Провадження №: 1-кп/752/1224/25
У Х В А Л А

19.03.2025 року м. Київ

Голосіївський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

провівши в приміщенні суду судове засідання кримінального провадження №0001626 відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_5 ,

встановив:

прокурор ОСОБА_4 в судовому засіданні заявила клопотання про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_3 , обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України. Подане клопотання прокурор обґрунтувала тим, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину та усвідомлюючи тяжкість вчиненого злочину та відповідальність, передбачену ч. 4 ст. 185 КК України, може переховуватись від суду, враховуючи тяжкість покарання, передбачене за вчинене. Прокурор вказує, що в обвинуваченого відсутні стійкі соціальні зв`язки, офіційні джерела доходів, а тому інші більш м`які запобіжні заходи застосовані бути не можуть, а тяжкість вчиненого злочину вказує на доцільність продовження найсуворішого виду запобіжного заходу.

Захисник ОСОБА_5 просив відмовити в задоволенні клопотання прокурора. Зазначив, що ризики прокурором не доведені, обвинувачений тривалий час утримується під вартою, раніше не судимий, мав місце проживання в м. Києві, тому вважає за можливе застосувати запобіжний захід у виді особистого зобов"язанння.

Обвинувачений ОСОБА_3 в судовому засіданні підтримав думку захисника.

З`ясувавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши клопотання прокурора, суд приходить до наступних висновків.

Згідно з ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч. 5 ст. 176 цього Кодексу.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Відповідно до ст. 178 КПК України, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів оцінює в сукупності всі обставини, зокрема ті, що перелічені цією статтею. Так, суд враховує, зокрема, тяжкість покарання, вік та стан здоров`я обвинуваченого, міцність соціальних зв`язків.

При визначенні питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, суд бере до уваги, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні двох тяжких злочинів проти власності, вчинені в період воєнного стану. Враховуючи тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання обвинуваченого винуватим в інкримінованих йому злочинів, обставини вчинення злочинів, дані про особу обвинуваченого, відсутність даних про наявність постійного місця проживання в м. Києві чи області, стійких соціальних зв`язків, позицію потерпілої в попередніх судових засіданнях, а також відсутність даних про зменшення ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, суд вважає, що на даний час немає обґрунтованих підстав вважати, що зникли ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

На переконання суду, інші менш суворі запобіжні заходи, передбачені ст. 176 КПК України, на даному етапі не зможуть забезпечити виконання обвинуваченим ОСОБА_3 процесуальних обов`язків, що випливають із ч. 5 ст. 194 КПК України, зокрема, прибувати за кожною вимогою до суду та забезпечать його належну поведінку. На думку суду, продовжує існувати ризик можливого вчинення нових кримінальних проступків та злочинів.

Раніше обраний та продовжений запобіжний захід є обґрунтованим та співмірним пред`явленому ОСОБА_3 обвинуваченню, а тому продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою є доцільним та необхідним.

На підставі ч. 3 та 4 ст. 183 КПК України суд вважає за можливе визначити заставу у вигляді 20 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб, яка буде забезпечувати виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених КПК.

Керуючись ст.ст. 177,178, 183, 194, 331 КПК України, суд

ухвалив:

клопотання прокурора ОСОБА_4 про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - задовольнити.

Продовжити строк запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на 60 (шістдесят) діб до 16.05.2025 року включно.

Строк продовження існуючої міри запобіжного заходу у виді тримання під вартою обчислювати з 19.03.2025 року.

Визначити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 заставу у вигляді 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 60560 грн 00 коп. (шістдесят тисяч п`ятсот шістдесят) гривень у національній грошовій одиниці, яка може бути внесена як самим обвинуваченим, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на розрахунковий рахунок Голосіївського районного суду м. Києва згідно порядку визначеного ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 23.07.2024 року у справі 752/13680/24 відносно ОСОБА_3 .

Копію ухвали вручити обвинуваченому, захиснику, прокурору та направити в СІЗО.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом 5 діб з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1