Справа № 461/961/25
Провадження № 1-кс/461/1426/25
УХВАЛА

03.03.2025 року місто Львів

Слідчий суддя Галицького районного суду м. Львова ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , заявника адвоката ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Львові клопотання адвоката ОСОБА_3 , в інтересах ОСОБА_4 , про скасування арешту майна,

встановив:

До суду надійшло клопотання адвоката ОСОБА_3 , в інтересах ОСОБА_4 , про часткове скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Галицького районного суду міста Львова від 05.02.2025 у справі №461/961/25 (провадження №1-кс/461/879/25).

Згідно прохальної частини клопотання адвокат просить скасувати частково арешт на автомобіль «Nissan teana», д.н.з. НОМЕР_1 (н.з. НОМЕР_2 ), який на праві приватної власності належить ОСОБА_5 , а також на свідоцтво про реєстрацію цього транспортного засобу та ключі до нього.

В обґрунтування поданого клопотання заявник вказує, що на даний час транспортний засіб оглянуто слідчим, як речовий доказ. Також, заявник вказує, що на даний час автомобіль перебуває на відкритому майданчику, що призводить до додаткових витрат власника.

Отже, заявник вважає, що потреба у подальшому накладенні арешту на майно в частині користування відпала, а тому просить його скасувати.

Заявник у судовому засіданні клопотання підтримав з мотивів наведених у ньому.

Слідчий у судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд клопотання за його відсутності, згідно якої заперечує проти скасування арешту в частині користування транспортним засобом. Обґрунтовуючи зазначену позицію, слідчий вказує, що автомобіль слугував знаряддям вчинення злочину, зокрема використовувався для зустрічей та домовленостей фігурантами кримінального провадження, а також використовувався ними для вчинення протиправних дій. Крім того, слідчий вказав, що власник майна змінював номерні знаки під час користування даним автомобілем, що свідчить про високу ймовірність втрати даного речового доказу. Також, слідчим зазначено, що на даний час існує вірогідність конфіскації даного транспортного засобу.

Відповідно до положень статті 174 КПК України, клопотання про скасування арешту майна розглядає слідчий суддя, суд не пізніше трьох днів після його надходження до суду. Про час та місце розгляду повідомляється особа, яка заявила клопотання, та особа, за клопотанням якої було арештовано майно.

Згідно статті 22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до статті 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.

Таким чином, положення процесуального законодавства не містять норм стосовно наявності перешкод для розгляду клопотання про скасування арешту, у разі неявки заявника або слідчого в судове засідання.

Згідно положень статті 28 КПК України, під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Розумними вважаються строки, що є об`єктивно необхідними для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень. Розумні строки не можуть перевищувати передбачені цим Кодексом строки виконання окремих процесуальних дій або прийняття окремих процесуальних рішень.

Проведення досудового розслідування у розумні строки забезпечує прокурор, слідчий суддя (в частині строків розгляду питань, віднесених до його компетенції), а судового провадження - суд.

Виходячи з наведеного, підстав для відкладення розгляду клопотання або обставин які зумовлюють неможливість проведення його розгляду не встановлено.

Дослідивши матеріали клопотання, заслухавши доводи захисника, приходжу до наступних висновків, виходячи наведених нижче доводів та мотивів.

Відповідно до приписів статті 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Частиною другою вказаної статті передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно ч. 1 ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано (ч. 2 ст. 174 КПК України).

Встановлено, що слідчим управлінням ГУНП у Львівській області здійснюється досудове розслідування в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000175 від 15.01.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

В межах даного кримінального провадження ухвалою слідчого судді Галицького районного суду міста Львова від 05.02.2025 накладено арешт з позбавленням права на відчуження, користування і розпорядження, на автомобіль «Nissan teana», д.н.з. НОМЕР_1 (н.з. НОМЕР_2 ), яким користується ОСОБА_4 , та який на праві приватної власності належить ОСОБА_5 , ключ до автомобіля «Nissan teana», д.н.з. НОМЕР_1 (н.з. НОМЕР_2 ) та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 .

Правовою підставою накладення арешту було збереження речових доказів.

Оцінюючи обґрунтованість клопотання, враховую наступне.

Заявником в ході розгляду клопотання не спростовані доводи слідчого про те, що на даний час перевіряються факти приналежності автомобіля до категорії - знаряддя вчинення злочину, а також доводи щодо того, що власник майна змінював номерні знаки під час користування даним автомобілем, що свідчить про високу ймовірність втрати даного речового доказу. Обґрунтованими є також доводи слідчого, що на даний час існує вірогідність конфіскації даного транспортного засобу.

В цьому контексті слід відзначити, що відповідно до п. 1 ч. 9 ст. 100 КПК України, гроші, цінності та інше майно, які підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та/або зберегли на собі його сліди, конфіскуються, крім випадків, коли власник (законний володілець) не знав і не міг знати про їх незаконне використання.

Заявник вказує, що на даний час транспортний засіб оглянуто слідчим, як речовий доказ. Також, заявник вказує, що на даний час транспортний засіб перебуває на відкритому майданчику, що призводить до додаткових витрат власника. Отже, заявник вважає, що потреба у подальшому накладенні арешту на майно в частині користування відпала, а тому просить його скасувати.

Разом з тим, жодних доказів проведення усіх необхідних процесуальних дій з транспортним засобом заявником до клопотання не долучено. Крім того, не долучено жодного доказу щодо неналежного зберігання автомобіля або понесення матеріальних витрат власником, внаслідок зберігання такого на арешт майданчику.

Також, неможливо не відзначити, що до матеріалів клопотання не долучено жодного документу про засвідчення правової підстави користування чи володіння на даний час зазначеним у клопотанні транспортним засобом, адже, як наведено вище, такий належить на праві приватної власності ОСОБА_5 .

Варто також відзначити, що на даний час досудове розслідування триває, а отже очевидним є те, що на цьому етапі сторона захисту може не володіти усім обсягом інформації, яка відома органу досудового розслідування, оскільки положення ст. 290 КПК України, ще не виконувались, як і не ухвалено рішення про закриття кримінального провадження.

Враховуючи вищенаведені доводи та мотиви, приходжу до висновку про відсутність законних підстав для задоволення клопотання.

Крім того, враховую висновки наведені Об`єднаною палатою Касаційного кримінального суду Верховного Суду у постанові від 15 квітня 2024 року (справа №554/2506/22, провадження № 51-4350кмо23), згідно яких перелік ухвал слідчого судді, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування в апеляційному порядку, визначено в ч. 3 ст. 307, ст. 309 КПК. До цього списку не відносяться ухвали слідчих суддів про повне або часткове скасування арешту майна, постановлені за правилами ст. 174 КПК, які за висновком об`єднаної палати ККС ВС, висловленим у постанові від 19 лютого 2019 року (справа № 569/17036/18, провадження № 51-598кмо19), апеляційному оскарженню не підлягають. Приписи статей 174, 309 КПК містять імперативи, які підлягають застосуванню під час здійснення кримінального провадження, з огляду на що встановлена ними заборона оскаржити в апеляційному порядку ухвалу слідчого судді про скасування арешту майна розповсюджує свою дію виключно на ті стадії кримінального провадження, які визначені положеннями пунктів 5, 24 ч. 1 ст. 3 КПК.

Керуючись ст.ст. 132, 170 - 174 КПК України,

постановив:

У задоволенні клопотання відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає і заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя ОСОБА_1