Справа № 487/1807/25
Провадження № 1-кс/487/2080/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.04.2025 року Слідчий суддя Заводського районного суду міста Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Миколаєва клопотання прокурора відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів Національної поліцією України Херсонської обласної прокуратури ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0001235 від 24.07.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України про накладення арешту на майно,

ВСТАНОВИВ:

Прокурор відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів Національної поліцією України Херсонської обласної прокуратури ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді із клопотанням, у якому просив накласти арешт на майно (речові докази) а саме предмети вилучені за результатами обшуку проведеного 02.04.2025 за місцем мешкання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: предмет зовні схожий на мисливську рушницю з видимим маркуванням : НОМЕР_1 та НОМЕР_2 ; предмет зовні схожий на підривач типу УЗРГМ з маркуванням: 386-19-71 21-70 УЗРГМ 349-2 у кількості 10-ть одиниць; предмет зовні схожий на підривач типу УЗРГМ з маркуванням: 9-22-70 9-70 УЗРГМ 583 у кількості 10-ть одиниць; предмет зовні схожий на підривач типу УЗРГМ з маркуванням: 292-74 УЗРГМ 583 у кількості 3 одиниці; предмет зовні схожий на підривач типу УЗРГМ з маркуванням: 154-77 УЗРГМ 583 у кількості 1 одиниця; предмет зовні схожий на корпус гранати типу РГД-5 з маркуванням: 28-75 Т у кількості 3 одиниці; предмет зовні схожий на корпус гранати типу Ф-1 з маркуванням : 43-11-386 ТНТ у кількості 3 одиниці; предмет зовні схожий на корпус гранати типу Ф-1 з маркуванням : 107-5-70 Т у кількості 2 одиниці; предмет зовні схожий на корпус гранати типу Ф-1 з маркуванням : 107-6-78 Т у кількості 1 одиниця; патрони на стрічці калібру 7,62 у кількості 200 шт; два заводських пакування у вигляді тубусів, в якому знаходились підривачі типу УЗРГМ.

Клопотання обґрунтоване тим, що виявлені предмети мають доказове значення у даному кримінальному провадженні, оскільки можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюється під час кримінального провадження, а також містять інформацію про умови, обставини його вчинення та причетних осіб, а тому є необхідним долучення вище перелічених матеріальних цінностей до матеріалів кримінального провадження з метою використання їх у доказуванні, отримання постійного безперешкодного доступу до них, зокрема під час проведення експертного дослідження, недопущення їх приховання, відчуження, знищення тощо.

Прокурор до судового засідання не з`явився, надав до суду заяву, у якій просив розглядати клопотання без його участі, клопотання підтримав, просив задовольнити.

В судовому засіданні власник майна був відсутній. Його неприбуття, згідно положень частини 1 статті 172 КПК України, не перешкоджає розгляду клопотання.

Вивчивши клопотання, матеріали, якими прокурор мотивував його доводи, слідчий суддя дійшов наступного.

Слідчим управлінням ГУНП в Херсонській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001235, від 24.07.2024 за фатом надходження до правоохоронних органів області інформації про те, що на території Херсонської області військовослужбовці ЗСУ, а також цивільні особи здійснюють збут вогнепальної зброї та боєприпасів, тобто вичиняю кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 263 КК України.

В ході проведення слідчих дій та розшукових заходів отримано відомості, що до вказаної протиправної діяльності може бути причетний ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , який за наявною інформацією займається відшуканням на покинутих бойових позиціях РОВ та ЗСУ трофейної вогнепальної зброї, вибухових пристроїв, набоїв та інших боєприпасів які в подальшому зберігає за місцем власного мешкання.

26.03.2025 ухвалою слідчого судді Заводського районного суду міста Миколаєва ОСОБА_1 №487/1807/25, провадження № 1-кс/487/1944/25 надано дозвіл на проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 .

02.04.2025 в період часу з 07:34 до 16:18 на підставі ухвали слідчого судді Заводського районного суду міста Миколаєва ОСОБА_1 №487/1807/25, провадження № 1-кс/487/1944/25 проведено обшук за місцем проживання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 у ході якого виявлено та вилучено: предмет зовні схожий на мисливську рушницю з видимим маркуванням : НОМЕР_1 та НОМЕР_2 ; предмет зовні схожий на підривач типу УЗРГМ з маркуванням: 386-19-71 21-70 УЗРГМ 349-2 у кількості 10-ть одиниць; предмет зовні схожий на підривач типу УЗРГМ з маркуванням: 9-22-70 9-70 УЗРГМ 583 у кількості 10-ть одиниць; предмет зовні схожий на підривач типу УЗРГМ з маркуванням: 292-74 УЗРГМ 583 у кількості 3 одиниці; предмет зовні схожий на підривач типу УЗРГМ з маркуванням: 154-77 УЗРГМ 583 у кількості 1 одиниця; предмет зовні схожий на корпус гранати типу РГД-5 з маркуванням: 28-75 Т у кількості 3 одиниці; предмет зовні схожий на корпус гранати типу Ф-1 з маркуванням : 43-11-386 ТНТ у кількості 3 одиниці; предмет зовні схожий на корпус гранати типу Ф-1 з маркуванням : 107-5-70 Т у кількості 2 одиниці; предмет зовні схожий на корпус гранати типу Ф-1 з маркуванням : 107-6-78 Т у кількості 1 одиниця; патрони на стрічці калібру 7,62 у кількості 200 шт; два заводських пакування у вигляді тубусів, в якому знаходились підривачі типу УЗРГМ.

03.04.2025 вказані предмети, в рамках кримінального провадження визнано в якості речових доказів, про що слідчим винесено відповідну постанову.

На даний час про підозру ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному провадженні №0001235 від 24.07.2024 не повідомлялось.

Відповідно до ч. 1 ст. 642 КПК України третьою особою, щодо майна якої вирішується питання про арешт, може бути будь-яка фізична або юридична особи.

У відповідності до вказаної норми ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №0001235 від 24.07.2024 має статус третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт.

Частиною 7 статті 237 КПК України передбачено, що вилучені під час огляду речі, що не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Вилучене майно відповідає критеріям, зазначеним у ч. 2 ст. 167 КПК України, оскільки використане як засоби, знаряддя вчинення кримінального правопорушення та зберегло на собі його сліди.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завдання арешту майна є запобігання можливості його приховання, пошкодження псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно ч.ч.2,3 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів. У цьому випаду, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 цього Кодексу.

Вищевказані речі, мають доказове значення у кримінальному провадженні, згідно ч. 7 ст. 237 КПК України, вважаються тимчасово вилученим майном.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення. Тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду (ч. 2 ст. 168 КПК України).

Частиною 5 ст. 171 КПК України визначено, що клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути повернуто особі, у якої його було вилучено.

Згідно з п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України арешт майна є заходом забезпечення кримінального провадження.

Таким чином, вказане майно є тимчасово вилученим майном.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Частиною 3 статті 170 КПК України визначено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

Як передбачено ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Частиною 3 ст. 170 КПК України визначено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

З клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач. У клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: підстави і мету відповідно до положень статті 170 КПК України та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; перелік і види майна, що належить арештувати; документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 КПК України. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання (ч.ч. 1, 2 ст. 171 КПК України).

Відповідно до ч.2 ст. 173 КПК України при розгляді клопотання про арешт майна слідчий суддя повинен врахувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженню; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Вказане у своїй сукупності свідчить про обґрунтованість клопотання та наявність достатніх підстав для застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту вказаного у клопотанні майна.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 132, 170-172 Кримінального процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора - задовольнити.

Накласти арешт на майно, а саме предмети вилучені за результатами обшуку проведеного 02.04.2025 за місцем мешкання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: предмет зовні схожий на мисливську рушницю з видимим маркуванням: НОМЕР_1 та НОМЕР_2 ; предмет зовні схожий на підривач типу УЗРГМ з маркуванням: 386-19-71 21-70 УЗРГМ 349-2 у кількості 10-ть одиниць; предмет зовні схожий на підривач типу УЗРГМ з маркуванням: 9-22-70 9-70 УЗРГМ 583 у кількості 10-ть одиниць; предмет зовні схожий на підривач типу УЗРГМ з маркуванням: 292-74 УЗРГМ 583 у кількості 3 одиниці; предмет зовні схожий на підривач типу УЗРГМ з маркуванням: 154-77 УЗРГМ 583 у кількості 1 одиниця; предмет зовні схожий на корпус гранати типу РГД-5 з маркуванням: 28-75 Т у кількості 3 одиниці; предмет зовні схожий на корпус гранати типу Ф-1 з маркуванням : 43-11-386 ТНТ у кількості 3 одиниці; предмет зовні схожий на корпус гранати типу Ф-1 з маркуванням : 107-5-70 Т у кількості 2 одиниці; предмет зовні схожий на корпус гранати типу Ф-1 з маркуванням : 107-6-78 Т у кількості 1 одиниця; патрони на стрічці калібру 7,62 у кількості 200 шт; два заводських пакування у вигляді тубусів, в якому знаходились підривачі типу УЗРГМ.

Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня оголошення відповідно до пункту 9 частини 1 статті 309 Кримінального процесуального кодексу України.

Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, інший власник майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Слідчий суддя ОСОБА_1