УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.12.2024 року слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна в рамках кримінального провадження № 0001456 від 05.12.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з клопотання про арешт майна, слідчими відділу розслідування злочинів у сфері транспорту слідчого управління Головного управління Національної поліції в Одеській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001456 від 06.12.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Нагляд за додержанням законів під час досудового розслідування у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням здійснює група прокурорів Одеської обласної прокуратури.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 05.12.2024 року близько о 18:40 годині, водій ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , керуючи автомобілем марки «Ford Transit, реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись по вул. Овідіопольська напроти приміщення № 7 у напрямку від Об?їздної дороги до вул. Святослава Ріхтера в м. Одеса, допустив наїзд на пішохода ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка перетинала проїзну частину з право на ліво по нерегульованому пішохідному переході. В результаті дорожньо-транспортної пригоди пішохід ОСОБА_5 від отриманих тілесних ушкоджень загинула на місці пригоди.

05.12.2024 року слідчим відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП в Одеській області було внесено відомості про вказану дорожньо-транспортну пригоду до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001456 від 05.12.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Під час проведення огляду місця дорожньо-транспортної пригоди 05.12.2024 року було вилучено автомобіль марки «FORD TRANSIT», реєстраційний номер НОМЕР_1 , 2014 року випуску, VIN-код НОМЕР_2 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 від 15.05.2018 року належить ОСОБА_6 .

Вилучений транспортний засіб було направлено та поміщено для зберігання на територію майданчика для тимчасового тримання транспортних засобів ПП «СИРБУ», який розташований за адресою: Одеська область, Одеський район, село Міжлиманське, вулиця Квіткова, 36А.

05.12.2024 року слідчим відділу розслідування злочинів у сфері транспорту вилучений транспортний засіб було визнано речовим доказом у кримінальному провадженні.

З метою забезпечення збереження вилученого транспортного засобу, який містить на собі сліди ДТП та з метою проведення експертиз із ним, прокурор звертається до слідчого судді з клопотанням про арешт майна.

Прокурор відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 подав до суду заяву про розгляд клопотання про арешт майна за його відсутності, в якій він вимоги клопотання підтримав в повному обсязі.

Представник користувача майна ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_7 в судове засідання не з`явився, хоча повідомлявся про дату, час та місце розгляду клопотання належним чином.

Фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів не здійснювалося на підставі ч. 4 ст. 107 КПК України.

Дослідивши клопотання та матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, приймаючи до уваги заяву прокурора, слідчий суддя приходить до наступного переконання.

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення чи відчуження.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою збереження речових доказів.

Згідно ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

З клопотання та долучених в його обґрунтування матеріалів вбачається, що вилучені автомобілі згідно п. 1 ч. 2 ст. 167 КПК України відноситься до речей, які зберегли на собі сліди скоєння кримінального правопорушення.

Слідчим суддею встановлено, що органом досудового розслідування на теперішній час обґрунтовано здійснюється досудове розслідування в рамках кримінального провадження № 0001456 від 05.12.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Як вбачається з матеріалів, долучених до клопотання, 05.12.2024 року близько о 18:40 годині, водій ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , керуючи автомобілем марки «Ford Transit, реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись по вул. Овідіопольська напроти приміщення № 7 у напрямку від Об?їздної дороги до вул. Святослава Ріхтера в м. Одеса, допустив наїзд на пішохода ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка перетинала проїзну частину з право на ліво по нерегульованому пішохідному переході. В результаті дорожньо-транспортної пригоди пішохід ОСОБА_5 від отриманих тілесних ушкоджень загинула на місці пригоди.

Під час проведення огляду місця дорожньо-транспортної пригоди 05.12.2024 року було вилучено автомобіль марки «FORD TRANSIT», реєстраційний номер НОМЕР_1 , 2014 року випуску, VIN-код НОМЕР_2 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 від 15.05.2018 року належить ОСОБА_6 .

Вилучений транспортний засіб було направлено та поміщено для зберігання на територію майданчика для тимчасового тримання транспортних засобів ПП «СИРБУ», який розташований за адресою: Одеська область, Одеський район, село Міжлиманське, вулиця Квіткова, 36А.

Згідно з ч. 3 ст. 170 КПК України: «У випадку, передбаченому п.1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу».

Транспортний засіб містить на собі сліди кримінального правопорушення у вигляді механічних ушкоджень та в ході досудового розслідування виникає необхідність встановлення об`єктивних обставин дорожньо-транспортної пригоди, проведення експертизи технічного стану транспортного засобу та транспортно-трасологічної експертизи.

Вилучений транспортний засіб відповідає критеріям ч. 1 ст. 98 КПК України, оскільки являється речовим доказом по кримінальному провадженню, в зв`язку з тим, що зберіг на собі сліди кримінального правопорушення.

Вищевикладене також підтверджується долученою до матеріалів клопотання постановою слідчого від 05.12.2024 року, відповідно до якої вилучений транспортний засіб було визнано речовим доказом в рамках кримінального провадження.

Згідно ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

З клопотання та долучених в його обґрунтування матеріалів вбачається, що вилучений транспортний засіб згідно п. 1 ч. 2 ст. 167 КПК України відноситься до речей, які зберегли на собі сліди скоєння кримінального правопорушення.

З урахуванням викладеного, слідчий суддя вважає, що з метою встановлення істини по кримінальному провадженню та з`ясування причин дорожньо-транспортної пригоди потрібне детальне дослідження вилученого транспортного засобу за участю експертів в галузі автотехніки, що свідчить про наявність необхідності у його арешті.

На підставі викладеного, слідчий суддя приходить до переконання про наявність правових підстав для застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна, оскільки існує необхідність в забезпеченні збереження зазначеного у клопотанні майна, з накладенням заборони відчуження, користування та розпорядження таким майном. В свою чергу не накладення арешту на майно, може призвести до його знищення, приховання, що в свою чергу призведе до втрати доказів в рамках кримінального провадження та суттєво ускладнить процес встановлення істини по кримінальному провадженню.

Згідно п. 20 постанови Кабінету Міністрів України від 19.11.2012 № 1104 «Про реалізацію окремих положень Кримінального процесуального кодексу України»: «Зберігання речових доказів у вигляді автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів , здійснюються на спеціальних майданчиках і стоянках для зберігання тимчасово затриманих засобів».

Керуючись ст. ст. 98, 131, 170 - 173, 309 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна в рамках кримінального провадження № 0001456 від 05.12.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України задовольнити.

Накласти арешт із забороною відчуження, розпорядження та користування на автомобіль марки «FORD TRANSIT», реєстраційний номер НОМЕР_1 , 2014 року випуску, VIN-код НОМЕР_2 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 від 15.05.2018 року належить ОСОБА_6 .

Виконання ухвали про арешт майна покласти на прокурора відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 .

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення до Одеського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1