У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 листопада 2024 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі колегії суддів:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

за участю секретаря ОСОБА_4 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0000327, за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_5 на вирок Ленінського районного суду м. Миколаєва від 9 липня 2024 року відносно

ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Миколаїв, зареєстрований та мешкає в АДРЕСА_1 , раніше судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Учасники судового провадження:

прокурор - ОСОБА_6

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції.

Вироком Ленінського районного суду м. Миколаєва від 9 липня 2024 року ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченогоч. 4 ст. 185 КК України, та йому призначено покарання, із застосуванням ч. 1 ст. 69 КК України, у виді 3 років позбавлення волі. Ухвалено, на підставі ч. 1 ст. 71 КК України, до покарання, призначеного за цим вироком частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Корабельного районного суду м. Миколаєва від 10 січня 2024 року та призначити остаточне покарання ОСОБА_5 у вигляді 3 років 1 місяця позбавлення волі.

Вирішено питання стосовно речових доказів у кримінальному провадженні.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

Обвинувачений просить вирок Ленінського районного суду м. Миколаєва змінити, та призначити покарання, не пов`язане з позбавленням волі.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_5 з вироком не погоджується, вважає його несправедливим, дуже жорстоким, та таким, що підлягає зміні.

Вважає, що вчинене ним кримінальне правопорушення не тяжке, та не тягне за собою позбавлення волі

Зазначає, що має проблеми зі здоров`ям, доглядає за мамою похилого віку та допомагає колишній дружині та двом спільним малолітнім дітям, у зв`язку із чим має залишатись на свободі.

Обставини, встановлені судом першої інстанції.

11.02.2024 р. о 13.25 год. ОСОБА_5 , перебуваючи у приміщенні магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , діючи в умовах воєнного стану, керуючись умислом, спрямованим на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, таємно викрав майно, належне ТОВ «Вигідна покупка», а саме: - навушники бездротові марки «Wireless TWS-5», у кількості 2 шт., вартістю 332,50 грн. за штуку.

Після чого, ОСОБА_5 , утримуючи викрадене майно при собі, з місця скоєння кримінального правопорушення зник, розпорядившись ним за власним розсудом, заподіявши ТОВ «Вигідна покупка» майнову шкоду на загальну суму 665 грн.

Дії ОСОБА_5 судом першої інстанції кваліфіковано за ч. 4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану.

Заслухавши доповідь судді, прокурора, який частково підтримав апеляційну скаргу, попросивши закрити кримінальне провадження на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України, вивчивши матеріали кримінального провадження, апеляційний суд доходить наступного.

Обставини, встановлені судом апеляційної інстанції.

За загальним правилом, закріпленим у частині другій статті 4 КК України, злочинність, караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, який діяв на час його вчинення. Припинення законної сили кримінально-правової норми тягне неможливість її застосування до діянь, що передбачені чи передбачалися у КК України раніше як злочини і скоєні після втрати цією нормою чинності. Водночас у випадках, коли новий закон про кримінальну відповідальність покращує юридичне становище особи, він поширюється і на діяння, вчинені до набрання ним чинності, тобто застосовується принцип ретроактивності.

Відповідно до ст. 58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

За змістом ч. 1 ст. 5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що скасовує злочинність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18 липня 2024 року № 3886-IX, який набрав чинності 09.08.2024 р., ст. 51 КУпАП викладено у новій редакцій та встановлено, що максимальний розмір викраденого чужого майна, в тому числі шляхом шахрайства, на момент вчинення правопорушення для кваліфікації дій особи як дрібне викрадення чужого майна за ч. 2 ст. 51 КУпАП не може перевищувати двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Підпунктом 169.1.1 статті 169 Податкового кодексу визначено, що податкова соціальна пільга (неподатковий мінімум доходу громадян) дорівнює 50% розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» прожиткового мінімуму для працездатної особи на 1 січня 2024 року становить 3028 грн., тобто неоподаткований мінімум доходів громадян становить 1514 грн. на 2024 рік, а 2 неоподаткованих мінімумів (ч. 2 ст. 51 КУпАП) становить 3028 грн.

Тобто, з 09.08.2024 р. сума викраденого майна, яка не перевищує 2 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, є дрібною крадіжкою та особа повинна нести відповідальність за відповідною частиною ст. 51 КУпАП.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_5 визнано судом винним у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненій в умовах воєнного стану, на загальну суму 665 грн. Дії ОСОБА_5 кваліфіковані за ч. 4 ст. 185 КК України.

Таким чином, внесені законодавцем зміни про кримінальну відповідальність призвели до часткової декриміналізації діяння, і дія Закону має зворотну дію у часі, тому скасовує кримінальну відповідальність у разі заподіяння злочином меншої шкоди, ніж встановлено нормою закону.

Пунктом 4-1 частини 1 статті 284 КПК України визначено, що кримінальне провадження закривається, якщо втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

З огляду на вказане, оскільки Законом України № 3886-ІХ збільшилася сума викраденого, з якої настає кримінальна відповідальність за злочини щодо права власності, то вказані обставини є у даному випадку підставою для закриття кримінального провадження за п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України.

При цьому доводи апеляційної скарги обвинуваченого не впливають на обов`язок суду щодо вирішення питання про закриття кримінального провадження.

Водночас, вирішуючи питання про закриття кримінального провадження, апеляційний суд враховує, що обвинувачений ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу на вирок суду в якій просив змінити вирок та призначити покарання не пов`язане з позбавленням волі. Таким чином, закриття кримінального провадження щодо нього з підстави, передбаченої п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК, буде більш сприятливим для обвинуваченого, аніж призначення покарання у відповідності до вимог апеляційної скарги. Відтак закриття кримінального провадження на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК не погіршить становище обвинуваченого ОСОБА_5 .

Враховуючи викладене, апеляційна скарга обвинуваченого підлягає частковому задоволенню, а вирок суду першої інстанції скасуванню із закриттям кримінального провадження на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Керуючись ст. ст. 284, 376, 404, 405, 407, 419 532 КПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_5 задовольнити частково.

Вирок Ленінського районного суду м. Миколаєва від 9 липня 2024 року відносно ОСОБА_5 , - скасувати.

На підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження щодо ОСОБА_5 за ч. 4 ст. 185 КК України, - закрити, у зв`язку із втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3