УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 листопада 2024 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду клопотання слідчого СВ Шевченківського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_3 , що погоджене з прокурором Шевченківської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0004428, що внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 05 листопада 2024 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 263 КК України, -

в с т а н о в и в:

07.11.2024 року до Шевченківського районного суду м. Києва надійшло клопотання слідчого СВ Шевченківського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_3 , що погоджене з прокурором Шевченківської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_4 , про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0004428, що внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 05 листопада 2024 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 263 КК України, в якому ставилось питання про накладення, з метою можливої конфіскації майна, як виду покарання, а також з метою збереження речових доказів, арешту на майно, тимчасово вилучене 05 листопада 2024 року, під час проведення особистого обшуку затриманого в порядку ст. 208 КПК України ОСОБА_5 , а саме на: телескопічну дубинку.

Своє клопотання слідчий обґрунтовує тим, що Шевченківським УП ГУНП у м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0004428, що внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 05 листопада 2024 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 263 КК України.

Так, слідчий зазначає, що 05.11.2024 за адресою: м. Київ, вул. Деревлянська, буд. 15-А, виявлено гр. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зберігав при собі в сумці предмет, зовні схожий на телескопічну палицю.

05.11.2024 під час затримання громадянина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в порядку 208 КПК України, в ході обшуку затриманого було вилучено металевий предмет, схожий на телескопічну палицю, який упаковано до спеціального пакету QYH0108700. Відповідно до висновку експерта №СЕ-19/111-24/64774-ХЗ від 06.11.2024 надана на дослідження телескопічна дубинка відноситься до контактної неклинкової холодної зброї ударно-дробильної дії.

Слідчий вказує, що з метою всебічного, об`єктивного та неупередженого розслідування кримінального провадження та встановлення істини у провадженні, вказані речі, за своєю суттю є речовими доказами у кримінальному провадженні, з метою збереження речових доказів, запобігання, подальшого відчуження, знищення, та подальшого проведення експертних досліджень, виникла необхідність у накладенні арешту на зазначене майно, яке постановою слідчого ОСОБА_6 від 05.11.2024 визнано речовим доказом у вказаному кримінальному провадженні.

У судове засідання слідчий ОСОБА_3 засідання не з`явилася. Від слідчого ОСОБА_6 на адресу суду надійшло клопотання про розгляд справи без її участі, до якого було долучено копію повідомлення про підозру та докази повідомлення про дату, час та місце проведення судового засідання власника тимчасово вилученого майна.

Власник тимчасово вилученого майна, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце судового засідання слідчим, до суду не з`явився, що однак не перешкоджає розгляду клопотання.

Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали кримінального провадження, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Так, згідно зі статтями 131 та 132 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Положенням ч. 2 ст. 170 КПК України встановлено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Частиною 3 ст. 170 КПК України передбачено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно з ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, віртуальні активи, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Частиною 1 ст. 98 КПК України встановлено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Положенням ч. 2 ст. 173 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Враховуючи вищевикладене, беручи до уваги зміст винесеної 05 листопада 2024 року постанови про визнання майна речовим доказом, зважаючи на наявність достатніх доказів того, що частина зазначеного у клопотанні майна відповідає критеріям ст. 98 КПК України, а саме є майном, щодо якого є наявність розумних підозр вважати, що воно є предметом кримінального правопорушення, слідчий суддя з метою запобігання можливості приховування, пошкодження, знищення, передачі та відчуження такого майна, приходить до висновку про наявність достатніх підстав для накладення арешту на майно, тимчасово вилучене 05 листопада 2024 року, під час проведення особистого обшуку затриманого в порядку ст. 208 КПК України ОСОБА_5 , а саме на: телескопічну дубинку.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 98, 131, 132, 170-173, 309, 310, 392, 393, 395, 532 КПК України, слідчий суддя -

у х в а л и в :

Клопотання слідчого СВ Шевченківського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_3 , що погоджене з прокурором Шевченківської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0004428, що внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 05 листопада 2024 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 263 КК України - задовольнити.

Накласти арешт на майно, тимчасово вилучене 05 листопада 2024 року, під час проведення особистого обшуку затриманого в порядку ст. 208 КПК України ОСОБА_5 , а самена: телескопічну дубинку.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

На ухвалу слідчого судді може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. Якщо ухвалу суду постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Крім того, відповідно до ст. 174 КПК України арешт майна може бути скасований повністю чи частково за заявленим клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисників, законних представників, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутніми при розгляді питання про арешт майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Слідчий суддя ОСОБА_1