В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 квітня 2025 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючий суддя - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

потерпілого/ цивільного позивача - ОСОБА_4 ,

обвинуваченого/цивільного відповідача - ОСОБА_5 ,

обвинуваченого/цивільного відповідача - ОСОБА_6 ,

захисника - адвоката ОСОБА_7 ,

захисника - адвоката ОСОБА_8 ,

розглянувши в м. Біла Церква, у відкритому судовому засіданні, кримінальне провадження № 0002129 яке внесене до ЄРДР 27 травня 2020 року, стосовно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Біла Церква, Київської області, із середньою технічною освітою, офіційно не працюючого, одруженого, має на утриманні неповнолітню дитину, без адреси реєстрації, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимий,-

за ознаками кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України,

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Миколаїв, Миколаївської області, із середньо-спеціальною освітою, офіційно не працюючого, розлученого, має на утриманні неповнолітню дитину, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , проживав за адресою: АДРЕСА_3 , раніше судимий,

- 06 листопада 2024 року Білоцерківським міськрайонним судом Київської області за ч.4 ст.185, ч.2 ст.263 КК України до п`яти років позбавлення волі та звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на один рік,

за ознаками кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України,

а також цивільний позов потерпілого ОСОБА_4 до ОСОБА_6 та ОСОБА_5 , про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення,

сторони кримінального провадження та інші учасники судового розгляду:

стороною обвинувачення є прокурори - ОСОБА_9 , ОСОБА_3 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , потерпілий - ОСОБА_4 ,

стороною захисту є обвинувачені - ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , захисники - адвокати ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , установив таке.

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів кримінального правопорушення.

В середині травня 2020 року в обідній час, точну дату та час не встановлено, ОСОБА_6 спільно з ОСОБА_5 знаходились в гаражному кооперативі «Рось», що розташований за адресою: Київська область, м. Біла Церква, вул. Сквирське Шосе, 188-В, де в гаражному приміщенні № НОМЕР_1 побачили мотоцикл марки «SHINERAY INTRUDER», д.н.з. НОМЕР_2 , зеленого кольору, який належить потерпілому ОСОБА_4 .

В цей час у ОСОБА_6 та ОСОБА_5 виник умисел на незаконне заволодіння вказаним транспортним засобом.

З метою реалізації свого злочинного умислу направленого на незаконне заволодіння мотоциклом, 27 травня 2020 року близько 00 год. ОСОБА_6 спільно із ОСОБА_5 , прибули до гаражного приміщення № НОМЕР_1 , що в гаражному кооперативі «Рось» по вул. Сквирське Шосе 188-В в м. Біла Церква Київської області, попередньо розподіливши ролі, які виразились в тому, що ОСОБА_6 повинен був проникнути до гаражного приміщення з метою викрадення мотоциклу, а ОСОБА_5 повинен був слідкувати, щоб їх дії були непомічені сторонніми особами.

Реалізуючи свій злочинний умисел, 27 травня 2020 року близько 05.00 години перебуваючи у вказаному місці, ОСОБА_6 , діючи умисно, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, користуючись тим, що його дії залишаються непоміченими сторонніми особами, шляхом вибиття цегли зі стіни, проник до вказаного гаражного приміщення, в той час, коли ОСОБА_5 знаходився неподалік тильних воріт гаражного кооперативу та спостерігав, щоб їхні дії залишалися непомічені сторонніми особами.

Після чого ОСОБА_6 відчинивши ворота гаражного приміщення зсередини, викотив мотоцикл марки «SHINERAY INTRUDER», д.н.з. НОМЕР_2 , зеленого кольору, 2017 року випуску, вартістю 23206 гривень 44 копійки на вулицю та на викраденому мотоциклі, спільно із ОСОБА_5 з місця злочину зникли а викраденим майном розпорядилися на власний розсуд, чим завдали потерпілому ОСОБА_4 матеріальної шкоди на вказану суму.

Позиція сторони обвинувачення.

Правова позиція сторони обвинувачення відображена в обвинувальному акті, відповідно до якого, ОСОБА_6 та ОСОБА_5 обвинувачуються у вчиненні незаконного заволодіння транспортним засобом, за попередньою змовою групою осіб, поєднаного із проникненням у приміщення.

За наслідками судового розгляду, прокурор вважав, що винуватість ОСОБА_6 та ОСОБА_5 в пред`явленому обвинуваченні є повністю доведеною та підтверджується дослідженими у судовому засіданні доказами.

Також, просив призначити:

обвинуваченому ОСОБА_5 - п`ятьроків позбавлення волі із конфіскацією майна, на підставі ч.1 ст.75 КК України звільнити від відбування покарання з випробуванням встановивши іспитовий строк тривалістю три роки;

обвинуваченому ОСОБА_6 - шістьроків позбавлення волі із конфіскацією майна, на підставі ч.4 ст.70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом часткового складання, зарахувати частину невідбутого покарання за вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 06 листопада 2024 року та остаточно призначити покарання у вигляді шість років шість місяців позбавлення волі із конфіскацією майна.

Потерпілий ОСОБА_4 частково підтримав позицію прокурора, вважав винуватість обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_5 у пред`явленому обвинуваченні повністю доведеною. Просить покарати ОСОБА_6 та ОСОБА_5 суворо, не застосовувати до ОСОБА_5 звільнення від відбування покарання з випробуванням та повністю задовольнити заявлений ним цивільний позов:

стягнути солідарно із ОСОБА_6 та ОСОБА_5 на його користь матеріальну шкоду в розмірі 25362 грн. 83 коп.,

стягнути солідарно із ОСОБА_6 та ОСОБА_5 на його користь моральну шкоду в розмірі 50 000 грн., не заперечує зарахувати ОСОБА_5 раніше відшкодовані 1 500 грн. та 800 грн.

Позиція сторони захисту.

Правова позиція сторони захисту відображена у показаннях обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_5 , доводах захисників - адвокатів ОСОБА_7 ОСОБА_8 , їх виступах під час судових дебатів.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою винуватість у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, визнав в обсязі, зазначеному в обвинувальному акті та показав, що умисел на заволодіння мотоциклом виник в травні 2020 року, йому зателефонував товариш ОСОБА_12 , запропонував придбати пилосос та вони із ОСОБА_6 поїхали в гаражі на Сквирському Шосе за Горбатим мостом . Він розмовляв із ОСОБА_12 , ОСОБА_6 розмовляв із потерпілим про що - він не чув. Через деякий час ОСОБА_6 запропонував викрасти мотоцикл. Він погодився, бо потрібні були гроші. Зустрілись із ОСОБА_6 ввечері, у ОСОБА_16 взяв мопед, та поїхали в гаражі. Спочатку ОСОБА_6 намагався відкрити двері відмичкою та іншими зігнутими інструментами, які він заздалегідь взяв із собою. Відкрити двері гаража не вдалось, вирішили зламати стіну (молотком і зубилами) праву, якщо стояти обличчям до дверей, ОСОБА_6 брав із собою інструменти. ОСОБА_6 довбав майже до ранку, він чекав біля входу до гаражного кооперативу. Коли повернувся до гаража, мотоцикл вже стояв на вулиці. Він зателефонував до ОСОБА_16 , попросив сухі речі, бо всю ніч йшов дощ, вони були мокрі. ОСОБА_6 завів мотоцикла, вони поїхали в с.Руда до ОСОБА_17 ( ОСОБА_6 на мотоциклі, він на мопеді). ОСОБА_6 домовлявся продати мотоцикл ОСОБА_17 . ОСОБА_17 відмовився купляти мотоцикл але залишив його у себе на подвір`ї. ОСОБА_6 позичив 300$ для нього, а пізніше віддав йому 2500 грн. Потім вони розійшлись. ОСОБА_6 пропонував ОСОБА_16 піти з ними, але той відмовився. Зазначає, що саме ОСОБА_6 спланував викрадення та подальшу реалізацію мотоцикла потерпілого. Цивільний позов не визнає, оскільки мотоцикл повернуто потерпілому, а інші збитки ним відшкодовано шляхом відшкодування 1500 грн. та 800 грн.

Захисник адвокат ОСОБА_7 підтримав позицію підзахисного ОСОБА_5 .

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою винуватість у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, не визнав та суду надав наступні показання. Приїхав до нього в АДРЕСА_4 ОСОБА_5 зранку із проханням завести мотоцикл. Він спочатку не погодився, а потім поїхали на мопеді Хонді до ОСОБА_5 . Він завів мотоцикл, зателефонував ОСОБА_17 з приводу його продажу. ОСОБА_17 відмовився купляти мотоцикл, натомість він позичив у ОСОБА_17 300 $, залишивши в залог мотоцикл. Наполягає на тому, що не брав участь у викраденні мотоцикла, намагався допомогти своєму (на той час другу) позбутися викраденого майна. Цивільний позов не визнає в повному обсязі.

Захисник адвокат ОСОБА_8 підтримав позицію підзахисного ОСОБА_6 , наполягав на відсутності належних та достатніх доказів на доведеності вини ОСОБА_6 у викрадені транспортного засобу за обставин викладених в обвинувальному акті та суду показав, що незважаючи на позицію прокурора, незважаючи на показання надані іншим обвинуваченим ОСОБА_5 , провина ОСОБА_6 у скоєнні злочину передбаченому ч.2 ст.289 КК України доведена не була. Дійсно в судовому засіданні допитано потерпілого ОСОБА_4 , який пояснив, що на передодні приїздили ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , останній детально оглядав мотоцикл та приміщення гаража де він перебував, що спонукало потерпілого визначити тих, хто був причетним до викрадення мотоцикла. Тобто причетність обвинувачених була визначена не об`єктивними доказами, а позицією потерпілого. У своїй обвинувальній промові прокурор дещо викривив на користь обвинувачення показання свідків, зокрема свідків ОСОБА_16 та ОСОБА_17 .. Вважає що не всі показання свідків були узгодженими. В своїх показаннях обвинувачений ОСОБА_6 чітко та послідовно показав, про обставини зазначивши, що перебував в своєму будинку в с.Великополовецьке, до нього приїхав ОСОБА_5 та попросив завести мотоцикл, вони разом поїхали до ОСОБА_5 де ОСОБА_6 побачив мотоцикл який впізнав, бо бачив в гаражному кооперативі біля Горбатого мосту в м.Біла Церква і який належить потерпілому. Потім він розібрав панель та завів мотоцикл. Протоколом огляду місця події спростовується твердження потерпілого що панель було розібрано біля гаражного кооперативу, отже там були відсутні деталі або сліди розбору. Детально прослухавши показання ОСОБА_6 ніякої плутанини в показаннях не знайшов. ОСОБА_6 не давав показання так як не хотів бути звинуваченим саме у викрадення мотоцикла та на рівні із ОСОБА_16 та ОСОБА_5 шукали можливості позбутися викраденого. Протокол огляду місця події має відомості про вилучення слідів пальця руки - це реальний доказ, за яким можна було знайти та встановити особу, яка була на місці подій, але це не було цікаво стороні обвинувачення, оскільки вже була версія потерпілого про причетність певних осіб. Сторона обвинувачення стала прослуховувати розмови підозрюваних, але в жодній розмові ніхто не назвав і`мя ОСОБА_6 . Сторона обвинувачення недопрацювала в питанні причетності ОСОБА_16 до злочину. Жодного об`єктивного доказу перебування ОСОБА_6 в гаражі матеріали кримінального провадження не містять. Сторона обвинувачення замовчує той факт, що номеру телефона ОСОБА_6 на місті злочину не було. Згідно довідки знаходження слідчим встановлено оперативним шляхом що за місцем вчинення злочину перебувають Концевич з ОСОБА_5 , ОСОБА_6 перебуває в іншому місті - в напрямку Заріччя. Дослідивши протоколи негласних слідчих дій, хоча вони є неналежними та недопустимими доказами через їх фрагментальне відображення, додавання імен які відсутні у записах, порушеннях норм КПК при їх складанні. Свідок ОСОБА_17 розповів про обставини збуту, які вони не оспорюють. Просить виправдати ОСОБА_6 . Не доведені обставини зазначені у цивільному позові. Законодавець покладає доведення цих обставин на потерпілого. Висновок експертного дослідження це не висновок експерта, вартість мотоцикла 23000 грн., а вартість збитків 21200 грн. Потерпілому було повернуто як мотоцикл, так і запчастини до нього. Законодавець каже, що треба було провести оцінку залишку від транспортного засобу, що експертом не було зроблено, від вартості мотоциклу відняти вартість залишку, і оця різниця і складає матеріальні витрати (шкоди). Таких розрахунків потерпілим не надано. Суд не може встановити розмір шкоди бо вона недоведена.

Досліджуючи та аналізуючи показання обвинувачених, суд вважає за необхідне надати оцінку їх показанням після аналізу доказів у провадженні в сукупності.

Докази на підтвердження встановлених судом обставин:

Суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, вважає, що винуватість ОСОБА_6 та ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 cт.289 КК України повністю підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами.

Показаннями.

Будучи допитаним в судовому засіданні, у відповідності до вимог положень ст. 353 КПК України та попереджений про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиві показання, потерпілий ОСОБА_4 повідомив, що мотоцикл для нього - як кохана дружина. Приблизно 15-17 травня 2020 року він перебував у гаражному приміщенні № НОМЕР_1 гаражного кооперативу «Рось», де зберігав свій мотоцикл. Під`їхали двоє незнайомих йому на той час чоловіків до сусіднього (навпроти) гаражу. В подальшому, він дізнався, що це були ОСОБА_6 та ОСОБА_5 - ОСОБА_6 поцікавився у нього про технічні характеристики, вартість мотоциклу. 27 травня 2020 року йому зателефонував власник гаражу, де зберігався мотоцикл, та повідомив про злочин. Прибувши через 10 хвилин до гаражу, виявив пробитий отвір в стіні та відсутність належного йому мотоцикла. Повідомив працівникам поліції про свої підозри. Самостійно виклав оголошення в різних Інтернет групах про розшук мотоцикла. Приблизно через два місяця його повідомили, що в с.Руда Білоцерківського району їздить подібний мотоцикл, та знаходиться він у ОСОБА_17 . Має підозру, що мотоцикл вкрали ОСОБА_5 та ОСОБА_6 . Прибувши за пропозицією працівників поліції в с.Руда, впізнав свій мотоцикл, повідомив характерні ознаки свого мотоциклу. Цивільний позов підтримав, просить задовольнити в повному обсязі.

Будучи допитаним в судовому засіданні, у відповідності до вимог положень ст. 352 КПК України та попереджений про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиві показання, свідок ОСОБА_12 суду показав, що є власником гаражного приміщення № НОМЕР_3 в гаражному кооперативі «Рось», що навпроти гаража, яким користується ОСОБА_4 . ОСОБА_5 знає продовж 12 років. Напередодні викрадення мотоцикла, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 приїжджали до його гаража.

Будучи допитаним в судовому засіданні, у відповідності до вимог положень ст. 352 КПК України та попереджений про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиві показання, свідок ОСОБА_22 суду показав, що разом із ОСОБА_4 орендує приміщення № НОМЕР_1 гаражного кооперативу «Рось». В гаражі вони зберігали цінне майно, зокрема ОСОБА_4 приблизно 6 місяців зберігав мотоцикл. Ворота в гараж були завжди закриті. Весною 2020 року близько 8 години прибувши до гаража виявив відкриті ворота та відсутність мотоцикла, наявний отвір в стіні 40х50 см прикритий з двох сторін. При дослідженні території біля гаражу виявили сліди протектора. За слідами протектора було видно, що мотоцикл тягнули до додаткових воріт. ОСОБА_4 повідомив що знає, хто викрав мотоцикл, а саме двоє чоловіків, які напередодні були у ОСОБА_12 .

Будучи допитаним в судовому засіданні, у відповідності до вимог положень ст. 352 КПК України та попереджений про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиві показання, свідок ОСОБА_16 суду показав, що із ОСОБА_6 та ОСОБА_5 має дружні стосунки. Весною 2020 року в ході телефонної розмови, ОСОБА_24 попросив привести сухий одяг йому та ОСОБА_6 до Горбатого мосту в м.Біла Церква. Світало. ОСОБА_5 перебував на узбіччі дороги, яка повертає на с.Дрозди, біля лісопосадки на відстані приблизно 100-150 метрів перебував другий чоловік, впізнав в ньому ОСОБА_6 по силуету, статурі. ОСОБА_6 розповів йому, що вони викрали мотоцикл та планують вивезти його до с.Руда, а там чи сховають чи будуть шукати кому його продати. Потім прийшов ОСОБА_6 , та повідомив, що у них проблеми із мотоциклом. Дізнавшись телефон у ОСОБА_6 , він зателефонував потерпілому ОСОБА_4 , на що той сказав, що знає хлопців які взяли мотоцикл, нехай віддадуть його, або гроші за нього.

Будучи допитаним в судовому засіданні, у відповідності до вимог положень ст. 352 КПК України та попереджений про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиві показання, свідок ОСОБА_17 суду показав, що приблизно в кінці травня 2020 року зранку йому зателефонував ОСОБА_6 та запропонував придбати мотоцикл за 500-600$. Після огляду мотоцикла, він відмовився його придбати. ОСОБА_6 позичив у нього 300$ і залишив мотоцикл. Він розібрав мотоцикл, але він заводився та їхав, номерів на щитку не було. Потерпілий образився що він розібрав мотоцикл, він скинув на картку потерпілому 7000 грн. (стало жалісно потерпілого).

Документами.

З досліджених судом, у порядку ст. 358 КПК України, у судовому засіданні, документів, тобто спеціально створених з метою збереження інформації матеріальних об`єктів, які містять зафіксовані за допомогою письмових знаків, зображення тощо у ракурсі із отриманими висновками, тобто докладними описами проведених експертом досліджень та зроблених за їх результатами висновків, які суд дослідив у порядку параграфу 3 Глави 28 Розділу ІV КПК України, та показаннями свідків, які суд сприймав безпосередньо, в їх системному зв`язку, судовим розглядом встановлено наступне.

Витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань - номер кримінального провадження 0002229 від 27 травня 2020 року, короткий виклад обставин: в середині травня 2020 року в обідній час, точну дату та час не встановлено, ОСОБА_6 спільно з ОСОБА_5 знаходились в гаражному кооперативі «Рось», що розташований за адресою: Київська область, м. Біла Церква, вул. Сквирське Шосе, 188-В, де в гаражному приміщенні № НОМЕР_1 побачили мотоцикл марки «SHINERAY INTRUDER», д.н.з. НОМЕР_2 , зеленого кольору, який належить потерпілому ОСОБА_4 . В цей час у ОСОБА_6 та ОСОБА_5 виник умисел на незаконне заволодіння вказаним транспортним засобом. З метою реалізації свого злочинного умислу направленого на незаконне заволодіння мотоциклом, 27 травня 2020 року близько 00 год. ОСОБА_6 спільно із ОСОБА_5 , прибули до гаражного приміщення № НОМЕР_1 , що в гаражному кооперативі «Рось» по вул. Сквирське Шосе 188-В в м. Біла Церква Київської області, попередньо розподіливши ролі, які виразились в тому, що ОСОБА_6 повинен був проникнути до гаражного приміщення з метою викрадення мотоциклу, а ОСОБА_5 повинен був слідкувати, щоб їх дії були непомічені сторонніми особами. Реалізуючи свій злочинний умисел, 27 травня 2020 року близько 05.00 години перебуваючи у вказаному місці, ОСОБА_6 , діючи умисно, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, користуючись тим, що його дії залишаються непоміченими сторонніми особами, шляхом вибиття цегли зі стіни, проник до вказаного гаражного приміщення, в той час, коли ОСОБА_5 знаходився неподалік тильних воріт гаражного кооперативу та спостерігав, щоб їхні дії залишалися непоміченими сторонніми особами. Після чого ОСОБА_6 відчинивши ворота гаражного приміщення зсередини, викотив мотоцикл марки «SHINERAY INTRUDER», д.н.з. НОМЕР_2 , зеленого кольору, 2017 року випуску, вартістю 23206 гривень 44 копійки на вулицю та на викраденому мотоциклі, спільно із ОСОБА_5 з місця злочину зникли а викраденим майном розпорядилися на власний розсуд, чим завдали потерпілому ОСОБА_4 матеріальної шкоди на вказану суму.

Протоколом огляду місця події від 27 травня 2020 року проведеного з 09:00 до 09:30 за участю ОСОБА_4 , ОСОБА_25 , в присутності понятих ОСОБА_26 , ОСОБА_27 під час якого було оглянуто та зафіксовано місце вчинення злочину, гаражне приміщення № НОМЕР_1 в гаражному кооперативі «Рось» по вул.П.Коновальця м.Біла Церква Київської області із фототаблицею зображення місця де знаходиться гаражне приміщення, безпосередньо гаражного приміщення, детального зображення виявленого отвору в стіні, зображення вхідних воріт до гаражного приміщення, зображення замка на вхідних воротах до гаражного приміщення, зображення обстановки в гаражному приміщенні.

Протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 27 червня 2020 року за участі потерпілого ОСОБА_4 , понятих ОСОБА_28 , ОСОБА_29 відповідно до якого зафіксовано факт впізнання потерпілим ОСОБА_4 (за загальними рисами обличчя, формою носа) серед інших запропонованих фотознімків особу, яка 15-16 травня 2020 року підходила до гаражного приміщення № НОМЕР_1 в ТБК «Рось» та цікавилась його мотоциклом - ОСОБА_6 .

Протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 27 червня 2020 року за участі потерпілого ОСОБА_4 , понятих ОСОБА_28 , ОСОБА_29 відповідно до якого зафіксовано факт впізнання потерпілим ОСОБА_4 (за загальними рисами обличчя) серед інших запропонованих фотознімків особи, яка 15-16 травня 2020 року знаходилась в гаражі ОСОБА_30 та приїхав на скутері Хонда Део білого кольору - ОСОБА_5 .

Протоколом отримання предметів від 27 травня 2020 року із фототаблицею, відповідно до якого потерпілий ОСОБА_4 добровільно передав органу досудового розслідування зображення мотоциклу марки «SHINERAY INTRUDER», д.н.з. НОМЕР_2 , зеленого кольору.

Висновком експерта № 13-3/426 від 10 липня 2020 року Київського Науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України із додатками відповідно до якого: ринкова вартість бувшого у використанні мотоциклі марки «SHINERAY» моделі «INTRUDER», 2017 року випуску, зеленого кольору з номером рами НОМЕР_4 станом на 27 травня 2020 року могла становити 23 206,44 грн.

Протоколами тимчасових доступів до інформації від 02 серпня 2020 року та 12 серпня 2020 року яка перебуває у користуванні ПрАТ «Київстар», «ВФ Україна», ТОВ «Лайфсел» стосовно зв`язків абонентів, які використовували мобільні номери, які належать ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_16 .

Аналізом перебування абонентських номерів НОМЕР_8, НОМЕР_9, НОМЕР_5 , НОМЕР_6 , НОМЕР_7 в моніторингах с.Дрозди, с.В.Половецьке, м.Біла Церква (вул.Сквирське Шосе, 188 В).

Протоколом отримання предметів від 13 серпня 2020 року, відповідно до якого свідок ОСОБА_17 передав мотоцикл марки «SHINERAY INTRUDER» 2017 року народження з баком чорного кольору, з пошкодженим номером двигуна, знищеним номером рами та запчастинами до нього.

Протоколом огляду місця події від 13 серпня 2020 року із фото таблицею проведеного з 19:15 до 19:35 за участю ОСОБА_17 , в присутності понятих ОСОБА_31 , ОСОБА_32 під час якого було оглянуто ділянку місцевості, розташовану поблизу території приватного будинку за адресою: Київська область, Сквирський район, с.Руда, вул.Залізнична № 14 та зафіксовано передачу ОСОБА_17 мотоциклу марки «SHINERAY INTRUDER» 2017 року випуску з баком чорного кольору, з пошкодженим номером двигуна, знищеним номером рами та запчастинами до нього.

Постановою про визнання та приєднання до матеріалів кримінального провадження речових доказів від 13 серпня 2020 року відповідно до якої мотоцикл марки «SHINERAY INTRUDER» 2017 року випуску з пошкодженим номером двигуна, знищеним номером рами визнано речовим доказом.

Протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 14 серпня 2020 року за участі свідка ОСОБА_17 , понятих ОСОБА_33 , ОСОБА_34 відповідно до якого зафіксовано факт впізнання свідком ОСОБА_17 (за загальними рисами обличчя) серед інших запропонованих фотознімків особу, яка 27-28 травня 2020 року пригнав до нього додому мотоцикл разом з ОСОБА_35 - ОСОБА_5 .

Протоколом проведення слідчого експерименту від 24 серпня 2020 року, яким зафіксовано показання потерпілого ОСОБА_4 стосовно взаємодії між ним та ОСОБА_6 , ОСОБА_5 напередодні викрадення мотоцикла.

Протоколом проведення слідчого експерименту від 23 вересня 2020 року, відповідно до якого підозрюваний ОСОБА_5 детально розповів та продемонстрував обставини вчинення ним разом із ОСОБА_6 заволодіння мотоциклом з гаражного приміщення № НОМЕР_1 ГБК «Рось».

Висновком експерта № 12-2/457 від 09 вересня 2020 року Київського Науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України із додатками відповідно до якого: ідентифікаційний номер рами мотоциклу марки «SHINERAY» знищено кустарним способом шляхом видалення значного поверхневого шару металу; встановити первинний ідентифікаційний номер рами мотоциклу марки «SHINERAY» не представляється за можливе, в зв`язку із значним видаленням металу з первинним ідентифікаційним номером рами; ідентифікаційний номер двигуна мотоциклу марки «SHINERAY» частково знищено кустарним способом шляхом видалення значного поверхневого шару металу; первинним ідентифікаційним номером двигуна мотоциклу марки «SHINERAY» є номер «163FMLHE050349».

Протоколами проведення НСРД відповідно до яких зафіксовано розмови обвинувачених щодо схову або знищення викраденого мотоцикла

Оцінка доказів.

Захисник ОСОБА_8 посилається на недопустимість доказів, а саме протоколів проведення НСРД.

Судом ретельно досліджено подані доводи та відомості, які містяться в них.

Так, згідно ст. 94 КПК суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Відповідно до ч. 1ст. 87 КПК недопустимими є докази, отримані внаслідок істотного порушення прав і свобод людини, гарантованих конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також будь-які інші докази, здобуті завдяки інформації, отриманій унаслідок істотного порушення прав та свобод людини.

Системний аналіз кримінального процесуального закону свідчить, що висновки суду щодо оцінки доказів належить викласти у вироку в точних і категоричних судженнях, які б виключали сумніви з приводу достовірності того чи іншого доказу. В свою чергу єдиним критерієм, яким суд повинен керуватися при визнанні чи невизнанні доказу недопустимим на стадії судового розгляду, є критерій очевидності недопустимості, який полягає у відсутності сумніву в тому, що було порушено КПК.

Відповідно до ч.1 ст. 84 КПК України, доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Тобто, відповідно до ч. 1 ст. 84 КПК України, фактичні дані, які отримані не в порядку передбаченому Кримінальним процесуальним кодексом України, доказами в кримінальному провадженні в принципі бути не можуть. Відповідно до ч.1 ст. 86 КПК України, доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом.

Частина 1 ст. 252 КПК України відсилає нас до глави 5 КПК України - фіксування кримінального провадження. Відповідно до ч.1 ст. 104 КПК України, у випадках, передбачених цим Кодексом, хід і результати проведення процесуальної дії фіксуються в протоколі. Отже, відповідно до ч.1 ст. 252 та ч.1 ст. 104 КПК України, за результатами проведення негласних слідчих (розшукових) дій, обов`язково складається протокол про хід та результати даної процесуальної дії.

Відповідно до ч.1 ст. 106 КПК України, протокол під час досудового розслідування складається слідчим або прокурором, які проводять відповідну процесуальну дію, під час її проведення або безпосередньо після її закінчення. Отже, протокол про хід і результати НСРД, оскільки він є негласною слідчою дією, а відповідно не може бути складений під час цієї дії, повинен бути складеним безпосередньо після закінчення даної процесуальної дії. Даний протокол не може бути складений наступного дня, через тиждень або рік після закінчення конкретної негласної слідчої (розшукової) дії. Він має бути складений безпосередньо після закінчення процесуальної дії і саме тією посадовою особою, яка провела цю негласну слідчу (розшукову) дію.

Якщо ж протокол складений через тривалий час після закінчення процесуальної дії або не тією особою, яка безпосередньо проводила негласну слідчу (розшукову) дію, суд має право визнати даний доказ недопустимим, оскільки він отриманий не в порядку, передбаченому Кримінальним процесуальним кодексом України.

Так, даючи оцінку доказам у провадженні щодо ОСОБА_5 , ОСОБА_6 з урахуванням твердження захисника ОСОБА_8 , що стенограми до Протоколів проведення НСРД не відповідають звукозаписам, не відображають реального змісту, вирвані із контексту та є недопустимим доказом, судом встановлено, що Протоколи проведення НСРД від 18 серпня 2020 року, 16 вересня 2020 року не відповідають, зокрема, пунктам 1, 3 ч. 2 ст. 99 КПК вимог до документів, за умови наявності в них відомостей, передбачених частиною першою цієї статі, можуть належати матеріали звукозапису, відеозапису та інші носії інформації (у тому числі електронні), складені в порядку, передбаченому цим Кодексом, протоколи процесуальних дій та додатки до них, а також носії інформації, на яких за допомогою технічних засобів зафіксовано процесуальні дії та визнаються судом недопустимими доказами.

Інших істотних порушень кримінального процесуального закону при проведенні слідчих дій, збору доказів допущено не було.

Статті (частини статті) КК України, що передбачають відповідальність за кримінальні правопорушення, винним у вчиненні яких визнається обвинувачений.

Суд кваліфікує діяння ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 289 КК України, як незаконне заволодіння транспортним засобом, за попередньою змовою групою осіб, поєднане із проникненням у приміщення.

Суд кваліфікує діяння ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 289 КК України, як незаконне заволодіння транспортним засобом, за попередньою змовою групою осіб, поєднане із проникненням у приміщення.

За своєю суттю і змістом кваліфікація злочинів завжди пов`язана з необхідністю обов`язкового встановлення і доказування кримінально-процесуальними і криміналістичними засобами двох надзвичайно важливих обставин:

1) факту вчинення особою (суб`єктом злочину) суспільно небезпечного діяння, тобто конкретного акту її поведінки (вчинку) у формі дії чи бездіяльності;

2) точної відповідності ознак цього діяння ознакам складу злочину, передбаченого відповідною статтею Особливої частини КК.

При цьому підстав, у відповідності до ч. 3 ст. 337 КПК України, для виходу за межі висунутого обвинувачення, чи його зміни, суд не вбачає, оскільки в ході судового розгляду обставин, які б перешкоджали ухваленню справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод не встановлено.

Таким чином, наявні у справі докази повністю і детально між собою узгоджуються, доповнюють один одного, викривають обвинуваченого ОСОБА_6 у скоєнні інкримінованого йому злочину.

Суд критично відноситься до показань обвинуваченого ОСОБА_6 , так як вбачає, що показання обвинуваченого у його невинуватості за обвинуваченням у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, висловлені з метою перешкодити встановленню істини у справі, уникнути кримінальної відповідальності та покарання за вчинений злочин, оскільки ОСОБА_6 розуміє тяжкість скоєного та усвідомлює, яке може понести покарання за вчинене. Його показання спростовуються дослідженими по справі вище зазначеними доказами в їх сукупності.

Позиція обвинуваченого ОСОБА_6 фактично зведена до того, що він не брав участі в угоні мотоцикла, допомагав у збуті, але зазначена позиція спростовується зібраними по справі доказами, насамперед показами обвинуваченого ОСОБА_5 , свідків, письмовими доказами та висновками експертів.

Таким чином, суд відхиляє версію сторони захисту обвиеуваченого ОСОБА_6 про збут викраденого мотоцикла.

У рамках кримінального провадження судом було досліджено надані з боку сторони обвинувачення та захисту, фактичні дані, на підставі яких кожна із сторін просить суд встановити наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню у ньому, з числа регламентованих ст. 84 КПК України, до яких відносяться насамперед показання, речові докази, документи, висновки експерта, на підставі яких суд у ході судового розгляду через призму їх аналізу, у порядку ст. 94 КПК України.

Ні в ході судового розгляду, ні на стадії доповнень стороною захисту не заявлялось клопотань про дослідження інших доказів, ніж заявлені та надані стороною обвинувачення.

Обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання.

Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_5 судом визнано активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання ОСОБА_5 , судом не встановлено.

Обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_6 судом не встановлено.

Обставиною, яка відповідно до ст. 67 КК України обтяжує покарання ОСОБА_6 , судом визнано рецидив злочинів.

Мотиви призначення покарання.

Згідно із ч. 1, 2 ст. 50 КК України, покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого.

Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Відповідно до ч. 1 ст. 65 КК України, суд призначає покарання:

1) у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті)Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу;

2) відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу;

3) враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Згідно із ч. 2 ст. 65 КК України, особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

Відповідно до практики Верховного Суду, що міститься в постанові від 23 червня 2020 року, у справі № 171/8/17, тяжкість вчиненого кримінального правопорушення повинна враховуватися судом як загальна засада призначення покарання не лише на підставі належності відповідного правопорушення до певного виду (ст. 12 КК України), але і з обов`язковим урахування конкретних обставин вчиненого кримінального правопорушення.

Суд зазначає, що згідно із ст. 12 КК України, кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 289 КК України є тяжким злочином, вчинення якого карається позбавленням волі на строк від п`яти до восьми років, з конфіскацією майна або без такої.

Отже, зважаючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, оцінюючи всі докази в їх сукупності з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняттям відповідного процесуального рішення, суд звертає увагу на послідовні, і логічні показання потерпілого ОСОБА_4 , і які суд вважає щирими і правдивими та такими, які можна покласти в основу обвинувального вироку та такі, що узгоджуються з показаннями свідків; висновками судових експертиз, інших матеріалів провадження; обставин вчинення злочину; установлені дані про особу:

ОСОБА_5 , який раніше не судимий, за сукупністю викладених обставин ОСОБА_5 вчинено тяжкий злочин; під час досудового розслідування та судового розгляду вину визнав, розкаявся, за медичною допомогою до лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не звертався; має на утриманні малолітню дитину, суд вважає, що досягнення мети покарання, визначеного ст. 50 КК України, а саме виправлення ОСОБА_5 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень можливе без ізоляції його від суспільства із застосуванням ст. 75, 76 КК України.

ОСОБА_6 , який раніше судимий вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 06 листопада 2024 року, за сукупністю викладених обставин ОСОБА_6 вчинено тяжкий злочин проти власності; під час досудового розслідування та судового розгляду своєї вини не визнав, не розкаявся; намагався уникнути кримінальної відповідальності за вчинене, відтак, становить надзвичайно високий ризик для суспільства, суд вважає, що досягнення мети покарання, визначеного ст. 50 КК України, а саме виправлення ОСОБА_6 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень можливе лише в умовах ізоляції його від суспільства. Лише покарання у виді позбавлення волі на строк в межах санкції ч. 2 ст. 289 КК України, у даному випадку є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів без застосування ст. 69, 75, 76 КК України.

Своєю чергою, на підставі ст. 72 КК України, суд зараховує ОСОБА_6 у строк відбутого покарання, строк перебування його під цілодобовим домашнім арештом з розрахунку три дні цілодобового домашнього арешту за один день позбавлення волі та строк попереднього ув`язнення з розрахунку день попереднього ув`язнення за день позбавлення волі.

Підстави для задоволення цивільного позову або відмови у ньому, залишення без розгляду.

Згідно цивільного позову, ОСОБА_4 просить стягнути солідарно з ОСОБА_6 , ОСОБА_5 , матеріальну шкоду в розмірі 25 362,83 грн. та моральну шкоду в розмірі 50 000 грн.

Свої вимоги мотивував тим, що працівниками поліції йому повернуто мотоцикл, але не у тому стані, в якому він був до викрадення та мав значні пошкодження. Згідно висновку експертного дослідження № 13 від 02 лютого 2021 року, вартість матеріального збитку складає 21 262,83 грн. За проведення експертного дослідження ним сплачено експерту ОСОБА_36 4100 грн., тому загальна матеріальна шкода складає 25 362,83 грн. Моральна шкода в сумі 50 000 грн. пов`язана із тим, що починаючи із травня 2020 року змінився усталений спосіб його життя, він був змушений досить тривалий час займатись незвичними та неприємними справами, а тому не міг вести звичний для себе спосіб життя. Він позбавлений можливості користуватися своїм мотоциклом, який має значні пошкодження. Він самостійно їх усунути не може, оскільки для відновлювального ремонту необхідні значні для нього кошти, яких у нього немає. Він намагався поступово відшуковувати запчастини для ремонту мотоцикла та в процесі виявив, що багато запчастин відсутні на території України.

Обвинувачений ОСОБА_5 цивільний позов не визнав, суду повідомив, що вже сплатив потерпілому 1500 грн. та 800 грн., крім того повернуто мотоцикл за запчастини до нього.

Захисник ОСОБА_7 , підтримуючи позицію підзахисного ОСОБА_5 , заперечував проти задоволення цивільного позову.

Обвинувачений ОСОБА_6 цивільний позов не визнав.

Захисник ОСОБА_8 , підтримуючи позицію підзахисного ОСОБА_6 , вважає, що цивільний позов не підлягає до задоволення, посилаючись на наступне. Сума матеріальної шкоди повинна складатися із різниці між вартістю транспортного засобу на момент вчинення злочину та вартості залишків транспортного засобу. Обов`язок доведення розміру шкоди покладається на позивача. При проведенні експертного дослідження, експерт повинен діяти відповідно до ст.102 КПК України.

Згідно із ч. 2 ст. 127 КПК України, шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.

Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Частинами 1, 2 ст. 5 ЦПК України встановлено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

За змістом положень частини третьої статті 386 ЦК України власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової і моральної шкоди.

Зобов`язання про відшкодування шкоди - це правовідношення, у силу якого одна сторона (потерпілий) має право вимагати відшкодування завданої шкоди, а інша сторона (боржник) зобов`язана відшкодувати завдану шкоду в повному розмірі.

Відповідно до ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Таким чином, відповідно до змісту вказаних норм матеріального права, єдиною підставою для цивільно-правової відповідальності за завдання шкоди є правопорушення, що включає як складові елементи: шкоду, протиправне діяння особи, котра її завдала, причинний зв`язок між ними, а також вину заподіювача. За зобов`язаннями, що виникають внаслідок заподіяння шкоди, притягнення до цивільно-правової відповідальності можливе за одночасної наявності обов`язкових умов, якими є протиправна поведінка або бездіяльність, наявність дійсної шкоди, причинно-наслідковий зв`язок між діяннями та заподіянням такої шкоди, вина.

Причинний зв`язок між протиправною поведінкою особи, яка завдала шкоду, та збитками потерпілої сторони є важливим елементом доказування наявності реальних збитків. Необхідним є доведення, що саме протиправна поведінка є причиною, а збитки, які виникли у потерпілої особи,- наслідком такої протиправної поведінки.

За змістом вищезазначеної ст. 1166 Цивільного кодексу України, для застосування такої міри відповідальності як стягнення збитків необхідною є наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника та збитками, вини. За відсутності хоча б одного із цих елементів цивільно-правова відповідальність не настає.

Для настання деліктної відповідальності за статтями 1166, 1167 ЦК України необхідна наявність складу правопорушення, а саме: наявність шкоди; протиправна поведінка заподіювача шкоди; причинний зв`язок між шкодою та протиправною поведінкою заподіювача; вина.

Хоча цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях і передбачає презумпцію вини завдавача шкоди, позивач повинен довести, що протиправні дії вчинено саме тією особою, до якого пред`явлено позов, таких висновків дійшов Верховний Суд у постанові від 10 червня 2019 року у справі № 591/5118/14-ц.

У відповідності до ч.ч.1,6 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно з ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Згідно з ч. 1 ст. 95 ЦПК України, письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.

Відповідно до частин 1, 2 ст.102 ЦПК України, висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені експертові, складений у порядку, визначеному законодавством. Предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань.

Відсутність відповідної експертизи у разі необхідності її проведення може бути підставою для відмови у позові, при цьому, наявність пошкоджень на транспортному засобі, їх причинний зв`язок з подією, має довести особа, яка пред`явила позов про відшкодування матеріальної шкоди.

Крім того, учасник справи, відповідно до вимог ст.ст.12, 81 ЦПК України, які наголошують про засади змагальності сторін; зазначають, що учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом; та кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, має право подати до суду висновок експерта, складений на його замовлення. Порядок проведення експертизи та складення висновків експерта за результатами проведеної експертизи визначається відповідно до чинного законодавства України про проведення судових експертиз. У висновку експерта зазначається, що висновок підготовлено для подання до суду, та що експерт обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок. Експерт, який склав висновок за зверненням учасника справи, має ті самі права і обов`язки, що й експерт, який здійснює експертизу на підставі ухвали суду.

Досліджені судом докази по справі не є достатніми, для однозначного висновку про завдання обвинуваченими матеріальної шкоди потерпілому на суму 25 362,83 грн.

На переконання суду, потерпілим не доведено причинно-наслідкового зв`язку між діями обвинувачених та матеріальною шкодою потерпілого на суму 25 362,83 грн., а також вини, що виключає можливість деліктної відповідальності.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення («Серявін та інші проти України» (Seryavin and Others v. Ukraine) від 10 лютого 2010 року, заява №4909/04).

Відповідно до ст. 23 ЦК України моральна шкода полягає у душевних стражданнях, які особа зазнала у зв`язку із протиправною поведінкою щодо неї іншої особи.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Таким чином, на підставі вищенаведеного, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову, а саме стягнення з обвинувачених моральної шкоди в сумі по 2500 грн з кожного.

Своєю чергою, оскільки ОСОБА_5 частково відшкодував потерпілому шкоду, суд зараховує йому сплачену ним суму 2300 гривень та остаточно стягує з нього на користь потерпілого 200 грн моральної шкоди

Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, якими керувався суд.

Питання речових доказів у кримінальному провадженні слід вирішити у відповідності до ст. 100 КПК України, а саме речові докази - мотоцикл марки «SHINERAY» повертає власнику ОСОБА_4 .

Ухвалою слідчого судді Білоцерківського суду Київської області від 05 жовтня 2020 року ОСОБА_6 обрано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту терміном по 05 грудня 2020 року.

Ухвалою судді Білоцерківського суду Київської області від 03 грудня 2020 року ОСОБА_6 продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту терміном до 31 січня 2021 року.

Ухвалою судді Білоцерківського суду Київської області від 18 лютого 2025 року ОСОБА_6 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, до 18 квітня 2025 року.

Судові витрати згідно частини 2 статті 124 КПК України, а саме витрати, пов`язані з проведенням:

висновку експерта № 13-3/426 від 10 липня 2020 року в сумі 980 гривень 70 копійок,

висновку експерта № 12-2/457 від 09 вересня 2020 року в сумі 1307 гривень 60 копійок;

висновку експерта № 17-2/1622 від 21 серпня 2020 року в сумі 653 гривні 80 копійок;

висновку експерта № 17-1/2193 від 25 серпня 2020 року в сумі 653 гривні 80 копійок,

суд стягує з обвинувачених в рівних частинах.

Запобіжний захід ОСОБА_5 суд не обирає.

Запобіжний захід ОСОБА_6 у вигляді тримання під вартою, з огляду на його процесуальну поведінку до взяття під варту та вид і строк призначеного покарання, суд залишає без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст. 100, 124, 366-368, 371, 374, 376, 395 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України.

Призначити ОСОБА_5 покарання за ч. 2 ст. 289 КК України у виді п`яти років позбавлення волі із конфіскацією майна.

На підставі ч. 1 ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

Встановити ОСОБА_5 іспитовий строк тривалістю три роки та зобов`язати його виконувати обов`язки передбачені ч. 1, п. 4 ч. 3 ст. 76 КК України, а саме:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

3) виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

Іспитовий строк ОСОБА_5 обчислювати із 16 квітня 2025 року.

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України.

Призначити ОСОБА_6 покарання за ч. 2 ст. 289 КК України у виді шести років позбавлення волі із конфіскацією майна.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом часткового складання покарання за цим вироком та вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 06 листопада 2024 року, остаточно призначити ОСОБА_6 покарання у вигляді 6 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна, зарахувавши відбуте ОСОБА_6 покарання за вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 06 листопада 2024 року - повністю.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_6 у вигляді тримання під вартою залишити без змін до набрання вироком законної сили.

Строк відбування покарання ОСОБА_6 рахувати з моменту набрання цим вироком законної сили.

На підставі ст. 72 КК України, зарахувати ОСОБА_6 в строк відбування покарання перебування ОСОБА_6 під цілодобовим домашнім арештом з 05 жовтня 2020 року по 31 січня 2021 року, із розрахунку три дні цілодобового домашнього арешту за один день позбавлення волі.

На підставі ст. 72 КК України, зарахувати ОСОБА_6 в строк відбування покарання, строк його попереднього ув`язнення з 18 лютого 2025 року по день набрання вироком законної сили, із розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Речові докази: мотоцикл марки «SHINERAY» - повернути власнику ОСОБА_4 .

Цивільний позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_4 2500 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 200 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди.

В задоволенні іншої частини цивільного позову - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_5 судові витрати на залучення експерта в розмірі 1797 гривень 95 копійок які підлягають перерахуванню до Державного бюджету.

Стягнути з ОСОБА_6 судові витрати на залучення експерта в розмірі 1797 гривень 95 копійок які підлягають перерахуванню до Державного бюджету.

На вирок може бути подано апеляційну скаргу до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з моменту його проголошення через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, а у разі її подання, якщо його не скасовано, після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору, а іншим учасникам судового провадження роз`яснити, що вони мають право отримати його копію в суді.

Суддя

Білоцерківського міськрайонного суду ОСОБА_1

Київської області