Справа № 203/6329/24
Провадження № 1-кс/0203/433/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 січня 2025 року Кіровський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

слідчого судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

скаржника ОСОБА_3

прокурора ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні №0000221 від 28.03.2024 за ч. 4 ст. 358 КК України

ВСТАНОВИВ:

15.01.2025 ОСОБА_3 звернувся до Кіровського районного суду м. Дніпропетровська з клопотанням про скасування арешту майна, в якому просить скасувати накладений ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 01.04.2024 арешт шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування належного йому майна, мотоцикла марки «Yamaha», чорного кольору, держномер НОМЕР_1 , та на свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу; повернути йому в користування вказаний транспортний засіб і свідоцтво або транспортний засіб на зберігання до винесення остаточного рішення суду по кримінальній справі.

Клопотання обґрунтовано тим, що заходи забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна були вжиті безпідставно та необґрунтовано; транспортний засіб з техпаспортом він набув на законних підставах та не має відношення до кримінального провадження; наразі відсутні підстави для подальшого перебування мотоцикла під арештом; всі слідчі (розшукові) дії, заплановані дізнавачем у справі, давно мали бути закінчені. Звернув увагу, що є учасником бойових дій та інвалідом 2-ї групи.

У судовому засіданні ОСОБА_3 заявлене клопотання підтримав, просив його задовольнити, передати йому на зберігання транспортний засіб.

У судовому засіданні прокурор проти задоволення клопотання заперечила, зазначила, що підстави для скасування арешту на майно відсутні; у кримінальному провадженні тривають слідчі дії; до клопотання не надано доказів, що заявник на законних підставах набув право власності на арештоване майно та не доведено, що відпали потреби в арешті мотоциклу; у клопотанні не зазначені нові обставини, які можуть вплинути на рішення слідчого судді. Крім того, звернула увагу, що вирішення питання збереження речових доказів до повноважень слідчого судді не відноситься; транспортний засіб є основним доказом у кримінальному провадженні та передача його на зберігання третій особі може призвести до його втрати.

Дізнавач у судове засідання не з`явилась, надіслала до суду матеріали кримінального провадження. З урахуванням положень ч.3 ст. 306 КПК України скарга розглянута у судовому засіданні за відсутності дізнавача, яка належним чином була повідомлена про час та місце розгляду справи.

Слідчий суддя, дослідивши додані до клопотання докази, а також матеріали кримінального провадження, приходить до наступних висновків.

У провадженні Дніпровського РУП №1 ГУНП в Дніпропетровській області перебуває кримінальне провадження №0000221 від 28.03.2024 за ч. 4 ст. 358 КК України.

Ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 01.04.2024 у справі №932/2712/24 (провадження №1-кс/932/867/24) накладено арешт на мотоцикл марки «Yamaha», модель «YZF R6R», д.н.з. НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_5 , а також свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_2 шляхом заборони на відчуження, розпорядження та користування.

Відповідно до ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження, різновидом яких є арешт майна, застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому КПК України порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до абз. 2 ч. 1 ст. 174 КПК України арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Вирішуючи питання скасування арешту майна, слідчий суддя не вправі перевіряти законність та обґрунтованість ухвали слідчого судді про накладення арешту. Такі повноваження належать суду апеляційної інстанції.

Стаття 174 КПК України уповноважує слідчого суддю перевірити необхідність арешту із врахуванням наданих власником, який не був присутній при вирішення питання про арешт, нових доказів та доводів або перевірити актуальність арешту.

В матеріалах кримінального провадження містяться висновки технічної експертизи документів, якими підтверджується факт підроблення свідоцтва про реєстрацію мотоцикла, що вказує про необхідність арешту.

Крім того, слідчими суддями в ухвалах від 14.08.2024, 29.08.2024, 16.10.2024, 25.11.2024, 11.12.2024, 10.01.2025 у справі №932/2712/24 неодноразово зверталась увага, що права заявника арештом мотоцикла не порушуються, оскільки у нього відсутні будь-які речові права на арештоване майно (відсутній договір купівлі продажу з власником; довіреність на користування, розпорядження; свідоцтво про реєстрацію мотоцикла).

З огляду на викладене підстави для задоволення клопотання відсутні, про що вже зазначалось слідчим суддею в ухвалі від 10.01.2025 під час розгляду подібного клопотання ОСОБА_3 .

Нормами КПК України передбачений конкретний перелік випадків, коли долю речових доказів вирішує слідчий суддя, і питання визначення місця зберігання вже арештованого майна та передача речових доказів на відповідальне зберігання до таких випадків не відноситься.

При цьому, за змістом ст. ст.40, 98-100 КПК України питання про передачу речових доказів на відповідальне зберігання віднесене до повноважень слідчого, тому саме слідчий після визнання речей та документів речовими доказами зобов`язаний вирішити питання про їх збереження, у тому числі і передачу на відповідальне зберігання у порядку, передбаченому Кабінетом Міністрів України.

Таким чином, вимога, яка заявлена у клопотанні щодо передачі мотоциклу на зберігання не віднесена до компетенції слідчого судді, на що неодноразово зверталась увага.

Керуючись ст. ст. 2, 7, 9, 98, 131, 132, 170-173, 309, 372, 376 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні №0000221 від 28.03.2024 за ч. 4 ст. 358 КК України відмовити.

Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складений та проголошений 04.02.2025 о 16.00 год.

Слідчий суддя ОСОБА_1