Справа № 164/2097/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 січня 2025 року Маневицький районний суд Волинської області

в складі: головуючого-судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 , представника адміністрації державної

установи „Маневицька виправна колонія № 42" ОСОБА_4 ,

засудженого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в селищі Маневичі клопотання державної установи „Маневицька виправна колонія № 42" про приведення вироку у відповідність до чинного законодавства відносно ОСОБА_5 , засудженого 21 грудня 2020 року Ратнівським районним судом Волинської області, -

В С Т А Н О В И В:

Державна установа „Маневицька виправна колонія № 42" звернулася в суд з клопотанням про приведення вироку у відповідність до чинного законодавства відносно ОСОБА_5 , засудженого 21 грудня 2020 року Ратнівським районним судом Волинської області. Свої вимоги обґрунтували тим, що 9 серпня 2024 року набув чинності Закон України „Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів" від 18 липня 2024 року. Вироком Ратнівського районного суду Волинської області від 21 грудня 2020 року ОСОБА_5 було засуджено за ч. 2 ст. 185 КК, ст. 71 КК України на 5 років 4 місяці позбавлення волі. На даний час він відбуває покарання у державній установі „Маневицька виправна колонія № 42". Строк відбування покарання рахується з 29 вересня 2020 року. Згідно вироку суду ОСОБА_5 вчинив таємне викрадення чужого майна на загальну суму 735 гривень 29 копійок. Законом України „Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів" від 18 липня 2024 року збільшені межі застосування Кодексу України про адміністративні правопорушення за вчинення правопорушень, зокрема викрадення чужого майна. Відповідно до ст. 51 КУпАП викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати вважається дрібним, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Станом на 1 січня 2020 року неоподатковуваний мінімум доходів громадян (загальна податкова соціальна пільга) становила 1051 гривень, отже, два неоподатковуваних мінімуми доходів громадян становили 2102 гривень. ОСОБА_5 було засуджено за викрадення чужого майна, яке Законом України „Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів" віднесено до дрібного викрадення чужого майна, тобто до адміністративних правопорушень, а тому він має бути звільнений від відбування покарання.Відповідно до ст. 58 Конституції України, ч. 1 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом?якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість. Вищевказані зміни в законодавстві пом?якшують та скасовують кримінальну протиправність діяння, тобто мають зворотну дію в часі, а тому мають бути застосовані до засудженого ОСОБА_5 . Посилаючись на зазначені обставини, просили привести вирок у відповідність до чинного законодавства відносно ОСОБА_5 , засудженого 21 грудня 2020 року Ратнівським районним судом Волинської області.

В судовому засіданні представник адміністрації державної установи „Маневицька виправна колонія № 42" ОСОБА_4 клопотання підтримав, просив звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання, призначеного вироком Ратнівського районного суду Волинської області від 21 грудня 2020 року, оскільки втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Засуджений ОСОБА_5 клопотання підтримав, просив звільнити його від відбування покарання, призначеного вироком Ратнівського районного суду Волинської області від 21 грудня 2020 року, оскільки втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Заслухавши пояснення представника адміністрації державної установи „Маневицька виправна колонія № 42", засудженого, висновок прокурора, проаналізувавши матеріали справи, суд вважає, що вказане клопотання підлягає до задоволення з наступних підстав.

9 серпня 2024 року набув чинності Закон України „Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів" від 18 липня 2024 року, яким встановлено, що дії щодо викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати у розмірі до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (тобто викрадення чужого майна на суму до 3028 гривень) є дрібним викраденням чужого майна, за яке настає адміністративна відповідальність за ст. 51 КУпАП.

Відповідно до ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом?якшують або скасовують відповідальність особи.

Згідно з ч. 2 ст. 4 КК України кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом?якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Згідно з ч. 2 ст. 74 КК України особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

В судовому засіданні встановлено, що вироком Ратнівського районного суду Волинської області від 17 січня 2018 рокуОСОБА_5 було засуджено за ч. 2 ст. 186 КК України на 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України - із звільненням від відбування призначеного покарання з виробуванням та встановленням іспитового строку 3 роки. Вироком Ратнівського районного суду Волинської області від 21 грудня 2020 року ОСОБА_5 було засуджено за ч. 2 ст. 185 КК України на 4 місяці арешту. На підставі ч. 1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків до покарання за даним вироком повністю приєднано невідбуте покарання за вироком Ратнівського районного суду Волинської області від 17 січня 2018 року- 5 (п`ять) років позбавлення волі і остаточно визначено до відбування 5 років 4 місяці позбавлення волі. На даний час ОСОБА_5 відбуває покарання у державній установі „Маневицька виправна колонія № 42". Строк відбування покарання рахується з 29 вересня 2020 року. Згідно вироку суду ОСОБА_5 вчинив таємне викрадення чужого майна 13 вересня 2023 року на загальну суму 735 гривень 29 копійок.

Оскільки ОСОБА_5 13 вересня 2020 року вчинив таємне викрадення чужого майна на загальну суму 735 гривень 29 копійок, що на момент вчинення діяння мало ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, у зв`язку з набуттям чинності Законом України „Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів" його дії підпадають під дію даного Закону, а тому вчинене останнім правопорушення кваліфікується як дрібне викрадення чужого майна, що відноситься до адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 51 КУпАП. Враховуючи вказані обставини, ОСОБА_5 на підставі ч. 2 ст. 74 КК України підлягаєзвільненню від відбування покарання, призначеного йому вироком Ратнівського районного суду Волинської області від 21 грудня 2020 року, за ч. 2 ст. 185 КК України, оскільки втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність вчиненого ОСОБА_5 діяння.

Враховуючи вищевикладене,ОСОБА_5 слід вважати засудженим вироком Ратнівського районного суду Волинської області від 17 січня 2018 рокуза ч. 2 ст. 186 КК України на 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України - із звільненням від відбування призначеного покарання з виробуванням та встановленням іспитового строку 3 роки, а тому він підлягає негайному звільненню з державної установи „Маневицька виправна колонія № 42". В зв?язку із звільненням ОСОБА_5 відвідбування покаранняза ч. 2 ст. 185 КК України ч. 1 ст. 71 КК України застосуванню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 110, 369-372, 395, 532, 537, 539 КПК України, ст. 58 Конституції України, ст.ст. 4, 5, 72, 74 КК України,Законом України „Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів" від 18 липня 2024 року, суд, -

У Х В А Л И В:

Клопотання державної установи „Маневицька виправна колонія № 42" задовольнити.

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на підставі ч. 2 ст. 74 КК Українивід відбування покарання, призначеного вироком Ратнівського районного суду Волинської області від 21 грудня 2020 року, за ч. 2 ст. 185 КК України звільнити, оскільки втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність вчиненого ОСОБА_5 діяння.

В зв?язку із звільненням ОСОБА_5 відвідбування покаранняза ч. 2 ст. 185 КК України ч. 1 ст. 71 КК України застосуванню не підлягає.

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вважати засудженим вироком Ратнівського районного суду Волинської області від 17 січня 2018 рокуза ч. 2 ст. 186 КК України на 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України - із звільненням від відбування призначеного покарання з виробуванням та встановленням іспитового строку 3 роки.

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звільнити з державної установи „Маневицька виправна колонія № 42" негайно.

Копію ухвали направити у державну установу „Маневицька виправна колонія № 42" для виконання та засудженому для відому.

Ухвала в частині звільнення засудженого ОСОБА_5 з-під варти підлягає до негайного виконання.

Ухвала може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду через Маневицький районний суд протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя районного суду ОСОБА_1