Справа № 761/1626/25
Провадження № 1-кс/761/1850/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2025 року м. Київ

Слідча суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Шевченківського районного суду м. Києва в режимі відеоконференції клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах 2 відділу 3 управління досудового розслідування Головного слідчого управління СБ України ОСОБА_2 , погоджене прокурором Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні №0001131 від 06.12.2024 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. малинівки аркадакського району саратовської області рф, громадянина рф, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27 ч. 3 ст. 110 КК України,

за участю:

секретаря - ОСОБА_5 ,

прокурора - ОСОБА_6 ,

захисника - ОСОБА_7 ,

ВСТАНОВИЛА:

До Шевченківського районного суду м. Києва надійшло клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах 2 відділу 3 управління досудового розслідування Головного слідчого управління СБ України ОСОБА_2 , погоджене прокурором Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні №0001131 від 06.12.2024 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27 ч. 3 ст. 110 КК України.

Дане клопотання обґрунтовується тим, що Головним слідчим управлінням СБ України, за процесуального керівництва прокурорів Офісу Генерального прокурора, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001131 від 06.12.2024 за підозрами ОСОБА_4 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27 ч. 3 ст. 110 КК України.

В рамках даного провадження 26.11.2024 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27 ч. 3 ст. 110 КК України в рамках кримінального провадження № 0000388 від 25.03.2022 року.

06.12.2024 постановою прокурора матеріали досудового розслідування за підозрами ОСОБА_4 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_8 з кримінального провадження № 0000388 від 25.03.2022 виділені в окреме провадження № 0001131 від 06.12.2024 року. Повний текст повідомлення про підозру ОСОБА_4 та повістки про його виклик в статусі підозрюваного 26.11.2024 опубліковано на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора. Також, 26.11.2024 повідомлення про підозру ОСОБА_4 , та повістки про його виклик в статусі підозрюваного опубліковано в газеті Кабінету Міністрів України «Урядовий кур`єр», випуск № 239 (7899) від 26 листопада 2024 року.

26.11.2024 органом досудового розслідування здійснено виклик підозрюваного ОСОБА_4 повістками до слідчого на 10 год. 00 хв. 02.12.2024, 03.12.2024, 04.12.2024 року.

Повістки про виклик підозрюваного ОСОБА_4 26.11.2024 розміщені на офіційному сайті Офісу Генерального прокурора у розділі «Повістки про виклик» та опубліковані у засобі масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження - газеті «Урядовий кур`єр», випуск № 239 (7899) від 26 листопада 2024 року.

Однак, підозрюваний ОСОБА_4 , у визначений час та дати до слідчого не з`явився, про причини своєї неявки не повідомив і, як наслідок, місцезнаходження підозрюваного ОСОБА_4 , не відоме.

Відповідно до відповіді на доручення, отриманої від ДЗНД СБ України №5/3/3-16725 від 07.11.2024 громадянин російської федерації ОСОБА_4 станом на 07.11.2024 зареєстрований та постійно проживає на території рф.

06.12.2024, з урахуванням того, що підозрюваний ОСОБА_4 , перебуває на території держави-агресора й не з`являється без поважних причин на виклики слідчого, будучи при цьому належним чином повідомленим про такі виклики, у відповідності до вимог ст. 281 КПК України ОСОБА_4 оголошено в розшук.

Крім того, згідно листа Управління «Н» ДЗНД СБ України № 5/3/3-16725 від 08.01.2025, підозрюваний ОСОБА_4 станом на 03.01.2025 перебуває на території російської федерації, а саме у м. Москва. Таким чином, підозрюваний ОСОБА_4 переховується від органів досудового розслідування та суду на території держави-агресора - рф з метою ухилення від кримінальної відповідальності.

Отже, враховуючи, що підозрюваний ОСОБА_4 з метою уникнення кримінальної відповідальності переховується від органів досудового розслідування та, перебуваючи на волі, може вчинити спробу незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення та продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, а також, враховуючи відсутність можливості запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, слідчий просить застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_11 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Прокурор ОСОБА_6 клопотання підтримала та просила задовольнити із зазначених у ньому підстав. Також просила долучити протоколи огляду від 18.01.2025 та 20.01.2025, а також випуск №15 (7940) від 18.01.2025 газети загальнодержавної сфери розповсюдження «Урядовий кур`єр», зі змісту яких вбачається, що підозрюваний ОСОБА_4 завчасно та належним чином повідомленим про розгляд даного клопотання, разом з тим, до суду не прибув, про причини неявки та їх поважність не повідомив, до прокурора та слідчого також не з`являвся, клопотань чи заяв не направляв..

Захисник ОСОБА_7 заперечував щодо задоволення клопотання слідчого з огляду на відсутність конфіденційного спілкування із підзахисним та з`ясування його позиції щодо заявленого клопотання. Крім того, захисник зауважив, що твердження сторони обвинувачення про місцеперебування ОСОБА_4 є лише припущеннями.

Слідча суддя, вислухавши думки учасників провадження, ретельно дослідивши клопотання та долучені до нього матеріали кримінального провадження, а також надані прокурором у судовому засіданні документи, прийшла до таких висновків.

Як встановлено у ході судового розгляду клопотання слідчого ОСОБА_2 , Головним слідчим управлінням СБ України, за процесуального керівництва прокурорів Офісу Генерального прокурора, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001131 від 06.12.2024 за підозрами ОСОБА_4 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27 ч. 3 ст. 110 КК України.

В рамках даного провадження 26.11.2024 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27 ч. 3 ст. 110 КК України в рамках кримінального провадження № 0000388 від 25.03.2022 року.

06.12.2024 постановою прокурора матеріали досудового розслідування за підозрами ОСОБА_4 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_8 з кримінального провадження № 0000388 від 25.03.2022 виділені в окреме провадження № 0001131 від 06.12.2024 року. Повний текст повідомлення про підозру ОСОБА_4 та повістки про його виклик в статусі підозрюваного 26.11.2024 опубліковано на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора. Також, 26.11.2024 повідомлення про підозру ОСОБА_4 , та повістки про його виклик в статусі підозрюваного опубліковано в газеті Кабінету Міністрів України «Урядовий кур`єр», випуск № 239 (7899) від 26 листопада 2024 року.

26.11.2024 органом досудового розслідування здійснено виклик підозрюваного ОСОБА_4 повістками до слідчого на 10 год. 00 хв. 02.12.2024, 03.12.2024, 04.12.2024 року. Повістки про виклик підозрюваного ОСОБА_4 26.11.2024 розміщені на офіційному сайті Офісу Генерального прокурора у розділі «Повістки про виклик» та опубліковані у засобі масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження - газеті «Урядовий кур`єр», випуск № 239 (7899) від 26 листопада 2024 року.

Однак, підозрюваний ОСОБА_4 , у визначений час та дати до слідчого не з`явився, про причини своєї неявки не повідомив і, як наслідок, місцезнаходження підозрюваного ОСОБА_4 , не відоме.

Відповідно до відповіді на доручення, отриманої від ДЗНД СБ України №5/3/3-16725 від 07.11.2024 громадянин рф ОСОБА_4 станом на 07.11.2024 зареєстрований та постійно проживає на території рф.

06.12.2024, з урахуванням того, що підозрюваний ОСОБА_4 , перебуває на території держави-агресора й не з`являється без поважних причин на виклики слідчого, будучи при цьому належним чином повідомленим про такі виклики, у відповідності до вимог ст. 281 КПК України ОСОБА_4 постановою старшого слідчого в ОВС 2 відділу 3 управління досудового розслідування ГСУ СБ України ОСОБА_2 від 06.12.2024 оголошено в державний, міждержавний та міжнародний розшук.

Як вбачається із долучених до клопотання матеріалів, зокрема, листа Управління «Н» ДЗНД СБ України №5/3/3-349 від 08.01.2025, за підозрою ОСОБА_4 на виконання доручення слідчого у кримінальному провадженні №0001131 від 06.12.2024 заведено оперативно-розшукову справу категорії «розшук» №2283. Крім того, згідно з листом Управління «Н» ДЗНД СБ України № 5/3/3-16725 від 08.01.2025, підозрюваний ОСОБА_4 станом на 03.01.2025 перебуває на території рф, а саме у м. москва.

Так, про обґрунтованість підозри, пред`явленої ОСОБА_4 , та причетність підозрюваного до вчиненого, свідчать зазначені вище долучені до клопотання матеріали кримінального провадження у їх сукупності.

Більш того, якщо виходити з поняття «обґрунтована підозра», приведеного в п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», то обґрунтована підозра означає, що існують факти і інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

При цьому слідча суддя нагадує, що обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування, що не виключає можливості обрання підозрюваному запобіжного заходу.

Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях Європейського суду з прав людини. Так, у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 23.10.1994 суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Враховуючи наведене, слідча суддя, не вирішуючи наперед питання про винуватість підозрюваного у вчиненні інкримінованого йому злочину, правильність кваліфікації його дій, допустимість доказів щодо встановлення винуватості підозрюваного, вважає, що зміст клопотання та долучених до нього документів можуть свідчити про існування фактів і інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, отже, про існування обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27 ч. 3 ст. 110 КК України.

У клопотанні слідчого зазначено, що на даний час існують ризики, які дають достатньо підстав вважати, що відносно підозрюваного ОСОБА_4 неможливо застосувати жоден із більш м`яких запобіжних заходів, а саме: підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, спотворити або сховати будь-яку із речей, що мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків та потерпілих у кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Так, у відповідності до п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

Зокрема, ризик передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме - переховування від органів досудового розслідування та суду. Даний ризик обґрунтовується тим, що, зважаючи на тяжкість покарання, яке передбачено за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27 ч. 3 ст. 110 КК України, а також ставлення населення до злочинів, проти основ національної безпеки, миру, безпеки людства та міжнародного правопорядку в умовах триваючої збройної агресії рф проти України, існує високий ступінь вірогідності переховування ОСОБА_4 від органів досудового розслідування та у подальшому суду.

Крім того, ОСОБА_4 , достовірно знаючи про повномасштабну збройну агресію рф проти України, про злочини проти населення України, вчинені вищим військово-політичним керівництвом держави-агресора та військовослужбовцями зс рф, будучи головою синодального відділу зовнішніх церковних зв`язків російської православної церкви, а також постійним членом священного синоду російської православної церкви, перебуваючи у його складі, ухвалює рішення щодо безпосереднього та адміністративного підпорядкування патріарху московському і всієї русі ( ОСОБА_12 ) Джанкойської, Феодосійської, Сімферопольської, Ровеньківської, Бердянської єпархій, а також Олешківської, Голопристанської, Каланчакської, Скадовської, Чаплинської парафій Української Православної Церкви, чим сприяє окупації частини території України.

Зазначене свідчить про наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України щодо об`єктивної можливості переховування ОСОБА_4 від органів досудового розслідування у разі не застосування до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Крім того, підозрюваний ОСОБА_4 має об`єктивну та реальну можливість ухилитися від кримінальної відповідальності, перебуваючи за кордоном, та в такий спосіб, переховуватись від органів досудового розслідування та суду.

У той же час, слідча суддя не бере до уваги твердження захисника ОСОБА_7 щодо тверджень сторони обвинувачення про місце перебування підозрюваного ОСОБА_4 , які, на переконання адвоката, є лише припущеннями, оскільки спростовуються долученими до клопотання письмовими документами.

У свою чергу, ризик знищення, приховування або спотворення будь-яких із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин вчинення кримінальних правопорушень, передбачений п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України, обґрунтовується тим, що на даний час не встановлено всіх речей (речових доказів) та документів, які зберегли на собі сліди кримінального правопорушення та містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин кримінального правопорушення, ОСОБА_4 , перебуваючи не під вартою може знищити або сховати вказані матеріальні об`єкти та документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.

Слідча суддя вважає також доведеним ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, щодо незаконного впливу на свідків в рамках даного провадження, який виражається у тому, що ОСОБА_4 до теперішнього часу є постійним членом священного синоду російської православної церкви, отже існує вірогідність продовження протиправної діяльності та наразі встановлюються свідки вчинення кримінального провадження, відтак є підстави вважати, що підозрюваний в подальшому може як у спосіб погроз, підкупу, психологічного впливу, так і в інший спосіб незаконно впливати на них.

На наявність ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, вказує те, що, як вбачається зі змісту пред`явленої підозри, вчинене ОСОБА_4 кримінальне правопорушення пов`язане зі здійсненням його діяльності у складі священного синоду російської православної церкви, діяльність якої має виражений антиукраїнських характер, спрямована на сприяння окупації території України та веденню агресивної війни рф проти України. З огляду на вищевикладене, перебуваючи на волі, ОСОБА_4 буде мати можливість вільного пересування, спілкування із необмеженою кількістю осіб, а також до інтернет-ресурсів та технічних пристроїв, за допомогою яких вчиняв кримінальні правопорушення, у яких підозрюється, й таким чином продовжити злочинну діяльність.

Таким чином, слідча суддя приходить до висновку, що слідчим ОСОБА_2 у клопотанні та прокурором ОСОБА_6 у судовому засіданні доведено необхідність застосування щодо підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до ст. 2 КПК завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

З метою досягнення завдань кримінального провадження та для належного здійснення правосуддя у справах про вчинення кримінального правопорушення в КПК передбачено заходи забезпечення кримінального провадження, до яких належить, зокрема, тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.

У теоретичному аспекті «належна правова процедура» - це форма здійснення правосуддя, яку утворюють сукупність гарантій прав людини процесуального характеру, спрямовані на досягнення процедурної справедливості правосуддя. До гарантій, які у своїй сукупності формують належну правову процедуру, у тому числі відносяться право на судовий захист та право на оскарження.

Недотримання належної правової процедури тягне за собою порушення гарантованого кожному ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) права на справедливий суд.

Статтею 5 Конвенції кожному гарантовано право на свободу та особисту недоторканність. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом. Кожен, кого заарештовано або затримано згідно з положеннями підпункту «c» пункту 1 цієї статті, має негайно постати перед суддею чи іншою посадовою особою, якій закон надає право здійснювати судову владу, і йому має бути забезпечено розгляд справи судом упродовж розумного строку або звільнення під час провадження. Таке звільнення може бути обумовлене гарантіями з`явитися на судове засідання. Пунктом 4 цієї статті гарантовано право кожному, кого позбавлено свободи внаслідок арешту або тримання під вартою, ініціювати провадження, в якому суд без зволікання має встановити законність затримання та прийняти рішення про звільнення, якщо затримання є незаконним.

Згідно з ч. 6 ст. 193 КПК слідчий суддя, суд розглядає клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та може обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого лише у разі доведення прокурором наявності підстав, передбачених ст. 177 цього Кодексу, а також наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний, обвинувачений виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, та/або оголошений у міжнародний розшук. У такому разі після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Верховний Суд у своїй постанові від 14 лютого 2022 року у справі 991/3440/20 вказує, що рішення слідчого судді, суду про обрання запобіжного заходу, прийняте в порядку ч. 6 ст. 193 КПК, за своїм правовими наслідками підпадає під поняття «постанова про утримання під вартою» в розумінні ст. 25 Європейської конвенції про видачу правопорушників.

За загальним правилом розгляд клопотання про застосування запобіжного заходу здійснюється за участю прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, його захисника, що відповідає зазначеним вимогам Конвенції та іншим міжнародно-правовим актам.

Процедура, передбачена в ч. 6 ст. 193 КПК, є випадком, який дозволяє суду розглянути клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого лише у разі доведення прокурором наявності підстав, передбачених ст. 177 КПК, а також наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний, обвинувачений виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, та/або оголошений у міжнародний розшук.

При аналізі питання наявності зазначених прокурором ризиків, слідча суддя прийшла до висновку про їх наявність з огляду на фактичні обставини кримінального провадження та особу ОСОБА_4 , який підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, за яке передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк десяти до п`ятнадцяти років або довічне позбавлення волі з конфіскацією майна або без такої, а також характер кримінального правопорушення, у вчиненні якого обґрунтовано підозрюється ОСОБА_4 , крім того, як вбачається із долучених до клопотання матеріалів, ОСОБА_4 , будучи належним чином повідомленим про дату і час судового розгляду, не з`являється на виклики слідчого та суду, будучи обізнаним про розгляд цього клопотання до суду свідомо не прибув, перебуває на території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, оголошений у розшук, що є достатньою підставою вважати, що ОСОБА_4 переховується від органів досудового розслідування та суду.

Слідча суддя звертає увагу учасників провадження, що у даному випадку обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за відсутності підозрюваного, обвинуваченого, хоча й не призводить до негайного взяття особи під варту, однак виступає правовою підставою для затримання і доставки цієї особи до місця кримінального провадження.

Так, ухвала про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є одним із обов`язкових документів, на підставі якого уповноважений орган запитує публікацію Генеральним секретаріатом Інтерполу Червоного оповіщення щодо осіб, які розшукуються з метою їх затримання, арешту, обмеження свободи пересування та подальшої видачі (екстрадиції) в Україну (Інструкція про порядок використання правоохоронними органами України інформаційної системи Міжнародної організації кримінальної поліції - Інтерпол, затверджена спільним наказом МВС України, ОГП, НАБ України, СБ України, ДБР, Мінфіну України, Мін`юсту України від 17 серпня 2020 року № 613/380/93/228/414/510/2801/5). Після затримання особи за межами України, слідчий, прокурор, який здійснює нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування, або суд, який розглядає справу чи яким ухвалено вирок, готує клопотання про видачу особи в Україну, до якого серед інших документів обов`язково додається засвідчена копія ухвали слідчого судді або суду про тримання особи під вартою, якщо видача запитується для притягнення до кримінальної відповідальності (ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 575 КПК). Тобто, ухвала про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є документом, на підставі якого здійснюється затримання особи за межами України, ухвалюється рішення про застосування екстрадиційного арешту для забезпечення видачі особи з метою притягнення до кримінальної відповідальності та здійснюється доставка особи на території України до місця кримінального провадження.

Згідно з ч. 4 ст. 197 КПК України, у разі постановлення слідчим суддею, судом ухвали про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного, обвинуваченого на підставі частини шостої статті 193 цього Кодексу строк дії такої ухвали не зазначається.

При цьому, час затримання такої особи фактично може перевищувати 30 діб - тримання під вартою за ст. 59 Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах, 40 діб - тимчасовий арешт за ст. 16 Європейської конвенції про видачу правопорушників та 60 діб - строк дії ухвали про тримання під вартою за ч. 1 ст. 197 КПК.

Тобто, затримана особа на підставі ухвали слідчого судді, суду, постановленої в порядку ч. 6 ст. 193 КПК, може бути затриманою і утримуватись під вартою протягом усього часу, необхідного для екстрадиції та доставки її до місця кримінального провадження. Таку ж позицію висловив Верховний Суд у своїй постанові від 14 лютого 2022 року у справі №991/3440/20.

Відповідно до абзацу 2 ч. 4 ст. 183 КПК України, при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного, обвинуваченого, який оголошений у міжнародний розшук, та/або який виїхав, та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, розмір застави не визначається.

Враховуючи наведене, слідча суддя дійшла висновку про необхідність задоволення клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах 2 відділу 3 управління досудового розслідування Головного слідчого управління СБ України ОСОБА_2 , погодженого прокурором Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні №0001131 від 06.12.2024 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27 ч. 3 ст. 110 КК України.

При цьому, слідча суддя нагадує, що ч. 6 ст. 193 КПК України передбачено, що після затримання особи на підставі ухвали про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, постановленої в порядку ч. 6 ст. 193 КПК України і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 186, 193, 197, 369-372 КПК України, слідча суддя

УХВАЛИЛА:

Клопотання слідчого - задовольнити.

Обрати щодо підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

На ухвалу слідчого судді безпосередньо до Київського апеляційного суду прокурором, підозрюваним, його захисником протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга.

Слідча суддя ОСОБА_1