Тарутинський районний суд Одеської області
Справа № 492/270/20
Провадження по справі № 1-кп/514/9/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 лютого 2025 року с-ще Бессарабське

Тарутинський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

сторін кримінального провадження:

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000241 від 01.08.2019 року за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчинені кримінальних правопорушень ( злочинів) передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст. 309, ч. 2 ст. 307 КК України,

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Тарутинського районного суду Одеської області на розгляді перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчинені кримінальних правопорушень ( злочинів ) передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст. 309, ч. 2 ст. 307 КК України.

В судовому засіданні прокурор просив відкласти розгляд справи, надавши термін для виклику свідків ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , ОСОБА_9 .

Обвинувачений ОСОБА_4 та захисник ОСОБА_5 не заперечували щодо відкладення судового засідання та надання терміну для виклику свідків обвинувачення.

Заслухавши пояснення прокурора, думку сторони захисту, суд дійшов наступних висновків.

У зв`язку з тим, що обвинувачений не визнає своєї вини за пред`явленим їм обвинуваченням, судом з урахуванням думки учасників судового розгляду було постановлено ухвалу про дослідження доказів у повному обсязі.

Частиною 1ст. 318 КПК України передбачено, що судовий розгляд має бути проведений і завершений протягом розумного строку.

Оскільки вже тривалий проміжок часу у судові засідання не з`являються свідки ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , ОСОБА_9 по вказаному кримінальному провадженню, а прокурором не забезпечена їх явка в судове засідання, суд вважає необхідним встановити розумний строк стороні обвинувачення для подання доказів.

За приписами статті 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно із статтею 7 КПК України кримінальне провадження здійснюється на засадах, в тому числі, верховенства права, згідно якої людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави, законності, згідно якої під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

У п.116 рішення ЄСПЛ від 12 березня 2009 року у справі «Вергельський проти України» зазначено: «розумність тривалості провадження має оцінюватися у світлі конкретних обставин справи та з урахуванням таких критеріїв, як складність справи, поведінка заявника та відповідних органів». При цьому ЄСПЛ зазначає, що відкладення розгляду справи, призначення і проведення експертизи, участь судді в розгляді інших справ, повернення кримінальної справи прокуророві з метою усунення допущених порушень кримінально-процесуального законодавства самі по собі не суперечать чинному законодавству, але не можуть призводити до порушення права особи на судочинство в розумний строк (рішення ЄСПЛ від 13 липня 1983 року у справі «Цимерман і Штайген проти Швейцарії»). Не може також бути виправданням збільшення строків судового розгляду відсутність достатньої кількості суддів та їх перевантаженість. Згідно з позицією ЄСПЛ Конвенція покладає на держави-учасниці обов`язок організувати свою судову систему таким чином, щоб суди мали змогу діяти відповідно до вимог п. 1 ст. 6 Конвенції, зокрема розглядати справи впродовж «розумного строку» (рішення від 06 вересня 2005 року у справі «Павлюлінець проти України»).

Вимоги про дотримання розумних строків провадження законодавчо закріплені у ст. 28 КПК України та відповідають існуючій практиці ЄСПЛ та нормам Конвенції стосовно дотримання прав людини у цій сфері. Підвищені вимоги до судового розгляду кримінальних справ ґрунтуються на існуючій практиці ЄСПЛ та мають враховуватися судами з огляду на положення ст.17 Закону України від 23 лютого 2006 року № 3477-IV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини».

Велика палата ЄСПЛ у п. 68 рішення у справі Карт проти Туреччини (Kart v. Turkey, заява № 8917/05) зазначила, що право на розгляд справи протягом розумного строку базується на необхідності гарантувати, що обвинуваченим доведеться залишатись занадто довго у стані невизначеності щодо результатів кримінальних звинувачень проти них. Так само ЄСПЛ у п. 11 рішення у справі Вемхофф проти Німетчини (Wemhoff v. Germany, заява № 2122/64) вказував, що чітка мета відповідного положення п. 1 ст. 6 Конвенції у кримінальних справах полягає у забезпечення того, щоб обвинувачені особи не перебували занадто довго під обвинуваченням та обвинувачення було визначене.

Згідно з ч.3 ст. 23 КПК України сторона обвинувачення зобов`язана забезпечити присутність під час судового розгляду свідків обвинувачення з метою реалізації права сторони захисту на допит перед незалежним та неупередженим судом.

Відповідно до вимог ст. 28 КПК України під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Розумними вважаються строки, що є об`єктивно необхідними для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень. Проведення судового провадження у розумні строки забезпечує суд.

За змістом ч. 2 ст. 327 КПК України прибуття в суд свідка забезпечується стороною кримінального провадження, яка заявила клопотання про його виклик. Суд лише сприяє сторонам кримінального провадження у забезпеченні явки зазначених осіб шляхом здійснення судового виклику. Відповідно до вимог кримінального процесуального закону, тягар доведення обґрунтованості обвинувачення та, відповідно, надання доказів винуватості покладено на сторону обвинувачення, суд не може вживати активних дій для забезпечення явки свідків обвинувачення, оскільки це суперечитиме засаді об`єктивності і неупередженості суду, відображеної, зокрема, у частині 6статті 22 КПК України(аналогічна думка з цього приводу викладена в Постановах ВС від 29.07.2020, справа № 740/526/19, провадження № 51-212км 20, від 19 травня 2021 року, справа № 234/15877/16-к, провадження № 51- 937 км 20, 18 травня 2021 року, справа № 554/4242/19, провадження № 51-5463км 20).

З матеріалів справи вбачається, що суд, починаючи з червня 2022 року сприяв у забезпеченні явки свідків сторони обвинувачення шляхом направлення засобами поштового зв`язку судових повісток за місцем їх проживання, а також надавав судові повістки прокурору для забезпечення явки свідків у зал суду. Проте, явку свідків на судові засідання, які відбулися 21 червня 2022 року, 25 січня 2023 року, 16 березня 2023 року, 08 травня 2023 року, 20 червня 2023 року, 20 вересня 2023 року, 22 листопада 2023 року, 18 грудня 2023 року, 29 травня 2024 року, 09 липня 2024 року, 11 вересня 2024 року, 28 жовтня 2024 року, 18 грудня 2024 року, 10 лютого 2025 року прокурором не забезпечено.

Суд враховує, що сторона обвинувачення не вжила достатніх заходів для забезпечення присутності вказаних свідків для допиту в судовому засіданні, що є певною мірою затягуванням розгляду провадження, що, у свою чергу, порушує розумні строки розгляду кримінального провадження.

З огляду на викладене, з метою дотримання розумних строків розгляду справи, суд вважає за необхідне встановити стороні обвинувачення крайній термін забезпечення в судове засідання свідків обвинувачення, а саме протягом 3-х місяців. У разі не забезпечення прокурором явки свідків ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , ОСОБА_9 - припинити їх виклики, у зв`язку з недотриманням вимог ст. 23 КПК України.

Керуючись ст. 23, 28, 327, 372 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Встановити строк стороні обвинувачення для надання до суду доказів, у тому числі забезпечення явки свідків для допиту в судовому засіданні по кримінальному провадженню внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000241 від 01.08.2019 року за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчинені кримінальних правопорушень ( злочинів) передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст. 309, ч. 2 ст. 307 КК України, у строк до 10 квітня 2025 року до 11 години 00 хвилин.

Зобов`язати сторону обвинувачення забезпечити явку до суду для допиту свідків: ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , ОСОБА_9 .

Ухвала набирає чинності негайно.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1