Справа № 188/1325/24
Провадження № 1-кп/188/272/2024
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 серпня 2024 року Петропавлівський районний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в смт Петропавлівка угоду про примирення, яку 27 травня 2024 року уклали потерпілий ОСОБА_3 та підозрюваний ОСОБА_4 у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000047 від 13.05.2024, з обвинувальним актом стосовно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Миколаївка Петропавлівського району Дніпропетровської області, громадянина України, освіта середня, не працює, на утриманні малолітніх дітей не має, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, раніше не судимого,

за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 12 травня 2024 року близько 20.00, перебуваючи біля домоволодіння, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних відносин, керуючись раптово виниклим умислом, спрямованим на заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_3 , переслідуючи мету заподіяння останньому тілесні ушкодження, реалізуючи свій умисел, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, наніс ОСОБА_3 не менше одного удару рукою в область лівої вушної раковини та одного удару рукою в область лівого надбрів`я, чим спричинив останньому тілесні ушкодження у вигляді садна лівого надбрів`я, садна мочки лівої вушної раковини, поверхневої рваної рани лівого слухового проходу, які за своїм характером відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

Цими діями ОСОБА_4 скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 125 КК України, - умисне легке тілесне ушкодження.

Під час досудового розслідування 27 травня 2024 року потерпілий ОСОБА_3 та підозрюваний ОСОБА_4 уклали угоду про примирення, яка разом з обвинувальним актом направлена до суду та отримана судом 30 травня 2024 року.

Згідно з угодою про примирення підозрюваний ОСОБА_4 у повному обсязі визнав правову кваліфікацію своїх дій та свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, за обставин, викладених у пред`явленій йому підозрі. Матеріальна шкода кримінальним правопорушенням не завдана. Сторони погодили покарання за вказане кримінальне правопорушення у вигляді штрафу у розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

У судовому засіданні обвинувачений вину визнав повністю, просив суд затвердити угоду про примирення та призначити йому узгоджену міру покарання. Обвинувачений підтвердив, що наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України, йому зрозумілі, укладення угоди є добровільним, тобто не є наслідком застосування примусу, насильства, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь - яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Потерпілий у судовому засіданні просив суд затвердити угоду про примирення та призначити обвинуваченому узгоджену міру покарання. Потерпілий підтвердив, що наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України, йому зрозумілі, укладення угоди є добровільним, тобто не є наслідком застосування примусу, насильства, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь - яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Прокурор вважав, що підстав для повернення обвинувального акту, передачі його за підсудністю або закриття провадження немає і не заперечував проти затвердження угоди про примирення.

Вирішуючи питання про затвердження угоди про примирення, суд виходить з такого.

Пунктом 1 частини 3 статті 314 КПК України передбачено, що у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468-475 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим про примирення.

Згідно з ч. 3 ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачений визнав себе винуватим, - умисне легке тілесне ушкодження, органом досудового розслідування було правильно кваліфіковане за ч. 1 ст. 125 КК України і відповідно до ст. 12 КК України є кримінальним проступком.

Оцінюючи зміст угоди та суб`єктивне сприйняття угоди сторонами, суд бере до уваги правову позицію Європейського суд у з прав людини, висловлену у справі «Natsvlishvili тa Togonidze проти Грузії» за заявою № 9043/05 від 29 квітня 2014 року. Зокрема, у рішенні Суд зазначає, що «угоди про визнання вини, що призводять до засудження, без винятку є предметом перегляду компетентним судом і у цьому сенсі суди зобов`язані перевіряти, чи були досягнуті угоди про визнання вини відповідно до чинних процесуальних і матеріальних норм, чи уклав підсудний угоду добровільно і свідомо, чи існують докази, які підтверджують визнання підсудним вини в угоді, і чи є умови угоди відповідними» (п.66). Національний суд, який розглядає таке питання, як правило, зобов`язаний вивчити матеріали справи, перш ніж вирішити, чи затвердити або відхилити угоду про визнання вини. Він також має переконатися в тому, що наявні в матеріалах справи докази підтверджують визнання обвинуваченим вини в угоді або ж визнавальні свідчення, надані обвинуваченим (п.67).

Судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права, визначені ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані судом до обвинуваченого у разі затвердження угоди судом.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

За таких обставин суд переконавшись, що сторони примирилися і укладення угоди є добровільним, умови угоди не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, не суперечать вимогам закону та інтересам суспільства, існують фактичні підстави для визнання винуватості, правова кваліфікація кримінального правопорушення є вірною, зобов`язання, взяті за угодою обвинуваченим, виконані повністю, узгоджена міра покарання відповідає вимогам ст. 65 КК України, характеру і тяжкості обвинувачення, особі обвинуваченого, який раніше не судимий, задовільно характеризується за місцем проживання, враховує відсутність обставин, що обтяжують покарання, пом`якшуючою покарання обставиною є щире каяття і вважає можливим затвердити угоду про примирення від 27 травня 2024 року та призначити обвинуваченому узгоджену сторонами міру покарання.

Цивільний позов не заявлявся.

Процесуальні витрати відсутні.

Речові докази відсутні.

Запобіжній захід обвинуваченому не обирався і підстав для його обрання суд не вбачає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 314, 374, 392, 395, 468, 469, 471, 473-476, 532 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про примирення, яку 27 травня 2024 року уклали потерпілий ОСОБА_3 та підозрюваний ОСОБА_4 у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000047 від 13.05.2024.

ОСОБА_4 визнати винуватим у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, і призначити йому узгоджене сторонами угоди покарання у вигляді штрафу у розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду через Петропавлівський районний суд Дніпропетровської області протягом 30 днів з дня проголошення.

Вирок суду першої інстанції на підставі угоди про примирення між потерпілим та підозрюваним, обвинуваченим може бути оскаржений в апеляційному порядку:

1) обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами п`ятою - сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди;

2) потерпілим, його представником, законним представником, виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; не роз`яснення йому наслідків укладення угоди; невиконання судом вимог, встановлених частинами шостою чи сьомою статті 474 цього Кодексу;

3) прокурором виключно з підстав затвердження судом угоди у кримінальному провадженні, в якому згідно з частиною третьою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору і не пізніше наступного дня після ухвалення надіслати учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1