_3 не прибув у судове засідання, незважаючи на те, що він належним чином був повідомлений про дату, час та місце судового розгляду скарги, з якою він звернувся до слідчого судді, шляхом отримання повістки, яка не повернулась з поміткою про неможливість вручення йому за будь-яких причин та обставин, шляхом SMS-повідомлення, яке доставлено на абонентський номер телефону ОСОБА_3 - 18.04.2025 о 12:12:49.

Слідчий суддя враховує, що ОСОБА_3 не звертався до слідчого судді із заявою про неможливість розгляду скарги без його участі та відкладення такого розгляду на інший час та дату, щодо наміру особисто надати пояснення або докази стосовно обставин, викладених в скарзі.

Крім того, відповідно до скарги, з якою ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді, останній просить «розгляд даної справи здійснювати у його відсутності, на вимогах скарги він наполягає у повному обсязі.

Слідчим суддею вжито всіх заходів із метою забезпечення дотримання процесуальних гарантій ОСОБА_3 та права ефективно будувати свою правову позицію задля справедливого та прозорого розгляду питання щодо наявності підстав для розгляду скарги та постановлення справедливого судового рішення.

З огляду на викладене, слідчий суддя констатує, що ОСОБА_3 скористався наданими йому правами на власний розсуд.

Оскільки відсутня така вищевказана заява ОСОБА_3 , яка містить відомості про обставини, які не унеможливлюють судовий розгляд, ОСОБА_3 був належним чином повідомлений про дату, місце та час судового засідання, тому, за вказаних обставин, з метою дотримання строків розгляду скарги, імперативно - визначених КПК (частина 2 статті 306 КПК України. Скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування розглядаються не пізніше сімдесяти двох годин з моменту надходження відповідної скарги) та враховуючи, що ОСОБА_3 не з`явився в судове засідання, не бажає з`являтись у судове засідання, посилається на розгляд справи без його участі, не відмовився від підтримання скарги, просив її задовольнити, тому слідчий суддя вважає за можливе розглянути скаргу у відсутність ОСОБА_3 для чого слідчий суддя не вбачає перешкод.

Крім того, прокурор, представник органу поліції, які були викликані у судове засідання, не з`явилися.

У той же час у контексті розгляду цього питання, слідчий суддя враховує, що у рішенні Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ) "Надточій проти України" від 15 травня 2008 р. зазначено, що справедливий судовий розгляд має ґрунтуватися на принципі рівності сторін, який передбачає надання розумної можливості відстоювати свою позицію у справі в умовах, які не ставлять її в істотно менш сприятливе становище порівняно з опонентом.

У ч. 3 ст. 306 КПК зазначено, що відсутність слідчого або прокурора в судовому засіданні не є перешкодою для розгляду скарги, а тому, зважаючи на рівність процесуальних можливостей сторін у кримінальному провадженні, слідчий суддя приходить до висновку, що відсутність прокурора у судовому засіданні не є перешкодою для прийняття слідчим суддею відповідного процесуального рішення.

Мотиви слідчого судді.

Вивчивши та дослідивши доводи, викладені у скарзі, слідчий суддя вважає, що скарга ОСОБА_3 підлягає задоволенню з наступних підстав.

Велика Палата Верховного Суду у постановах від 30 січня 2019 року у справі № 818/1526/18 та від 24 квітня 2019 року у справі № 818/15/18 зауважила, що у межах процедури за правилами п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України слідчий суддя з`ясовує обставини та мотиви, з яких слідчий або прокурор дійшов висновку про відсутність підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, чим саме обґрунтоване невнесення відповідних відомостей до ЄРДР, та вирішує питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання слідчого або прокурора внести інформацію про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Відповідно до ч. 1 ст. 214 КПК України слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до ЄРДР та розпочати розслідування.

Відповідно до п. 1.10 Положення про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань, затвердженого наказом Генерального прокурора України від 25.04.2013, реєстраторами реєстру є прокурори, слідчі органів прокуратури, внутрішніх справ, безпеки, органів, що здійснюють контроль за додержанням податкового законодавства та органів державного бюро розслідувань. Підпунктом 1) пункту 3.1 цього ж положення визначено строки внесення відомостей до Реєстру, згідно якого заяву, повідомлення про вчинення кримінального правопорушення вносять до реєстру у термін, визначений ч. 1 ст. 214 КПК України.

Згідно ч. 4 ст. 214 КПК України визначено обов`язок щодо прийняття та реєстрації заяв чи повідомлень про кримінальне правопорушення слідчим, прокурором, іншою службовою особою, уповноваженою на прийняття та реєстрацію таких заяв та повідомлень.

Бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, виходячи зі змісту п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, може бути предметом оскарження слідчому судді з моменту отримання прокурором заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, що розпочинає досудове провадження і до моменту закінчення досудового розслідування.

Частиною 4 ст. 214 КПК України встановлено, що відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається.

Відповідно до п. 1 розд. ІІ Порядку ведення єдиного обліку в органах (підрозділах) поліції заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення та інші події, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ 8.02.2019 №100, зареєстрованого в Міністерстві юстиції 5.03.2019 за №223/33194, прийняття заяв (повідомлень) незалежно від місця і часу їх учинення, повноти отриманих даних, особи заявника здійснює цілодобово, безперервно та невідкладно орган (підрозділ) поліції, до якого надійшла така інформація. Заяви (повідомлення) можуть бути усні або письмові: усні заяви (повідомлення) від осіб уповноважена службова особа органу (підрозділу) поліції або інший поліцейський, до повноважень якого це належить, вносить до протоколу прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію.

Відповідно до п.1.10 Положення про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань, затвердженого наказом Генерального прокурора України від 25.04.2013, реєстраторами реєстру є прокурори, слідчі органів прокуратури, внутрішніх справ, безпеки, органів, що здійснюють контроль за додержанням податкового законодавства та органів державного бюро розслідувань. Підпунктом 1) пункту 3.1 цього ж положення визначено строки внесення відомостей до Реєстру, згідно якого заяву, повідомлення про вчинення кримінального правопорушення вносять до реєстру у термін, визначений ч.1 ст.214 КПК України.

Згаданий обов`язок слідчого не вимагає оцінки ним такої заяви (повідомлення) на предмет наявності ознак складу злочину для того, щоб вчинити процесуальну дію, яка полягає у внесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Слідчий суддя також не уповноважений оцінювати фактичні обставини, зазначені у повідомленні скаржника, з огляду на стадію кримінального провадження.

Втім, слідчий суддя зазначає, що КПК України не передбачено іншого процесуального реагування на повідомлення про вчинення кримінального правопорушення, окрім як внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР у строки, визначені ч. 1 ст. 214 КПК України.

Звісно, таке звернення до органу досудового розслідування повинне бути заявою чи повідомленням про вчинення кримінального правопорушення, щоби в слідчого виник обов`язок внести відомості до ЄРДР.

Відповідно до висновку Великої Палати Верховного Суду від 30 січня 2019 року у справі № 818/1526/18 у межах процедури оскарження бездіяльності слідчого щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви, слідчий суддя з`ясовує обставини та мотиви, з яких слідчий або прокурор дійшов висновку про відсутність підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, чим саме обґрунтоване невнесення відповідних відомостей до ЄРДР, та вирішує питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання слідчого або прокурора внести інформацію про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Реєстрації в Єдиному реєстрі досудових розслідувань підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення та можуть об`єктивно свідчити про вчинення особою такого кримінального правопорушення. Якщо у заяві чи повідомленні таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, що повинні бути обов`язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Підставами вважати, що в заяві чи повідомленні містяться відомості саме про злочин є об`єктивні дані, які дійсно свідчать про наявність ознак злочину. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджує реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину). Вказане слугує гарантією для кожної особи від необґрунтованого обвинувачення та процесуального примусу.

Такі ж висновки узгоджуються з позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 30.09.2021 (справа № 556/450/18), у якій зазначено: «...слідчий, прокурор після прийняття та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, виходячи з їх змісту, має перевірити достатність даних, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, за наслідками чого ним приймається рішення про початок досудового розслідування шляхом внесення відповідних відомостей до ЄРДР. Таким чином, підставою початку досудового розслідування є не будь-які прийняті та зареєстровані заяви, повідомлення, а лише ті з них, з яких вбачаються вагомі обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, короткий виклад яких разом із прізвищем, ім`ям, по-батькові (найменуванням) потерпілого або заявника, серед іншого, вноситься до ЄРДР...».

В постанові від 20 квітня 2023 року у справі № 373/18/23 Верховний Суд вказав, що системний аналіз положень кримінального процесуального закону дає підстави для висновку, що реєстрації в ЄРДР підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті з них, які містять відомості про кримінальне правопорушення. Якщо у заяві чи повідомленні таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, що повинні бути обов`язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

До того ж законодавцем розмежовано поняття внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР у відповідності до положень ч. 1 ст. 214 КПК України та прийняття і реєстрації відповідних заяв, про що йдеться у ч. 4 ст. 214 КПК України.

При цьому, нормами кримінального процесуального законодавства передбачено, які саме діяння є правопорушеннями (злочинами), в чому полягає об`єктивна та суб`єктивна сторона того чи іншого злочину, кваліфікуючі ознаки та інше. Разом з цим, передбачено необхідність попередньої оцінки слідчим, прокурором, слідчим суддею (у разі оскарження заявником бездіяльності уповноваженої особи щодо невнесення відомостей до ЄРДР) змісту заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення на предмет викладення в ньому інформації саме про кримінальне правопорушення. У випадках, якщо в заяві чи повідомленні є ті чи інші об`єктивні дані, що свідчать про ознаки певного кримінального правопорушення, то є підстави вважати таку заяву чи повідомлення саме заявою чи повідомленням про кримінальне правопорушення, і тільки такі заяви і повідомлення повинні вноситись до ЄРДР за відповідною правовою кваліфікацією. Якщо ж у повідомленнях чи заявах таких ознак немає, то вони не можуть вважатись такими, які підлягають обов`язковому внесенню до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Крім того, слідчий суддя враховує, що особа, яка звертається із заявою про вчинення кримінального правопорушення, може не володіти докладною інформацією про його обставини, втім, таке повідомлення має містити відомості про існування обставин, які прямо чи опосередковано можуть свідчити про наявність ознак вчиненого кримінального правопорушення. Заявник не має обов`язку доводити факт вчинення кримінального правопорушення, однак наведення фактичних обставин, які спонукають його вважати, що кримінальне правопорушення було вчинене, є ознакою обґрунтованості повідомлення та надає можливість їх перевірити.

Окрім цього, слідчій суддя за результатами розгляду скарги може прийняти одне із рішень, передбачених ч. 2 ст. 307 КПК України, зокрема, зобов`язати вчинити певну дію.

Проте, лише в особи, що має повноваження вносити відомості до ЄРДР, є дискреції зазначити попередню правову кваліфікацію кримінального правопорушення з зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність (п. 5 частини 5 ст. 214 КПК України).

Водночас, слід зазначити, що встановлення всіх обставин, що можуть свідчити про факт вчинення кримінальних правопорушень та містити ознаки, зазначеного в заяві складу кримінальних правопорушень, здійснюється органом досудового розслідування після внесення відповідних відомостей до ЄРДР.

У разі ж встановлення відсутності події кримінального правопорушення або відсутності у діях осіб ознак складу кримінального правопорушення, КПК України передбачає можливість закриття кримінального провадження (пункти 1, 2 ч. 1 ст. 284 КПК).

Відповідно до ч. 1 ст. 36, ч. 5 ст. 40, ч. 4 ст. 40-1 КПК України прокурор, слідчий та дізнавач, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійними у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється.

Слідчий суддя зазначає, що відповідно постанови Верховного Суду колегії суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду від 26 березня 2025 року, справа № 535/511/20, сталою судовою практикою визначено, що перевірити наявність або відсутність кваліфікуючої ознаки, як і складу злочину в цілому, можливо лише за результатом збирання доказів та їх оцінки під час досудового розслідування та судового розгляду.

Слідчим суддею встановлено, що 14.04.2025 року ОСОБА_3 звернувся до відділу поліції № 1 ДРУП № 2 Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровської області з заявою про вчинення кримінального правопорушення, його твердження та доводи є слушними, оскільки як вбачається, зазначена заява була отримана органом поліції 14.04.2025 року, про що свідчить підпис уповноваженої особи органу поліції ОСОБА_6 , але до теперішнього часу, в порушення КПК України, відомості про вчинення кримінального правопорушення, зазначені у заяві ОСОБА_3 не були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Тому, необхідно зобов`язати відповідну особу внести відомості до ЄРДР та реалізувати самостійно повноваження щодо визначення попередньої кваліфікації.

Відповідно до п. 17) ч. 1 ст. 3 КПК України слідчий - службова особа органу Національної поліції, органу безпеки, органу Державного бюро розслідувань, органу Бюро економічної безпеки України, Головного підрозділу детективів, підрозділу детективів, відділу детективів, підрозділу внутрішнього контролю Національного антикорупційного бюро України, уповноважена в межах компетенції, передбаченої цим Кодексом, здійснювати досудове розслідування кримінальних правопорушень;

Тому, с огляду на положення п. 17 ч. 1 ст. 3 КПК України, що стосується скарги ОСОБА_3 в частині визнання бездіяльності «…начальника СВ відділу поліції №1, як уповноважену особу на прийняття та реєстрацію його заяви про вчинення кримінального правопорушення, якого зобов`язати розглянути, отриману 14.04.2025 року заяву про вчинення кримінального правопорушення…», слідчий суддя таку вимогу відхиляє, оскільки, відповідно до ч. 1 ст. 214 КПК України, законодавець зобов`язує виключно слідчого, прокурора, а не іншу посадову особу, невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, внести відповідні відомості до ЄРДР та розпочати розслідування.

При чому, законодавець, відповідно до ч. 1 ст. 214 КПК України, визначив імперативно,

- коло осіб 1) слідчого та прокурор,

- 2) строк виконання ними - невідкладно, але не пізніше 24 годин,

3) джерело отримання відомостей, а саме: після подання заяви; повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, обов`язок внести відповідні відомості до ЄРДР та розпочати розслідування.

Слідчий суддя звертає увагу, що якщо законодавець не визначає у ч. 1 ст. 214 КПК України або іншої статті КПК України коло осіб, які можуть звернутися з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення, тому слідує висновок, що такою особою може бути будь-яка фізична особа.

Слідчий суддя зазначає, що ч. 1 ст. 214 КПК України є імперативною нормою права нормою, що виражає у категоричних розпорядженнях держави чітко позначені дії і не допускає ніяких відхилень від вичерпного переліку прав і обоє 'язків суб`єктів, в тому числі за домовленістю останніх, тобто, прямо наказують правила поведінки.

ОСОБА_3 в розумінні ч. 1 ст. 214 КПК України є особою, яка звернулася з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до п. 1 ч. 1 статті 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора як бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування.

З огляду на те, що ОСОБА_3 звернувся з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення, тому він є заявником і має повноваження, відповідно до п. 1 ч. 1 статті 303 КПК України, звернутися до слідчого судді зі скаргою на бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Підстави для повернення скарги заявнику чи відмови у відкритті провадження не встановлені, оскільки протилежне в даному випадку може розцінюватись як обмеження особи до доступу до правосуддя та нехтування його конституційним правом на оскарження.

На підставі викладеного, враховуючи той факт, що заява ОСОБА_3 містить відомості щодо ознак складу злочину, яка була подана до органу досудового розслідування, але по ній не було внесено відомостей до ЄРДР, слідчий суддя вбачає підстави для часткового задоволення скарги на бездіяльність в частині зобов`язання уповноважених осібвідділу поліції № 1 ДРУП №2 Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровської області внести до ЄРДР відомості про вчинення кримінального правопорушення на підставі заяви ОСОБА_3 від 14.04.2025 року (отриману відділом поліції № 1 ДРУП №2 Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровської області 14.01.2025 року).

Керуючись ст. 303-306, 369-372 КПК України, слідчий суддя,

П О С Т А Н О В И В:

Задовольнити скаргу ОСОБА_3 частково.

Зобов`язати уповноважених осібвідділу поліції № 1 ДРУП № 2 Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровської області внести до Єдиного реєстру досудового розслідування відомості про вчинення кримінального правопорушення на підставі заяви ОСОБА_3 від 14.04.2025 року (отриману відділом поліції № 1 ДРУП №2 Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровської області 14.04.2025 року).

Уповноваженій особівідділу поліції № 1 ДРУП № 2 Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровської області надати ОСОБА_3 витяг з Єдиного реєстру досудового розслідування.

В задоволенні іншої частині скарги ОСОБА_3 відмовити.

Копію ухвали для виконання направити - відділу поліції № 1 ДРУП № 2 Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровської області, для відома - ОСОБА_3 та прокурору ОСОБА_7 .

Ухвала оскарженню не підлягає і набирає законної сили з моменту її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1

21.04.2025