№ 178/1697/24
№ 1-кп/207/342/24
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 липня 2024 року Баглійський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у спрощеному провадженні кримінальне провадження внесене в ЄРДР за № 0000024 від 26.02.2024 року відносно обвинуваченого:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Марфівка Долинського району Кіровоградської області, громадянина України, маючого середню освіту, розлученого, неповнолітніх дітей на утриманні не маючого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , мешкаючого за адресою: АДРЕСА_2 , на підставі ст. 89 КК України раніше не судимого,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 190 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 , 25.02.2024 року в нічну пору доби, під час гостювання за місцем мешкання у ОСОБА_4 та ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_3 , у спільній компанії раніше знайомих між собою осіб ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , з метою заволодіння чужим майном під час бесіди з ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , під приводом тимчасового використання для прослуховування музики, вирішив попрохати у ОСОБА_7 мобільний телефон NOKIA С22 ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 , який належить останньому.

Далі, 25.02.2024 року в нічну пору доби, ОСОБА_3 продовжуючи спільний відпочинок з ОСОБА_7 за вищевказаною адресою та реалізуючи свої наміри направлені на заволодіння чужим майном, використовуючи раніше товариські відносини, які були між останніми, запевнив ОСОБА_7 , що після використання у визначений термін, а саме після прослуховування музики, поверне вищевказаний мобільний телефон, та ОСОБА_7 , будучи впевненим у дійсності намірів останнього, погодився на умови ОСОБА_3 та передав до рук останнього мобільний телефон марки «NOKIA» моделі С22 ТА-1533 ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 в якому перебувала сім-карта оператора «Київстар» НОМЕР_3 .

Після чого, ОСОБА_3 , скориставшись тим, що ОСОБА_7 , ведений о оману останнім та добровільно передав зазначений мобільний телефон, не переслідуючи в дійсності мету з якою отримав його, а з метою особистого використання мобільного телефону, що належить ОСОБА_7 , для власних потреб, діючи умисно, цілковито усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та усвідомлюючи їх наслідки, використав момент коли ОСОБА_7 тимчасово відлучився від місця відпочинку, а інші не спостерігали за його діями, через словесний конфлікт, який виник між ними, взяв до рук мобільний телефон «NOKIA» моделі С22 ТА-1533 ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 в якому перебувала сім-карта оператора «Київстар» НОМЕР_3 та залишив місце спільного відпочинку - територію домоволодіння за адресою: АДРЕСА_3 .

В подальшому, ОСОБА_3 , прохання потерпілого повернути вищевказаний мобільний телефон ігнорував та зустрічей уникав.

07.06.2024 року в період часу з 12 години 12 хвилин по 13 годин 12 хвилин, в ході проведення санкціонованого обшуку згідно ухвали Криничанського районного суду Дніпропетровської області від 05 червня 2024 року, за місцем мешкання ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_2 , співробітниками відділення поліції №6 Кам`янського районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області в приміщені будинку, що розташований на території вищевказаного домоволодіння, було виявлено та вилучено мобільний телефон NOKIA С22, ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 , в якому знаходилися сім-карти № НОМЕР_4 та № НОМЕР_5 , які належать ОСОБА_3 та які він використовував для власних потреб.

Отже, ОСОБА_3 , шляхом зловживання довірою заволодів майном потерпілого ОСОБА_7 , чим спричинив останньому матеріальний збиток, що становить 2719,20 грн.

Таким чином, ОСОБА_3 обвинувачується у заволодінні чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), тобто у скоєнні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.190 КК України.

Відповідно до положень ч.2 ст. 12 КК України, кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 190 КК України, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 , є кримінальним проступком.

Частиною 2 статті 381 КПК України визначено, що суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта.

Як вбачається з доданої до обвинувального акту письмової заяви ОСОБА_3 , що складена у присутності захисника ОСОБА_8 , обвинувачений беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального проступку, згоден із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлений з обмеженням права апеляційного оскарження та надав згоду на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні.

Також додано заяву потерпілого ОСОБА_7 , яку він підписав про те, що не заперечує щодо розгляду справи у спрощеному провадженні, згоден із встановленими обставинами та ознайомлений з обмеженнями права на апеляційне оскарження.

Окрім цього, до обвинувального акта долучено матеріали дізнання у кримінальному провадженні, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000024 від 26.02.2024 року відносно ОСОБА_3 .

З урахуванням вищевикладеного, суд вважає за можливе розглянути обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження.

Дослідивши наявні у кримінальному провадженні докази, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого йому кримінального проступку повністю доведена, а його дії вірно кваліфіковані за ч.1 ст. 190 КК України, як заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство).

Відповідно до положень ст. 50 КК України, до особи, визнаної винною за вироком суду у вчиненні кримінального правопорушення застосовується покарання, яке є заходом примусу і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

На підставі ч.2 ст. 382 КПК України, вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченому, відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому, відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

При обранні виду та міри покарання обвинуваченому відповідно до ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим проступку, особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують його покарання, які наведені вище. Суд вважає, що обвинуваченому має бути призначене покарання в межах санкції, передбаченої ч.1 ст. 190 КК України, а саме: у виді обмеження волі із застосуванням ст. 75 КК України, тобто з випробуванням, що буде достатнім для його виправлення та запобігання вчиненню нових злочинів. Покласти на ОСОБА_3 обов`язки передбачені п.1, п.2 ч.1, п.2 ч.3 ст. 76 КК України не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця свого проживання, роботи, а також періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Запобіжний захід стосовно обвинуваченого не обирався.

Цивільний позов у даному кримінальному провадженні не заявлено.

Судові витрати у кримінальному провадженні на залучення експерта необхідно покласти на обвинуваченого.

Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 190 КК України та призначити йому покарання у виді 01 (одного) року обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням строком на 01 (один) рік.

На підставі п.1, п.2 ч.1, п.2 ч.3 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_3 : періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід стосовно ОСОБА_3 не обирався.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави судові витрати за проведення судової товарознавчої експертизи №2839/24 від 11.06.2024 року в сумі 320 гривень 00 копійок.

Речовий доказ по справі: мобільний телефон NOKIA С22, ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 , який знаходиться на зберіганні в камері схову речових доказів ВП №6 Кам`янського РУП - повернути ОСОБА_7 .

Вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому ст.ст. 381, 382 КПК України, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини. Якщо вирок було ухвалено без виклику особи, яка його оскаржує, в порядку, передбаченому ст. 382 цього Кодексу, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду з урахуванням особливостей, передбачених статтею 394 КПК України протягом 30 днів з дня отримання його копії.

Вирок суду першої інстанції, якщо інше не передбачено КПК України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надсилається учасникам судового провадження. Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Суддя ОСОБА_1