Справа № 740/2671/24
Провадження № 1-кс/740/150/25
УХВАЛА

17 лютого 2025 року м. Ніжин

Слідчий суддя Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області ОСОБА_1 , із секретарем судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши клопотання старшого дізнавача СД Ніжинського РУП ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Ніжинської окружної прокуратури ОСОБА_4 , про накладення грошового стягнення на потерпілу у кримінальному провадженні № 00000706 від 16.11.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Старший дізнавач СД Ніжинського РУП ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_3 звернулась до суду з клопотанням про накладення на потерпілу ОСОБА_5 грошового стягнення у розмірі 0,5 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

В обґрунтування клопотання зазначено, що у провадженні СД Ніжинського РУП ГУНП в Чернігівській області перебуває кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №00000706 від 16.11.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356 КК України, розпочатого на виконання ухвали Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області про внесення відомостей до ЄРДР за заявою ОСОБА_5 щодо можливого самовільного, всупереч установленому законом порядку, вчинення дій пов`язаних з її майном.

В ході досудового розслідування виникла необхідність у допиті ОСОБА_5 з приводу обставин, про які остання зазначила у своїй заяві.

З метою проведення швидкого, повного та неупередженого досудового розслідування та встановлення фактичних обставин події про яку у заяві вказує ОСОБА_5 , за місцем мешкання останньої неодноразово, а саме 13.12.2023, 10.10.2024, 08.08.2024, 19.08.2024, 02.12.2024 було спрямовано повістки про виклик на допити на 18.12.2023, 16.08.2024, 28.08.2024, 16.10.2024, 16.12.2024. Крім цього, такі повістки 21.11.2023, 12.12.2023, 02.12.2024 спрямовувались на електронну пошту ОСОБА_5 про виклик на 24.11.2023, 15.12.2023, 06.12.2024. Також остання на протязі всього часу здійснення досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні, спрямовує до органу досудового розслідування письмові клопотання.

Однак, за викликом до органу досудового розслідування остання так і не з`явилась, про поважні причини своєї неявки не повідомила.

В судове засідання дізнавач, прокурор та потерпіла не з`явилися, що згідно ч. 1 ст.146 КПК України не перешкоджає розгляду клопотання.

Згідно ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалося.

Дослідивши додані до клопотання матеріали досудового розслідування слідчий суддя дійшов висновку, про відсутність підстав для задоволення клопотання дізнавача з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 133 КПК слідчий, прокурор під час досудового розслідування має право викликати підозрюваного, свідка, потерпілого або іншого учасника кримінального провадження у встановлених цим Кодексом випадках для допиту чи участі в іншій процесуальній дії. Слідчий, прокурор під час досудового розслідування мають право викликати особу, якщо є достатні підстави вважати, що вона може дати показання, які мають значення для кримінального провадження, або її участь у процесуальній дії є обов`язковою.

Згідно з ч. 1 ст. 135 КПК особа викликається до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду шляхом вручення повістки про виклик, надіслання її поштою, електронною поштою чи факсимільним зв`язком, здійснення виклику по телефону або телеграмою.

Належним підтвердженням отримання особою повістки про виклик або ознайомлення з її змістом іншим шляхом є розпис особи про отримання повістки, в тому числі на поштовому повідомленні, відеозапис вручення особі повістки, будь-які інші дані, які підтверджують факт вручення особі повістки про виклик або ознайомлення з її змістом (ч. 1 ст. 136 КПК).

Згідно ч.2 ст. 136 КПК України якщо особа попередньо повідомила слідчого, прокурора, слідчого суддю, суд про адресу своєї електронної пошти, надіслана на таку адресу повістка про виклик вважається отриманою у випадку підтвердження її отримання особою відповідним листом електронної пошти.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КПК якщо підозрюваний, обвинувачений, свідок, потерпілий, цивільний відповідач, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, який був у встановленому цим Кодексом порядку викликаний (зокрема, наявне підтвердження отримання ним повістки про виклик або ознайомлення з її змістом іншим шляхом), не з`явився без поважних причин або не повідомив про причини свого неприбуття, на нього накладається грошове стягнення у розмірі: від 0,25 до 0,5 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб - у випадку неприбуття на виклик слідчого, прокурора.

Згідно ч. 2 ст. 144 КПК грошове стягнення накладається: під час досудового розслідування - ухвалою слідчого судді за клопотанням слідчого, прокурора чи за власною ініціативою, а під час судового провадження - ухвалою суду за клопотанням прокурора чи за власною ініціативою.

Відповідно до ст. 145 КПК у клопотанні про накладення грошового стягнення зазначаються: найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер, процесуальний статус особи, про накладення грошового стягнення на яку заявлено клопотання, її прізвище, ім`я, по батькові та місце проживання , обов`язок, який покладено на особу цим Кодексом чи ухвалою слідчого судді, обставини, за яких особа не виконала обов`язок, відомості, які підтверджують невиконання особою обов`язку, прізвище, ім`я, по батькові та посада слідчого, прокурора, дата та місце складення клопотання. До клопотання додаються копії матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує свої доводи.

Відповідно до ч.1, ч.4 ст. 146 КПК України під час досудового розслідування клопотання слідчого, прокурора про накладення грошового стягнення на особу розглядається слідчим суддею не пізніше трьох днів із дня його надходження до суду. Слідчий суддя, суд, встановивши, що особа не виконала покладений на неї процесуальний обов`язок без поважних причин, накладає на неї грошове стягнення. Копія відповідної ухвали не пізніше наступного робочого дня після її постановлення надсилається особі, на яку було накладено грошове стягнення.

Слідчий суддя ураховує, що накладення грошового стягнення є заходом забезпечення кримінального провадження (п. 2 ч. 2 ст. 131 КПК), та не допускається його застосування якщо дізнавач, прокурор не доведе, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні дізнавача, прокурора (п. 2 ч. 3 ст. 132 КПК).

В Україні визнається і діє принцип верховенства права (стаття 8 Конституції України). Зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відноситься верховенство права (пункт 1 частина 1 статті 7 КПК). Кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави (частина 1 статті 8 КПК).

Одним із елементів верховенства права є принцип пропорційності, який означає, зокрема, що заходи, передбачені в нормативно-правових актах, повинні спрямовуватися на досягнення легітимної мети та мають бути співмірними з нею (абзац 3 пункту 2.2 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України N 3-рп/2012 від 25.01.2012). Верховенство права вимагає від держави його втілення у правотворчу та правозастосовну діяльність, зокрема у закони, які за своїм змістом мають бути проникнуті передусім ідеями соціальної справедливості, свободи, рівності тощо. Справедливість розглядають як властивість права, виражену, зокрема, в рівному юридичному масштабі поведінки й у пропорційності юридичної відповідальності вчиненому правопорушенню (абзаци 2 та 3 пункту 4.1 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України N 15-рп/2004 від 02.11.2004). Держава, виконуючи свій головний обов`язок утвердження і забезпечення прав і свобод людини (частина 2 статті 3 Конституції України) повинна утримуватися від порушень чи непропорційних обмежень прав і свобод людини (абзац 1 пункту 3 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України N 2-рп/2016 від 01.06.2016). Елементи права, зокрема розмірність, рівність, мораль, об`єднуються якістю, що відповідає ідеології справедливості, ідеї права, яка значною мірою дістала відображення в Конституції України (підпункт 4.3 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України N 2-рп/2005 від 24.03.2005), тому розмірність (пропорційність) обмеження прав має визначатися відповідно до встановлених принципів справедливості (пункт 3.2 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України N 5-рп/2007 від 20.06.2007).

Слідчий суддя звертає увагу, що дізнавач просить накласти грошове стягнення за невиконання потерпілою процесуального обов`язку прибути за викликом до дізнавача у кримінальному провадженні за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356 КК України, яке згідно з ст. 477 КПК є кримінальним провадженням у формі приватного обвинувачення і може бути розпочате лише на підставі заяви потерпілого.

За такого, накладення грошового стягнення на потерпілу за її неявку на виклик до дізнавача у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення, не є тим обмеженням прав потерпілої, яке пропорційне характеру порушення процесуального обов`язку, оскільки потреби досудового розслідування у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення визначаються з урахуванням волі потерпілої особи щодо здійснення передбачених кримінальним процесуальним законодавством заходів встановлення обставин кримінального правопорушення, і якщо потерпіла особа не виявляє своїми діяннями (діями чи бездіяльністю) і процесуальною поведінкою волі до надання показань дізнавачу і повідомлення відомих їй обставин кримінального правопорушення, потреби досудового розслідування у такому кримінальному провадженні не вказують, що застосування заходів процесуального примусу до потерпілої особи є виправданим.

Крім того, до клопотання дізнавача додано копії корінців повісток про виклик та повісток про виклик ОСОБА_5 до дізнавача, фіскальних чеків про оплату послуг поштового зв`язку за відправлення кореспонденції ОСОБА_5 , конверту з довідкою АТ "Укрпошта" форми 20 про причини невручення листа з відміткою "за закінченням терміну зберігання", клопотання ОСОБА_5 до поліції з проханням надати відповідь на адресу ІНФОРМАЦІЯ_1 , роздруківки з поштового сервісу Gmail про відправку з поштовою скриньки ІНФОРМАЦІЯ_2 на поштову скриньку ІНФОРМАЦІЯ_1 файлів у форматі jpg, pdf, рапорти дізнавача про неявку на виклик ОСОБА_5 .

Дані документи не є належним підтвердженням вручення ОСОБА_5 повістки про виклик, отримання ОСОБА_5 повістки про виклик поштою чи електронною поштою, оскільки слідчому судді не надано розпис ОСОБА_5 про отримання повістки, в тому числі на поштовому повідомленні, чи відеозапису вручення ОСОБА_5 повістки, або інші дані, які б достатньо переконливо підтверджували факт вручення ОСОБА_5 повістки про виклик або ознайомлення з її змістом. Додані до клопотання дізнавача роздруківки файлів у форматі jpg, вкладенні до відпралень на поштову скриньку у поштовому сервісі Gmail є нечитабельними. Долучена до клопотання копія поштового конверта та квитанції АТ «Укрпошта» не містять адреси отримувача.

Керуючись ст.ст.139, 144-146, 309 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні клопотання відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1