У Х В А Л А

Іменем України

Справа № 285/1359/25

провадження № 1-кс/0285/459/25

25 березня 2025 року м. Звягель

Слідча суддя Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду

клопотання слідчого СВ Звягельського РВП ГУНП в Житомирській області,

погоджене прокурором Звягельської окружної прокуратури,

про арешт тимчасово вилученого майна

по матеріалам досудового розслідування, внесеного 07.03.2025 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000223,

за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України,

ВСТАНОВИЛА:

Слідчий 20.03.2025 звернувся до суду з клопотанням, в якому просить накласти арешт на вилучені 19.03.2025 в ході огляду місця події по вул Князів Острозьких, 39 в м Звягель: фіскальний чек від 09.02.2025, картонну коробку та мобільний телефон «ZTE Blade V50» із полімерним чохлом.

Клопотання обґрунтоване тим, що в період з 18 год 08.02.2025 по 06 год 09.02.2025 невідома особа, перебуваючи в будинку АДРЕСА_1 , здійснила крадіжку мобільного телефону ZTE Brade А51, вартістю 2500 грн, з якого в подальшому за допомогою «Приват 24» здійснила крадіжку грошових коштів десятьма транзакціями в загальній сумі 17916 грн, чим спричинила майнової шкоди потерпілому ОСОБА_3 .

По даному факту внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Зважаючи на те, що вилучене майно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 КПК, зберегло на собі сліди вчинення кримінального правопорушення та має значення речових доказів у кримінальному провадженні, з метою його збереження виникла необхідність у накладенні арешту на нього.

Сторони провадження про дату розгляду справи повідомлені в порядку, визначеному КПК.

Дослідивши матеріали справи, приходжу наступного висновку.

Під заходами забезпечення кримінального провадження прийнято розуміти передбачені КПК заходи примусового характеру, які застосовуються за наявності підстав та в порядку, встановленому законом, з метою запобігання і подолання негативних обставин, що перешкоджають або можуть перешкоджати вирішенню завдань кримінального провадження, забезпеченню його дієвості.

Арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження, полягає у тимчасовому позбавленні права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину (ст.170 КПК), і допускається лише, коли сторона обвинувачення доведе існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для його застосування; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні, і може бути виконане завдання, для виконання якого воно подано. До останнього, зокрема, відноситься: збереження речових доказів, спеціальна конфіскація та конфіскації як виду покарання, відшкодування шкоди (цивільний позов).

Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Встановлено, що в провадженні поліції перебувають матеріали кримінального провадження за фактом вчинення крадіжки в умовах воєнного стану.

В ході досудового розслідування встановлено причетність до скоєння даної крадіжки ОСОБА_4 , який під час надання показів зізнався в скоєнні злочину та пояснив, що він викрав мобільний телефон та банківську картку, з якої зняв грошові кошти, які витратив, щоб придбати собі новий телефон.

Відповідно до протоколу огляду місця події 19.03.2025 по вул Князів Острозьких навпроти буд 39 в м Звягель ОСОБА_4 добровільно видав фіскальний чек, коробку та мобільний телефон «ZTE Blade V50» із полімерним чохлом, які вилучено до Звягельського РВП ГУНП в Житомирській області. Також він пояснив, що видав дані речі метою частково відшкодувати потерпілому завданий збиток, так як на викрадені з банківської карточки кошти купив собі телефон.

Згідно практики Європейського суду з прав людини втручання у власність (користування) фізичних чи юридичних осіб це вимушений захід, який держава застосовує тимчасово для досягнення певного результату. Таке втручання є виправданим, якщо воно здійснюється для задоволення суспільного інтересу, у визначенні якого державам надається право користуватися значною свободою розсуду з огляду на те, що національні органи влади краще знають потреби власного суспільства і перебувають у кращому становищі, ніж міжнародний суддя для оцінки того, що становить суспільний інтерес. Для утримання речей державою у кожному випадку має існувати очевидна істотна причина.

Спеціальні підстави законного обмеження особи в реалізації права власності передбачені, зокрема, нормами кримінального процесуального закону для виконання завдань кримінального провадження, як легітимної мети відповідного втручання в право мирного володіння майном.

Правомірним є арешт за умови одночасного існування критеріїв правомірності цього втручання (зокрема, законності, суспільного інтересу та справедливого балансу).

В обґрунтування клопотання його ініціатором також подано витяг з ЄРДР, протокол допиту потерпілого, копію рапорту про реєстрацію заяви ОСОБА_3 , отриманої на службу 102 від 07.03.2025 про вчинення крадіжки, протокол прийняття заяви про кримінальне правопорушення та постанову про визнання речовими доказами.

Ініціатор клопотання, звертаючись до суду зазначив, що підставою арешту майна, яке відповідає критеріям, визначеним ст.98 КПК України, є збереження речових доказів.

На даній стадії слідчий суддя не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у особи за вчинення кримінального правопорушення. На підставі оцінки наданих матеріалів та сукупності отриманих слідством доказів у цій справі факт вчинення крадіжки є вірогідним та достатнім для застосування щодо власника майна такого заходу забезпечення кримінального провадження, як накладення арешту на його майно.

В даному випадку дотримано вимоги правомірності втручання у право власності особи, таке втручання є законним, відповідає суспільному інтересу та при цьому враховано розумність та співмірність (справедливий баланс) обмеження права власності завданням кримінального провадження, передбаченим ст.2 КПК України.

Суттєвих шкідливих наслідків застосування цього заходу забезпечення кримінального провадження для осіб, яких він стосується, не вбачається, а спосіб, у який він здійснюється, відповідає завданням кримінального провадження, враховує обставини вчиненого кримінального правопорушення, є розумним і співрозмірним.

Керуючись статтями 98, 170-173, 309 КПК України,

ПОСТАНОВИЛА:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на майно, вилучене 19.03.2025 в м. Звягель Житомирської області в ході огляду місця події по вул Князів Острозьких, 39: фіскальний чек від 09.02.2025; коробку картонну без кришки; мобільний телефон «ZTE Blade V50» із полімерним чохлом,

та позбавити власника і будь-яких інших осіб, які відповідно до чинного законодавства мають право на відчуження, розпорядження та користування вказаним майном, зазначених прав на нього.

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором та може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її винесення.

Слідча суддя ОСОБА_1