Провадження № 1-кс/953/9175/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2024 року м. Харків

Слідчий суддя Київського районного суду міста Харкова ОСОБА_1 ,

за участю прокурора ОСОБА_2 , захисників ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , секретар судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні у залі суду клопотання старшого слідчого слідчого відділу Управління СБ України в Харківській області в Харківській області капітана юстиції ОСОБА_6 про здійснення спеціального досудового розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000688 від 31.07.2022 відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, стрільця - помічника гранатометника 1 стрілецького відділення 3 стрілецького взводу 1 стрілецької роти НОМЕР_1 стрілецького батальйону НОМЕР_2 полку «Донецької Народної Республіки», що контролюється РФ, та

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянина РФ, командира розвідувальної групи 607 центру спеціального призначення Північно-Кавказького округу Федеральної служби військ національної гвардії РФ,

які підозрюються у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 та ч. 1 ст. 438 КК України,

в с т а н о в и в:

Старший слідчий слідчого відділу Управління СБ України в Харківській області капітан юстиції ОСОБА_6 звернулась до суду із клопотанням, погодженим з прокурором управління протидії злочинам, вчиненим в умовах збройного конфлікту, Харківської обласної прокуратури ОСОБА_9 , про здійснення спеціального досудового розслідування у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000688 від 31.07.2022 відносно ОСОБА_7 та ОСОБА_8 .

На обґрунтування клопотання посилається на такі обставини.

Слідчим відділом УСБУ в Харківській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000688 від 31.07.2022 за підозрою ОСОБА_7 та ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 та ч. 1 ст. 438 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що з лютого 2014 року до цього часу триває міжнародний збройний конфлікт, викликаний збройною агресією Російської Федерації (далі РФ) проти України та окупацією частини території України. У ході вказаного міжнародного збройного конфлікту 24 лютого 2022 року президент РФ оголосив початок так званої спеціальної воєнної операції, що полягала у здійсненні повномасштабного вторгнення Збройних сил Російської Федерації (далі ЗС РФ), інших збройних формувань РФ та підконтрольних їм угруповань іррегулярних збройних формувань на територію України.

Факт повномасштабного збройного вторгнення на територію України не приховувався владою РФ, а також встановлений рішеннями міжнародних організацій, зокрема резолюцією Генеральної Асамблеї ООН ES-11/1 від 02.03.2022 «Про агресію проти України», п. п. 1, 3 Висновку 300(2022) Парламентської Асамблеї Ради Європи «Наслідки агресії Російської Федерації проти України», п. п. 17, 18 наказу Міжнародного Суду ООН від 16.03.2022 за клопотанням про вжиття тимчасових заходів у справі «Звинувачення в геноциді відповідно до Конвенції про запобігання злочину геноциду та покарання за нього (Україна проти РФ та ін.)».

Відповідно до ст. 2 спільної для Женевських конвенцій про захист жертв війни 1949 року, ці конвенції, як і інші акти законів і звичаїв війни (міжнародного гуманітарного права), застосовуються до всіх випадків оголошеної війни чи будь-якого іншого збройного конфлікту, що може виникнути між двома чи більше Високими Договірними Сторонами, навіть якщо одна з них не визнає стану війни, у тому числі до всіх випадків часткової або цілковитої окупації Високої Договірної Сторони, навіть якщо ця окупація не натрапляє на жодний збройний спротив.

Згідно з положеннями ст. 27 Конвенції про захист цивільного населення під час війни від 12 серпня 1949 року (далі ЖК(IV)), особи, що перебувають під захистом, мають право за будь-яких обставин на особисту повагу, повагу до своєї честі, права на сім`ю, їхніх релігійних переконань та обрядів, звичок та звичаїв. До них завжди слід ставитися гуманно й захищати їх, зокрема, від будь-якого акту насильства чи залякування, від образ та цікавості натовпу.

Жінки потребують особливого захисту, зокрема, захисту від зґвалтування, примушування до проституції чи будь-якої іншої форми посягання на їхню моральність.

Норми ст. 31 ЖК (IV) забороняють застосування жодного примусу фізичного чи морального порядку до осіб, які перебувають під захистом, зокрема з метою отримання від них або від третіх осіб якихось відомостей.

Статтею 32 ЖК (IV) визначено, що Високі Договірні Сторони спеціально дають згоду на те, що їм забороняється застосування будь-яких заходів, які можуть завдати фізичних страждань або призвести до знищення осіб, що перебувають під захистом, які є під їхньою владою. Ця заборона поширюється не лише на вбивства, тортури, тілесні покарання, калічення та медичні чи наукові досліди, які не викликані потребою лікування особи, що перебуває під захистом, а й на будь-яке інше брутальне поводження з боку як цивільних, так і військових властей.

Статтею 147 ЖК (IV) передбачено, що серйозними порушеннями є дії, якщо їх здійснено проти осіб або власності, які перебувають під захистом цієї Конвенції, зокрема тортури.

Відповідно до ч. 2 ст. 75 Додаткового протоколу до Женевських конвенцій від 12 серпня 1949 року, що стосується захисту жертв міжнародних збройних конфліктів (Протокол I), від 8 червня 1977 року (далі ДП І), заборонені й будуть залишатися забороненими в будь-який час і в будь-якому місці такі дії, незалежно від того, чиняться вони представниками цивільних чи воєнних органів:

a) насильство над життям, здоров`ям і фізичним та психічним станом осіб, зокрема:

a.1) вбивство;

a.2) катування всіх видів - фізичні чи психічні;

b) знущання над людською гідністю, зокрема, принижуюче й образливе поводження, примус до проституції чи непристойне посягання в будь-якій його формі;

e) погрози вчинити будь-яку з вищезазначених дій.

Також ч. 1 ст. 76 ДП І передбачено, що жінки користуються особливою повагою і їм забезпечується захист, зокрема, від зґвалтування, примусу до проституції і будь-яких інших форм непристойних посягань.

Одразу після оголошення 24.02.2022 Президентом РФ про початок «спеціальної воєнної операції», російські війська, у т. ч. учасники незаконних збройних формувань, створених на території так званої «Донецької народної республіки», що контролюється РФ, представлені зокрема 1 стрілецьким відділенням 3 стрілецького взводу 1 стрілецької роти 3 стрілецького батальйону 204 полку так званої «ДНР» у невстановленому місці пішли у наступ на території Харківської області.

Одночасно з веденням бойових дій на території області, військовослужбовці ЗС РФ та учасники так званої «ДНР», що діяли на користь та в підпорядкуванні невстановлених військовослужбовців ЗС РФ, з метою забезпечення можливості безперешкодного пересування територією Харківської області здійснювали блокування та тимчасове захоплення населених пунктів.

Наприкінці лютого 2022 року з боку РФ почалось збройне захоплення м.Ізюм Ізюмської міської об`єднаноїтериторіальної громади Ізюмського району Харківської області.

Внаслідок чого територія вказаного населеного пункту станом на початок квітня 2022 року перейшла під контроль представників російських окупаційних військ.

З початку квітня 2022 року по 10 вересня 2022 року м. Ізюм Ізюмської міської об`єднаноїтериторіальної громади Ізюмського району Харківської області разом із місцевим цивільним населенням, яке не брало участі у збройному конфлікті, перебували у тимчасовій окупації військовослужбовців ЗС РФ та учасників незаконного збройного формування так званої «ДНР», які також були залучені до зазначеного вище широкомасштабного вторгнення на територію України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що громадянин України ОСОБА_7 обіймав посаду стрільця - помічника гранатометника 1 стрілецького відділення 3 стрілецького взводу 1 стрілецької роти НОМЕР_1 стрілецького батальйону НОМЕР_2 полку так званої «Донецької Народної Республіки» (далі - «ДНР»), що контролюється РФ, та військовослужбовець ЗС РФ ОСОБА_8 перебуваючи на посаді командира розвідувальної групи 607 центру спеціального призначення Північно-Кавказького округу Федеральної служби військ національної гвардії РФ, брали участь у вторгненні на територію України у складі російських окупаційних військ.

01.07.2022 приблизно об 11 год 00 хв ОСОБА_7 разом із ОСОБА_8 та шістьма невстановленими військовослужбовцями ЗС РФ, що також брали участь у міжнародному збройному конфлікті, усвідомлюючи обставини існування міжнародного збройного конфлікту на території України, діючи в його умовах та у зв`язку з ним, будучи озброєними вогнепальною зброєю, увійшли на територію домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .

У вказаному домоволодінні перебували цивільні особи, а саме ОСОБА_10 зі своєю матір`ю ОСОБА_11 та чоловіком ОСОБА_12 , які на момент події у складі Збройних Сил України чи інших збройних формувань України не перебували, зброї при собі не мали, участі у бойових діях не брали та до таких дій не готувалися, були одягнені у цивільний одяг, тобто належали до категорії цивільних осіб в розумінні ст. 50 ДП І.

За результатами проведення обшуку домоволодіння ОСОБА_10 . ОСОБА_8 наказав останній збирати особисті теплі речі та їхати з ним у невідомому напрямку.

Почувши відмову потерпілої, ОСОБА_8 , усвідомлюючи, що перед ним цивільна особа, яка не виконувала будь-яких бойових задач, одягнена у цивільний одяг та на яку поширюються норми міжнародного гуманітарного права, і його дії порушують ст. ст. 27, 31, 32 Конвенції про захист цивільного населення під час війни, підписаної у м. Женеві 12.08.1949, та є такими, які спрямовані на приниження честі, залякування, а також спричинення фізичних та моральних страждань, наніс із значною силою удар рукою в ділянку живота ОСОБА_10 , чим завдав особливих болісних відчуттів.

З метою посилення психологічного ефекту від своїх незаконних дій, ОСОБА_8 , перебуваючи позаду ОСОБА_10 , обхопив її шию борцівським захватом «замок» та із застосуванням значної сили перекрив доступ кисню до дихальних шляхів, утримуючи потерпілу в такому положенні протягом 10-20 секунд.

Після того як ОСОБА_10 почала втрачати свідомість ОСОБА_8 її відпустив та перебував поруч з нею, тим самим позбавивши її можливості вільного пересування.

Подолавши волю потерпілої до супротиву, ОСОБА_8 повторив свій наказ щодо необхідності збирання речей, після чого ОСОБА_10 одягнули шапку на голову, позбавивши можливості бачити навколишнє середовище.

Продовжуючи свій злочинний умисел, направлений на затримання цивільної особи, ОСОБА_8 вивів ОСОБА_10 у двір домоволодіння та, із застосуванням значної сили, штовхнув її до багажника авто, на якому приїхали вищезазначені військові, після чого привіз її до спеціально облаштованої на території залізничної лікарні катівні, розташованої за адресою: АДРЕСА_2 де останню було нелегально ув`язнено.

Того самого дня через декілька годин двоє невстановлених військовослужбовців ЗС РФ, які діяли у групі та з єдиним умислом разом з ОСОБА_7 та 5 іншими невстановленими військовослужбовцями ЗС РФ, повели ОСОБА_10 для проведення допиту до адміністративної будівлі КЗОЗ «Міська залізнична поліклініка».

В кабінеті, до якого завели потерпілу, перебували ОСОБА_7 разом із 6 невстановленими військовослужбовцями ЗС РФ. Один з присутніх невстановлених військовослужбовців ЗС РФ наказав ОСОБА_10 повністю роздягнутись. При цьому на столі, що розташований в кабінеті, лежали плоскогубці, електричні дроти та батіг.

Почувши відмову ОСОБА_10 виковувати наказ ОСОБА_7 та інші присутні військовослужбовці ЗС РФ почали наносити удари по різним частинам тіла потерпілої.

З метою реалізації свого єдиного злочинного умислу в порушення вимог ст. ст. 27, 31, 32 ЖК (IV), ст. ст. 75(2)(а)(b), 76(1) ДП І ОСОБА_7 разом з іншими невстановленими в ході досудового розслідування військовослужбовцями РФ, які перебували в кабінеті, повністю роздягнули ОСОБА_10 , тим самим здійснили її примусове оголення та поклали на стіл.

При цьому двоє військовослужбовців ЗС РФ із застосуванням фізичної сили тримали потерпілу за руки, чим обмежили її можливість рухатись та здійснювати опір, а інші 6 військовослужбовці, серед яких також був ОСОБА_7 почали торкатися її статевих органів.

Через деякий час ОСОБА_10 поставили обличчям до стіни та продовжили торкатися її статевих органів, чим порушили її сексуальну свободу та автономію. Після завершення принизливих дій потерпілій дозволили вдягнутися та відвели її назад до місця утримання.

В цей же день, 01.07.2022, приблизно о 20 год 00 хв, ОСОБА_7 , з метою подальшої реалізації раніше виниклого єдиного умислу, направленого на вчинення насильницьких дій сексуального характеру стосовно ОСОБА_10 та катування останньої, діючи разом з 7 невстановленими в ході досудового розслідування військовими ЗС РФ, зайшли у сарай, де незаконно утримувалась ОСОБА_10 та наказали їй роздягнутись, при цьому погрожуючи зґвалтуванням.

Отримавши відмову потерпілої, військовослужбовці ЗС РФ, діючи умисно, за попередньою змовою групою осіб в порушення вимог ст. ст. 27, 31, 32 ЖК (IV), ст. ст. 75(2)(а)(b), 76(1) ДП І примусово роздягнули ОСОБА_10 та тримаючи її за руки, почали торкались тіла останньої, проникаючи пальцями рук у статеві органи потерпілої, тобто вчинили дії сексуального характеру, пов`язані із вагінальним, проникненням в тіло потерпілої (зґвалтування), чим порушили її сексуальну свободу та автономію.

Через деякий час 7 військовослужбовців ЗС РФ покинули приміщення сараю, при цьому ОСОБА_7 залишився разом з ОСОБА_10 та продовжив вчинення протиправних дій.

З метою подальшої реалізації свого злочинного умислу, направленого на вчинення насильницьких дій сексуального характеру, ОСОБА_7 діючи умисно, усвідомлюючи, що ОСОБА_10 перебуває в примусових обставинах та немає можливості висловити свою волю щодо його дій, висловив вимогу останній вступити з ним в статевий зв`язок. У свою чергу ОСОБА_10 відмовилася виконувати зазначену вимогу.

Розлютившись від отриманої відповіді, ОСОБА_7 в порушення вимог ст. ст. 27, 31, 32 ЖК (IV), ст. ст. 75(2)(а), (а.1), (a.2), (b), (е), 76(1) ДП І усвідомлюючи, що ОСОБА_10 є цивільною особою, яка захищена нормами міжнародного гуманітарного права, з метою подолання опору потерпілої, почав завдавати удари по тілу ОСОБА_10 . Крім цього, з метою здійснення психологічного тиску на потерпілу ОСОБА_7 почав висловлювати погрози вбивством останній, а також погрожував повністю роздягнути ОСОБА_10 , прив`язати її на площі, сфотографувати та надіслати фото сину, який є працівником правоохоронного органу.

З метою посилення психологічного тиску на потерпілу ОСОБА_10 , ОСОБА_7 , вийшовши з сараю, де була ув`язнена остання, повідомив її чоловіку - ОСОБА_12 , який утримувався в сусідньому гаражі, розташованому на території КЗОЗ «Міська залізнична поліклініка» та облаштованому представниками ЗС РФ як незаконне місце утримання для чоловіків, про те, що нібито у нього був статевий зв`язокз його дружиною. У свою чергу, потерпіла почула слова ОСОБА_7 , що завдало їй сильних психічних страждань.

02.07.2022 в обідній час (більш точний час в ході досудового розслідування не встановлено) ОСОБА_10 знову привели на допит до одного з кабінетів адміністративної будівлі лікарні, в якому перебували 8 військовослужбовців ЗС РФ, серед яких також був ОСОБА_7 , де надягнули останній на руки кайданки та підвісили до стелі.

Під час допиту, проведення якого контролював ОСОБА_7 , ОСОБА_10 ставились питання щодо місцезнаходження її сина та його колег по роботі.

Коли відповіді не влаштовували присутніх ОСОБА_7 та інші невстановлені в ході досудового розслідування військовослужбовці ЗС РФ, діючи спільно та з єдиним умислом нанесли ОСОБА_10 не менше 15 ударів по тулубу та сідницях.

Після завершення допиту ОСОБА_10 повернули до місця утримання.

В цей же день, приблизно о 20 год 00 хв, ОСОБА_7 з метою реалізації раніше виниклого злочинного умислу, направленого на вчинення насильницьких дій сексуального характеру стосовно ОСОБА_10 , разом з 7 невстановленими в ході досудового розслідування військовими ЗС РФ, зайшли у сарай, де незаконно утримувалась ОСОБА_10 та, діючи умисно, за попередньою змовою групою осіб, в порушення вимог ст. ст. 27, 31, 32 ЖК (IV), ст. ст. 75(2) (а), (b), 76(1) ДП І примусово роздягнули потерпілу та утримуючи її за руки почали торкались тіла останньої, проникаючи пальцями рук у статеві органи потерпілої, тобто вчинили дії сексуального характеру, пов`язані із вагінальним, проникненням в тіло потерпілої (зґвалтування),чим порушили її сексуальну свободу та автономію.

Під час вчинення насильницьких дій сексуального характеру ОСОБА_10 намагалась чинити опір, спробувала вирватись та просила військовослужбовців ЗС РФ припинити свої дії, однак останні не реагували.

Через деякий час 7 військовослужбовців ЗС РФ покинули приміщення сараю, при цьому ОСОБА_7 залишився разом з ОСОБА_10 та продовжив вчинення протиправних дій.

З метою подальшої реалізації свого злочинного умислу, діючи умисно, ОСОБА_7 кинув ОСОБА_10 на підлогу та здійснив спробу вчинення дій сексуального характеру, пов`язаних із вагінальним проникненням в тіло ОСОБА_10 з використанням геніталій (зґвалтування). При цьому ОСОБА_7 не зумів довести свій намір до кінця через фізичний опір потерпілої.

Розлютившись діями ОСОБА_10 ОСОБА_7 в порушення вимог ст. ст. 27, 31, 32 ЖК (IV), ст. ст. 75(2)(а)(b), 76(1) ДП І, усвідомлюючи, що ОСОБА_10 є цивільною особою, яка захищена нормами міжнародного гуманітарного права, з метою подолання спротиву потерпілої, почав завдавати ударів по тілу потерпілої, душити її, перекриваючи доступ кисню у дихальні шляхи.

Скориставшись тим, що потерпіла була фізично виснажена, ОСОБА_7 поставив її на коліна, схопив та стиснув рукою щелепи та здійснив оральне проникнення у тіло потерпілої своїми геніталіями (зґвалтування), внаслідок чого порушив сексуальну свободу та автономію потерпілої, а також спричинив їй фізичний біль і моральні страждання, після чого залишив приміщення.

03.07.2022 в обідній час (більш точний час в ході досудового розслідування не встановлено) ОСОБА_10 знову привели на допит до одного з кабінетів адміністративної будівлі лікарні, в якій перебували 8 військовослужбовців ЗС РФ, серед яких також був ОСОБА_7 .

Під час так званого допиту ОСОБА_7 , діючи спільно та з єдиним умислом з іншими присутніми військовослужбовцями ЗС РФ, знову застосували до потерпілої ОСОБА_10 фізичне насильство, шляхом нанесення ударів шкіряним батагом по сідницям та іншим частинам тіла, одночасно під час нанесення ударів ставили питання щодо її сина, аналогічно попередньому допиту, що проводився 02.07.2022.

Після завершення допиту ОСОБА_10 повернули до місця утримання.

Разом з тим, 03.07.2022 у вечірній час (більш точний час в ході досудового розслідування не встановлено) ОСОБА_7 з метою реалізації раніше виниклого єдиного умислу, направленого на вчинення насильницьких дій сексуального характеру стосовно ОСОБА_10 , разом з 7 невстановленими в ході досудового розслідування військовослужбовцями ЗС РФ, зайшли у сарай, де незаконно утримувалась ОСОБА_10 та діючи умисно, за попередньою змовою групою осіб, в порушення вимог ст. ст. 27, 31, 32 ЖК (IV), ст. ст. 75(2)(а)(b), 76(1) ДП І примусово роздягнули потерпілу та утримуючи її за руки, почали торкались тіла останньої, проникаючи пальцями рук у статеві органи потерпілої, тобто вчинили дії сексуального характеру, пов`язані із вагінальним, проникненням в тіло потерпілої (зґвалтування),чим порушили її сексуальну свободу та автономію.

Під час вчинення насильницьких дій сексуального характеру ОСОБА_10 намагалась чинити опір, спробувала вирватись та просила військовослужбовців ЗС РФ припинити свої дії, однак останні не реагували.

Через деякий час семеро військовослужбовців ЗС РФ покинули приміщення сараю, при цьому ОСОБА_7 залишився разом з ОСОБА_10 та продовжив чинення протиправних дій.

В порушення вимог ст. ст. 27, 31, 32 ЖК (IV), ст. ст. 75(2)(а)(b), 76(1) ДП І ОСОБА_7 усвідомлюючи, що ОСОБА_10 є цивільною особою, яка захищена нормами міжнародного гуманітарного права, поставив її на коліна та здійснив оральне проникнення у тіло потерпілої своїми геніталіями (зґвалтування), внаслідок чого порушив сексуальну свободу та автономію потерпілої, а також спричинив їй фізичний біль і моральні страждання, після чого залишив приміщення.

Також, 06.07.2022, приблизно о 15 год 00 хв (більш точний час в ході досудового розслідування не встановлено), ОСОБА_10 знову доставили для проведення допиту до одного з кабінетів адміністративної будівлі лікарні, що розташована за вищевказаною адресою, де знаходились не більше восьми військовослужбовців ЗС РФ, серед яких також був ОСОБА_7 .

Під час проведення допиту ОСОБА_7 та інші невстановлені військовослужбовці ЗС РФ, які також перебували у приміщенні в порушення вимог ст. ст. 27, 31, 32 ЖК (IV), ст. ст. 75(2)(а)(b), 76(1) ДП І, діючи спільно з метою реалізації єдиного умислу, приєднали дроти до ніг ОСОБА_10 та увімкнули струм. Від подачі струму потерпіла отримувала сильні болісні відчуття, декілька разів падала на підлогу, але її змушували вставати та повторно завдавали ОСОБА_10 удари струмом.

Разом з тим, в порушення вищезазначених норм, під час проведення так званого допиту, потерпілій ОСОБА_10 вдягнули наручники на руки, протигаз на обличчя та підвісили за наручники до стелі, у свою чергу один із присутніх військовослужбовців ЗС РФ ременем наніс 10 ударів по сідницям потерпілої.

Крім того, коли ОСОБА_10 виводили з кімнати, в якій відбувався допит, один із присутніх військовослужбовців ЗС РФ ременем наніс їй ще два удари в область спини, після чого повернули останню до сараю, де вона незаконно утримувалась.

Внаслідок протиправних дій, які у період з 01.07.2022 по 10.07.2022 вчинені ОСОБА_7 та іншими невстановленими військовослужбовцями ЗС РФ стосовно ОСОБА_10 , останній були спричинені сильні психічні страждання, які обумовили спробу вчинення потерпілою ОСОБА_10 самогубства у період її ув`язнення.

10.07.2022 у денний час доби ОСОБА_10 звільнили та вивезли на автомобілі за межі КЗОЗ «Міська залізнична поліклініка». Серед військових, які вивозили потерпілу за межі зазначеної установи, також був ОСОБА_7 , який при звільненні останньої висловив їй погрози вбивством, у разі якщо вона комусь розповість про вчинені стосовно неї протиправні дії.

З огляду на викладене, ОСОБА_7 , діючи в умовах збройного конфлікту та у зв`язку з ним, за попередньою змовою з групою осіб, умисно вчинив жорстоке поводження з цивільним населенням у формі катування (тортур), зґвалтування, погрози вбивством, нелюдського поводження (утримання у приміщенні не пристосованому до утримання осіб), а також інші порушення законів та звичаїв війни, що полягали примусовому оголенні, чим порушив вимоги ст. ст. 27, 31, 32, 147 ЖК (IV), ст. ст. 75(2) (а)(а.1)(а.2),(b),(е),76(1) ДП І.

В свою чергу, ОСОБА_8 діючи в умовах збройного конфлікту та у зв`язку з ним, за попередньою змовою з групою осіб, умисно вчинив жорстоке поводження з цивільним населенням у формі катування (тортур), зґвалтування, погрози вбивством, нелюдського поводження (утримання у приміщенні не пристосованому до утримання осіб), а також інші порушення законів та звичаїв війни, що полягали примусовому оголенні, чим порушив вимоги ст. ст. 27, 31, 32, 147 ЖК (IV), ст. ст. 75(2) (а)(а.1)(а.2),(b),(е),76(1) ДП І.

04.12.2024 у відповідності до ст. ст. 276-278 КПК України складено письмове повідомлення про підозру ОСОБА_7 та ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 та ч. 1 ст. 438 КК України, яке вручено у відповідності та у спосіб, передбачений чинним кримінальним процесуальним законодавством України (опубліковано повідомлення про підозру на веб-сайті Офісу Генерального прокурора 04.12.2024 та в газеті «Урядовий кур`єр №245 (7905) від 04.12.2024, яка є засобом масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження), а також у спосіб, передбачений для вручення повідомлень.

16.12.2024 ухвалами слідчого судді Київського районного суду м. Харкова ОСОБА_8 та ОСОБА_7 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Обставинами, які свідчать про те, що підозрювані ОСОБА_7 та ОСОБА_8 переховується від органу досудового розслідування з метою ухилення від кримінальної відповідальності, є те, що ОСОБА_7 є стрільцем - помічником гранатометника 1 стрілецького відділення 3 стрілецького взводу 1 стрілецької роти НОМЕР_1 стрілецького батальйону НОМЕР_2 полку так званої «Донецької Народної Республіки» (далі - «ДНР»), що контролюється РФ, у зв`язку з чим на даний час він знаходиться на окупованій території України та може й надалі приймати участь у бойових діях. Крім цього, ОСОБА_7 фактично мешкає на окупованій території Донецької області, що унеможливлює вручення йому особисто письмового повідомлення про підозру у день його складення ОСОБА_13 є командиром розвідувальної групи 607 центру спеціального призначення Північно-Кавказького округу Федеральної служби військ національної гвардії РФ, у зв`язку з чим на даний час він знаходиться на території держави-агресора РФ та може й надалі приймати участь у бойових діях. Крім цього, ОСОБА_8 фактично мешкає на території держави-агресора РФ, що унеможливлює вручення йому особисто письмового повідомлення про підозру у день його складення.

Ідентифіковані (підтверджені) контакти електронної пошти, факсимільного зв`язку, номеру телефону і телеграмного зв`язку ОСОБА_7 та ОСОБА_8 відсутні.

Таким чином, здійснити повідомлення про підозру шляхом безпосереднього вручення, надіслання електронною поштою чи факсимільним зв`язком, здійснення повідомлення по телефону або телеграмою неможливо.

Враховуючи викладене, повідомлення про підозру ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , а також повістки про їх виклик у відповідності до ч. 8 ст. 135 КПК України опубліковані на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора та в газеті «Урядовий кур`єр», яка є засобом масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження, де розміщуються повістки про виклик осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, та інші відомості.

12.12.2024 підозрюваних ОСОБА_7 та ОСОБА_8 оголошено у державний та міжнародний розшук. Здійснення розшуку підозрюваного ОСОБА_7 та ОСОБА_8 доручено ГВ КІБ Управління СБ України в Харківській області.

На даний час ОСОБА_7 та ОСОБА_8 переховуються від органів досудового розслідування та суду на тимчасово окупованій території України та не з`являються без поважних причин на виклик слідчого.

Прокурор у судовому засіданні підтримав клопотання про здійснення спеціального досудового розслідування.

Захисник підозрюваного ОСОБА_8 адвокат ОСОБА_4 у судовому засіданні заперечувала проти задоволення клопотання.

Захисник підозрюваного ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_3 у судовому засіданні заперечувала проти задоволення клопотання, посилаючись на недоведеність стороною обвинувачення викладених в клопотанні обставин та відсутність передбачених законом підстав для здійснення спеціального досудового розслідування.

Слідчий суддя, вислухавши думку учасників кримінального провадження та дослідивши надані сторонами докази, доходить висновку про наявність підстав для задоволення клопотання слідчого, виходячи з наступного.

Слідчим відділом УСБУ в Харківській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000688 від 31.07.2022 за підозрою ОСОБА_7 та ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 та ч. 1 ст. 438 КК України.

Відповідно до ст. 297-1 КПК України спеціальне досудове розслідування (in absentia) здійснюється згідно із загальними правилами досудового розслідування, передбаченими цим Кодексом, з урахуванням положень цієї глави, на підставі ухвали слідчого судді у кримінальному провадженні, зокрема, щодо злочинів передбачених ст. 111-1 КК України стосовно підозрюваного, крім неповнолітнього, який переховується від органів слідства та суду на тимчасово окупованій території України, на території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, з метою ухилення від кримінальної відповідальності та/або оголошений у міжнародний розшук.

Згідно з ч. 1 ст. 42 КПК України підозрюваним є особа, якій у порядку, передбаченому статтями 276-279 цього Кодексу, повідомлено про підозру, особа, яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, або особа, щодо якої складено повідомлення про підозру, однак його не вручено їй внаслідок невстановлення місцезнаходження особи, проте вжито заходів для вручення у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

Водночас, положеннями ст. 297-5 КПК України передбачено, що повістки про виклик підозрюваного у разі здійснення спеціального досудового розслідування надсилаються за останнім відомим місцем його проживання чи перебування та обов`язково публікуються в засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора. З моменту опублікування повістки про виклик у засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора підозрюваний вважається належним чином ознайомленим з її змістом.

Повістки про виклик підозрюваного у разі здійснення спеціального досудового розслідування у зв`язку з прийняттям уповноваженим органом рішення про передачу підозрюваного для обміну як військовополоненого публікуються в засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора.

З моменту опублікування повістки про виклик у засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора підозрюваний вважається належним чином ознайомленим з її змістом.

Копії процесуальних документів, що підлягають врученню підозрюваному, надсилаються захиснику.

Ідентифіковані (підтверджені) контакти електронної пошти, факсимільного зв`язку, номеру телефону і телеграмного зв`язку ОСОБА_7 та ОСОБА_8 відсутні.

Слідчий суддя погоджується з доводами сторони обвинувачення, що здійснити повідомлення про підозру шляхом безпосереднього вручення, надіслання електронною поштою чи факсимільним зв`язком, здійснення повідомлення по телефону або телеграмою неможливо.

Враховуючи викладене, повідомлення про підозру ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , а також повістки про їх виклик у відповідності до ч. 8 ст. 135 КПК України опубліковані на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора та в газеті «Урядовий кур`єр», яка є засобом масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження, де розміщуються повістки про виклик осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, та інші відомості.

04.12.2024 у відповідності до ст. ст. 276-278 КПК України складено письмове повідомлення про підозру ОСОБА_7 та ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 та ч. 1 ст. 438 КК України, яке вручено у відповідності та у спосіб, передбачений чинним кримінальним процесуальним законодавством України (опубліковано повідомлення про підозру на веб-сайті Офісу Генерального прокурора 04.12.2024 та в газеті «Урядовий кур`єр №245 (7905) від 04.12.2024, яка є засобом масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження, а також у спосіб, передбачений для вручення повідомлень.

Отже, підозрювані належним чином викликалися для повідомлення про підозру та проведення процесуальних дій, у спосіб передбачений законом, а саме через засоби інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на сайті Офісу Генерального прокурора, проте не з`явилися у призначений час та не повідомили про причини свого неприбуття, згідно зі встановленої під час досудового розслідування інформацією на даний час ОСОБА_7 переховується на тимчасово окупованій території Донецької області, а ОСОБА_8 переховуються від органів досудового розслідування на території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором - РФ.

12.12.2024 підозрюваних ОСОБА_7 та ОСОБА_8 оголошено у державний та міжнародний розшук. Здійснення розшуку підозрюваного ОСОБА_7 та ОСОБА_8 доручено ГВ КІБ Управління СБ України в Харківській області.

Слідчим суддею Київського районного суду міста Харкова 17 грудня 2024 року відносно підозрюваних ОСОБА_7 та ОСОБА_8 обрано запобіжний захід у вгляді тримання під вартою без визначення розміру застави.

Враховуючи викладене, зважаючи на те, що ОСОБА_7 є членом незаконного збройного формування "ДНР", а ОСОБА_7 військовослужбовцем збройних сил РФ, слідчий суддя погоджується, що існують підстави поза розумним сумнівов вважати, що останні переховуються від органів слідства та суду на території держави-агресора та тимчасово окупованій території України.

Відповідно до ч. 1 ст. 278 КПК України у випадку неможливості вручення письмового повідомлення про підозру в день його складення воно здійснюється у спосіб, передбачений Кодексом для вручення повідомлень.

Згідно з ч. 3 ст. 111 КПК України повідомлення у кримінальному провадженні здійснюється у випадках, передбачених Кодексом, у порядку, передбаченому главою 11 Кодексу, зокрема ст. 135 КПК України.

Виходячи з наведеного, слідчий суддя вважає дотриманими при врученні ОСОБА_7 та ОСОБА_8 повідомлення про підозру від 04.12.2024 вимоги ст. ст. 276-278, 135 КПК України.

Постановами слідчого 1-го відділення слідчого відділу Управління СБУ в Харківській області капітана юстиції ОСОБА_6 від 11.12.2024 ОСОБА_7 та ОСОБА_8 оголошено у міжнародний розшук.

Виходячи з фактичних даних, що містяться у долучених до клопотання матеріалах кримінального провадження, слідчий суддя дійшов висновку про достатність зібраних доказів обвинувачення для початку спеціального розслідування у кримінальному провадженні за підозрою ОСОБА_7 та ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 438 КК України. Так, обґрунтованість підозри підтверджується наступними доказами: показаннями потерпілої ОСОБА_10 (протокол допиту від 16.10.2023, протокол допиту від 26.07.2023, протокол допиту від 14.03.2024); слідчим експериментом за участю потерпілої ОСОБА_10 від 02.08.2023; пред?явленням особи для впізнання за участі ОСОБА_10 від 14.03.2024); пред?явленням особи для впізнання за участі ОСОБА_10 від 14.03.2024; відповіддю на доручення № 70/1-22225 від 25.12.2023; висновком судово-психіатричного експерта № 204 від 14.03.2024; відповідю ГУР МО № 222/10Д/1938 від 25.03.2024; показаннями свідка ОСОБА_12 від 16.03.2024; пред?явленням особи для впізнання за участі Варзакова від 14.03.2024; показаннями потерпілої ОСОБА_10 (протокол допиту від 16.03.2024); показаннями свідка ОСОБА_11 (протокол допиту від 27.04.2024, протокол допиту від 14.10.2024); пред?явленням особи для впізнання за участі ОСОБА_11 від 14.10.2024 ; відповіддю на доручення № 70/1-5615 від 12.06.2024; відповіддю на доручення № 05/548вп від 06.09.2024; відповіддю на доручення № 70/1-8708 від 13.09.2024; відповіддю на доручення № 70/10738 від 05.11.2024; показаннями свідка ОСОБА_14 (протокол допиту від 14.10.2024); пред?явленням особи для впізнання за участі ОСОБА_14 від 14.10.2024; показаннями свідка ОСОБА_15 (протокол допиту від 14.10.2024); пред?явленням особи для впізнання за участі ОСОБА_15 від 14.10.2024); відповіддю на запит № 70/6-5026 від 12.07.2024; відповіддю на доручення № 70/1-12073 від 12.12.2024.

З урахуванням наведеного, слідчий суддя дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення клопотання органу досудового розслідування про здійснення спеціального досудового розслідування в кримінальному провадженні № 0000688 від 31.07.2022 стосовно ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , які підозрюються у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 438 КК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 297-1 - 297-4 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання старшого слідчого слідчого відділу Управління СБ України в Харківській області в Харківській області капітана юстиції ОСОБА_6 про здійснення спеціального досудового розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000688 від 31.07.2022 задовольнити.

Надати дозвіл на здійснення спеціального досудового розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000688 від 31.07.2022 за підозрою ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 та ч. 1 ст. 438 КК України.

У випадку затримання ОСОБА_7 та/або ОСОБА_8 , та/або добровільної його/їх явки до органу досудового розслідування, подальше досудове розслідування щодо нього/них здійснювати згідно із загальними правилами, передбаченими КПК України.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1