Справа № 346/4394/24
Провадження № 1-кп/346/633/24
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 серпня 2024 року м. Коломия

Коломийський міськрайонний суд

Івано-Франківської області

в складі головуючого судді ОСОБА_1

з участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні обвинувальний акт з угодою про визнання винуватості в кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР 31.07.2024 року за № 0000112, про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ., уродженця с. Голосків, Коломийського району Івано-Франківської області, жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, одруженого, на утриманні двоє неповнолітніх дітей, працюючого майстром лісу Отинійського лісництва філії «Коломийське лісове господарство» ДП «Ліси України», раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правоапорушення, передбаченого ч. 1 ст. 114-2 КК України,

ВСТАНОВИВ:

06.06.2024 року о 16 год. 47 хв. обвинувачений, діючи умисно, перебуваючи в с. Лісний Хлібичин, Коломийського району Івано-Франківської, поблизу залізничного переїзду (172 км, перегону «Коршів-Голосків»), який знаходиться на вулиці Незалежності вказаного населеного пункту, використовуючи особистий мобільний телефон марки «Samsung Galaxy A52» (IMEI 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 ), переслідуючи умисел направлений на поширення інформації щодо направлення, переміщення зброї, озброєння територією України, здійснив відеофіксацію переміщення військового озброєння на відкритих залізничних платформах, а саме бойових броньованих автомобілів марки «BMC «Kirpi», турецького виробництва, які відноситься до бойової колісної техніки і в залежності від модифікації можуть бути призначені для доставки десанту чи евакуації поранених з поля бою тощо.

Того дня, продовжуючи свою протиправну діяльність, з метою доведення злочинного умислу до кінця, близько 23 години 00 хвилин, використовуючи особистий акаунт « ОСОБА_6 »у соціальному медійному застосунку « ІНФОРМАЦІЯ_2 », за посиланням: ІНФОРМАЦІЯ_2 , розмістив відзнятий о 16 год. 47 хв. відеозапис, тривалістю 00:08 секунд, який відображає переміщення військового озброєння залізничним транспортом на ділянці місцевості поблизу залізничного переїзду, обладнаного шлагбаумом, а також світло-звуковою сигналізацією.

Станом на 08.06.2024 року зафіксовано 156,3 тисяч переглядів вищезазначеного відео користувачами соціально медійного застосунку «TikTok». Розмістивши відеозапис про переміщення військового озброєння, в загальнодоступному соціальному застосунку «TikTok», обвинувачений забезпечив публічне поширення вказаних відомостей, інформація про що не розміщувалася у відкритому доступі Генеральним штабом Збройних Сил України, Міністерством оборони України та іншими уповноваженими державними органами.

Вказані дії ОСОБА_4 , органом досудового розслідування кваліфіковано за ч. 1 ст. 114-2 КК України, як поширення інформації про направлення, переміщення зброї, озброєння територією Україну, тобто такої інформації, яка не розміщувалась (не поширювалась) у відкритому доступі ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 чи Служби безпеки України або в офіційних джерелах країн-партнерів, вчинене в умовах воєнного стану.

Під час досудового розслідування, а саме 13.08.2024 року між прокуроромвідділу нагляду за додержанням законів регіональним органом безпеки Івано-Франківської обласної прокуратури ОСОБА_7 , та обвинуваченим укладено угоду про визнання винуватості. Цю угоду підписано також вказаним захисником.

Відповідно до цієї угоди обвинувачений зобов`язується беззастережно визнати свою винуватість у вчиненні зазначеного злочину, відповідно до якого обвинувачений в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового розслідування злочину за обставин, викладених в обвинувальному акті. Сторони також узгодили, що за скоєння даного кримінального правопорушення підозрюваному призначається покарання у виді трьох років позбавлення волі зі звільненням від його відбування з випробуванням та встановленням обов`язків, передбачених пунктами 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України.

В підготовчому судовому засіданні прокурор просить затвердити зазначену угоду.

Обвинувачений підтримав угоду про визнання винуватості і просить суд затвердити її. При цьому він пояснив, що укладення угоди є цілком добровільним, обвинувачений повністю розуміє характер обвинувачення, вид покарання, наслідки невиконання угоди. Також обвинуваченому роз`яснено обмеження щодо права оскарження вироку та інші наслідки, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України.

Захисник також підтримала висловлені вказаними учасниками позиції.

Дослідивши зібрані досудовим розслідуванням докази в їхній сукупності, заслухавши позицію сторін кримінального провадження, перевіривши необхідні матеріли провадження, суд вважає, що дії обвинуваченого правильно кваліфіковані за ч. 1 ст. 114-2 КК України як поширення інформації про переміщення, рух, озброєння територією України за умови, що така інформація не розміщувалася (не поширювалася) у відкритому доступі Генеральним штабом Збройних Сил України, Міністерством оборони України, ІНФОРМАЦІЯ_4 чи Службою безпеки України, або в офіційних джерелах країн-партнерів, вчинене в умовах воєнного стану. Угода про визнання винуватості підлягає затвердженню з наступних підстав.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Відповідно до ч. 2 статті 469 КПК України угода про визнання винуватості може бути укладена за ініціативою прокурора або підозрюваного чи обвинуваченого.

Згідно з правилами ч. 4 вказаної статі угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів.

Злочин, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , є відповідно до ст.12 КК України є нетяжким злочином.

Статтею 472 КПК України передбачено, що в угоді про визнання винуватості зазначаються її сторони, формулювання підозри чи обвинувачення та його правова кваліфікація з зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, істотні для відповідного кримінального провадження обставини, беззастережне визнання підозрюваним чи обвинуваченим своєї винуватості у вчиненні кримінального правопорушення, обов`язки підозрюваного чи обвинуваченого щодо співпраці у викритті кримінального правопорушення, вчиненого іншою особою (якщо відповідні домовленості мали місце), умови часткового звільнення підозрюваного, обвинуваченого від цивільної відповідальності у вигляді відшкодування державі збитків внаслідок вчинення ним кримінального правопорушення, узгоджене покарання та згода підозрюваного, обвинуваченого на його призначення або на призначення покарання та звільнення від його відбування з випробуванням, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені статтею 473 цього Кодексу, наслідки невиконання угоди.

Судом встановлено, що вказані обставини знайшли своє відображення в розглядуваній угоді про визнання винуватості.

Судом встановлені обґрунтовані підстави вважати, що укладення угоди про визнання винуватості є добровільним. Взяті обвинуваченим ОСОБА_4 на себе за угодою про визнання винуватості зобов`язання є можливими для виконання.

Таким чином, суд дійшов висновку, що умови вказаної угоди відповідають вимогам закону, угода не суперечить інтересам суспільства, не порушує законні права, свободи та інтереси сторін чи інших осіб, а також відсутні інші підстави для відмови в затвердженні даної угоди, передбачені ч.7 ст.474 КПК України.

Обтяжуючою обставиною, передбаченою ст. 67 КК України, є вчинення злочину з використанням умов воєнного стану.

Пом`якшуючими покарання обставинами згідно зі ст. 66 КК України є щире каяття обвинуваченого та активне сприяння розкриттю злочину. Відповідно до ч. 2 ст. 66 КК України, суд може визнати такими, що пом`якшують покарання інші обставини. Такими суд визнає відсутність матеріальної шкоди та наявність на утриманні двох малолітніх дітей.

Необхідності застосування до обвинуваченого запобіжного заходу до набрання вироком законної сили суд не вбачає.

Долю речових доказів суд вирішує у відповідності до ст. 100 КПК України.

Витрати на залучення експерта відсутні.

Керуючись ст.ст. 100, 374, 469, 470, 472- 475 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 13.08.2024 року між прокуроромвідділу нагляду за додержанням законів регіональним органом безпеки Івано-Франківської обласної прокуратури ОСОБА_7 та обвинуваченим (підозрюваним) ОСОБА_4 .

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 114-2 КК України, і призначити йому узгоджене сторонами покарання у вигляді позбавленняволі на строк 3 (три) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 (один) рік.

На підставі пунктів 1, 2 ч. 1, пункту 2 ч. 3 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 :

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання;

3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації, виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

Речовий доказ - мобільний телефон марки «Sumsung», модель А52, із наявною картою пам`яті «San Disk» об`ємом памяті 64 Gb, після набрання вироком законної сили повернути власнику ОСОБА_4 .

У випадку невиконання угоди про визнання винуватості прокурор протягом встановлених законом строків давності притягнення обвинуваченого до кримінальної відповідальності за вчинення даного злочину має право звернутися до суду, який затвердив угоду, з клопотанням про скасування вироку.

На вирок може бути подана апеляція до Івано-Франківського апеляційного суду через Коломийський міськрайонний суд Івано-Франківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення:

- обвинуваченим - виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою та сьомою статті 474 КПК України , в тому числі не роз`яснення обвинуваченому наслідків укладення угоди;

- прокурором - виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

Суддя: ОСОБА_1