Справа № 569/2736/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 лютого 2025 року м. Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області в особі слідчого судді ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , з участю прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах слідчого відділу Управління Служби безпеки України в Рівненській області підполковника юстиції ОСОБА_4 , яке погоджено прокурором відділу Рівненської обласної прокуратури ОСОБА_5 про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_6 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, -

в с т а н о в и в:

Слідчий, у рамках кримінального провадження № 0000022 від 30.01.2025, за підозрою ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, звернувся до суду із вказаним клопотанням, у якому просить обрати стосовно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Своє клопотання обґрунтовує тим, що з 24.02.2022 Указом Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», у зв`язку з військовою агресією рф проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» постановлено введення в Україні воєнного стану із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, у подальшому дія якого на даний час продовжена шляхом прийняття Верховною Радою України відповідних нормативно-правових актів.

У зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України та з метою забезпечення оборони держави, підтримання бойової і мобілізаційної готовності Збройних Сил України та інших військових формувань, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до частини другої статті 102, пунктів 1, 17, 20 частини першої статті 106 Конституції України Указом Президента України «Про загальну мобілізацію» № 69/2022 від 24 лютого 2022 року в Україні оголошено проведення загальної мобілізації на території Вінницької, Волинської, Дніпропетровської, Донецької, Житомирської, Закарпатської, Запорізької, Івано-Франківської, Київської, Кіровоградської, Луганської, Львівської, Миколаївської, Одеської, Полтавської, Рівненської, Сумської, Тернопільської, Харківської, Херсонської, Хмельницької, Черкаської, Чернівецької, Чернігівської областей, міста Києва, та діють спеціальні обмеження виїзду за кордон чоловічого населення у віці від 18 до 60 років.

Таким чином, починаючи з 24.02.2022 в Україні діють спеціальні правила перетину кордону в умовах воєнного стану військовозобов`язаними особами.

Усвідомлюючи вищевказані обставини, громадянин України ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , діючи з прямим умислом, з корисливих мотивів, в порушення вимог Законів України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України», «Про правовий режим воєнного стану» та Постанови КМУ «Про затвердження Правил перетинання державного кордону громадянами України» № 57 від 27.01.1995, у невстановлений досудовим розслідуванням час та місці, але до 01.09.2024 вступив у злочинну змову із громадянином ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , направлену на забезпечення незаконного переправлення осіб через державний кордон України за грошову винагороду.

Так, з метою вчинення вказаного злочину, ОСОБА_6 , діючи з прямим умислом, перебуваючи за межами України, у точно невстановлені досудовим слідством місці та час, але до 01.09.2024, із використанням соціальної мережі «Telegram» здійснив пошук осіб, які мають намір незаконно перетнути державний кордон України та домовився з ними про те, що забезпечить їх незаконне переміщення до Республіки Білорусь за грошову винагороду у сумі 4500 доларів США за одну особу. У свою чергу ОСОБА_8 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_6 , будучи жителем с. Дроздинь Сарненського району Рівненської області, яке знаходиться безпосередньо поблизу кордону між Україною та Республікою Білорусь, та будучи обізнаним про можливі маршрути перетину державного кордону України в районі вказаного вище населеного пункту, відповідно до попередньої домовленості із ОСОБА_6 , мав забезпечити доставку, визначених ОСОБА_6 осіб, з с. Рокитне Саренського району Рівненської області (далі с. Рокитне) до с. Дроздинь Сарненського району Рівненської області (далі с. Дроздинь) та вказати останнім маршрути слідування з України в Республіку Білорусь і у такий спосіб забезпечити їх незаконне переправлення через державний кордон України. У свою чергу особи, які мають намір на перетин державного кордону, повинні були надати грошову винагороду у сумі 4500 доларів США з розрахунку на одну особу.

На виконання вказаної домовленості, реалізуючи злочинний умисел, направлений на незаконне переміщення осіб через державний кордон України, у точно невстановлені досудовим слідством місці та час, але до 01.09.2024, ОСОБА_6 підшукав двох осіб з числа громадян України, які мали намір незаконно перетнути державний кордон України, надав їм детальні інструкції щодо способів перетину державного кордону України, обумовив суму грошової винагороди за сприяння в незаконному перетині кордону, після чого повідомив про це ОСОБА_8 .

У подальшому, на виконання вказівок ОСОБА_6 , зазначені вище особи 01.09.2024 прибули на автовокзал с. Рокитне, де, на прохання ОСОБА_6 , їх зустрів ОСОБА_9 . Надалі, за вказівкою ОСОБА_6 , особи, що мали намір на перетин кордону, передали ОСОБА_9 частину коштів у сумі 1400 доларів США, а останній доставив їх в обумовлене ОСОБА_6 місце в с. Рокитне, де вони сіли в транспортний засіб BMW, державний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_8 .

Після цього ОСОБА_8 , з метою доставлення зазначених вище осіб до державного кордону України, забезпечив їх перевезення до села Томашгород Сарненського району Рівненської області, де, вказаних осіб пересадили на мотоцикли, та доставили в попередньо обумовлене місце, що знаходиться в с. Старе Село Сарненського району Рівненської області. У подальшому, особи, що мали намір незаконно перетнути державний кордон, пересіли в транспортний засіб BMW, державний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_8 , який доставив вказаних осіб в с. Дроздинь, за межами якого знаходиться державний кордон України з Республікою Білорусь.

Перебуваючи в транспортному засобі BMW, державний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_8 надав вказівки та інструктажі особами, які хотіли перетнути державний кордон України, щодо їх подальших дій, маршрутів слідування з с. Дроздинь в напрямку державного кордону між Україною та Республікою Білорусь, за що отримав грошову винагороду у розмірі 7600 доларів США.

30.01.2025 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України. У подальшому, зважаючи на те, що останній переховується від органу досудового розслідування, 01.02.2025 оголошено розшук підозрюваного ОСОБА_6 .

Обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у вчиненні даного кримінального правопорушення підтверджується зібраними у ході досудового розслідування доказами, в їх сукупності, а саме: повідомленням про злочин № 5414-24 від 13.03.2024, показаннями свідка ОСОБА_10 від 27.08.2024, відповіддю на доручення № 2/1287 від 27.08.2024, показаннями свідка ОСОБА_11 від 01.09.2024, відповіддю на доручення № 2/1297 від 30.08.2024, відповіддю на доручення № 2/1318 від 01.09.2024, протоколом обшуку від 01.09.2024, протоколом огляду від 02.09.2024, протоколами за наслідками проведення негласних слідих (розшукових) дій.

Покликаючись на викладене, слідчий вказує на обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, а також запобігти ризикам передбачених п. п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, неможливо без застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, з метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

Прокурор в судовому засіданні повністю підтримав клопотання, просив його задоволити з викладених у ньому підстав, вказавши про те, що підозрюваний ОСОБА_6 оголошений у міжнародний розшук та з метою уникнення притягнення до кримінальної відповідальності переховується від органів досудового розслідування, що свідчить про неможливість запобігання вищезазначеним ризикам застосуванням більш м`яких запобіжних заходів, тому просить клопотання задовольнити з викладених у ньому підстав.

Заслухавши думку учасників судового розгляду, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених до нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно вплинути на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно зі ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Як передбачено ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, законним та обґрунтованим визнається арешт особи, коли він є необхідним для запобігання вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення, а також для забезпечення виконання будь-якого обов`язку, встановленого законом.

Як встановлено слідчим суддею, СВ УСБУ в Рівненській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0000022 від 30.01.2025, за підозрою ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

У рамках вказаного кримінального провадження, 30.01.2025 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України та вручене у спосіб визначений КПК України, а саме його матері ОСОБА_12 , 1976 р.н.

У подальшому, зважаючи на те, що останній переховується від органу досудового розслідування, 01.02.2025 оголошено розшук підозрюваного ОСОБА_6 .

Під час розгляду клопотання, слідчим суддею встановлено наявність ризиків передбачених у п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: можливість переховуватися від органів досудового розслідування та суду; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Зокрема, ризик того, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду підтверджується як і фактичним місцем знаходження підозрюваного на даний час а саме за межами України, незважаючи на ті обставини, що він обізнаний про факт проведення досудового розслідування щодо нього та інших осіб, які вчинили кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 332 КК України, а тому останній фактично переховується від органу досудового розслідування з метою уникнути кримінальної відповідальності.

Ризик вчинити інше кримінальне правопорушення, зокрема і аналогічне, слідує з того, що фактично ОСОБА_6 організував незаконне переправлення осіб через державний кордон України перебуваючи за кордоном, залучивши до цього інших осіб, які проживають в прикордонній зоні. Вказані обставини не позбавляють ОСОБА_6 можливості й надалі вчиняти аналогічні злочини із використанням соціальних мереж, месенджерів, тощо та залучивши до цього інших осіб.

Згідно ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим кодексом.

Відповідно до ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Разом з тим, відповідно до п. 7 ч. 4 ст. 183 КПК України, при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного, обвинуваченого, який оголошений у міжнародний розшук, та/або який виїхав, та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, розмір застави не визначається.

Як встановлено слідчим суддею, 30 січня 2025 року підозрюваного ОСОБА_6 оголошено у міжнародний розшук, провадження по справі зупинено на підставі ст. 281 КПК України.

Відповідно до ч. 6 ст. 193 КПК України, слідчий суддя, суд може розглядає клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та може обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого лише у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що підозрюваний, обвинувачений та/або який виїхав, та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором та/або оголошений у міжнародний розшук. У такому разі після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Наведені обставини дають підстави для розгляду даного клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_6 за його відсутності.

Враховуючи викладене те, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 цього Кодексу, а також в ході розгляду клопотання прокурором та слідчим доведено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним вказаного кримінального правопорушення. Окрім того, обґрунтованими є доводи сторони обвинувачення про необхідність запобігання спробам підозрюваного ухилитися від органів досудового слідства, оскільки останнього оголошено у міжнародний розшук.

Таким чином, із врахуванням ч. 4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя приходить до висновку про задоволення клопотання та обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 без визначення розміру застави.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 176, 177, 178, 183, 186, 193, 372 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.

Обрати відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Карпилівка Рокитнівського району Рівненської області, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави.

Після затримання ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , доставити до органу досудового розслідування, який здійснює кримінальне провадження.

Не пізніше сорока восьми годин з часу його доставки до місця кримінального провадження, доставити ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до Рівненського міського суду Рівненської області для розгляду питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід.

Відповідно до ч. 4 ст. 197 КПК України, строк дії ухвали не зазначати.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Рівненського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення. Подача апеляційної скарги не зупиняє дію ухвали суду.

Слідчий суддя