В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Єдиний унікальний номер № 285/6030/23

Провадження № 1-кп/0285/278/24

25 липня 2024 року м. Звягель

Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області в складі:

головуючої судді……………….... ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання....... ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора……………………..... ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ........................... ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду об`єднане кримінальне провадження, внесене 06.09.2023 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001034,

по обвинуваченню: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

РНОКПП НОМЕР_1 ,громадянина України, українця, освіта середня, не одруженого,

уродженця, зареєстрованого та жителя АДРЕСА_1 ,

офіційно не працює,

за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 05.08.2023 близько 00:00 год, перебуваючи на території домоволодіння по АДРЕСА_2 , побачив обпертий на металеву стійку з тильної сторони житлового будинку непристебнутий велосипед, який вирішив таємно викрасти. Реалізуючи свій злочинний умисел, переслідуючи корисливий мотив, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, бажаючи незаконно збагатитися за рахунок чужого майна, достовірно знаючи, що по всій території України з 24.02.2022 введено воєнний стан, строк дії якого у встановленому законом порядку продовжено, того ж дня, без розриву у часі, переконавшись у відсутності власника та сторонніх осіб, які б могли перешкодити вчиненню кримінального правопорушення, ОСОБА_4 зайшов на територію тильної зазначеного вище житлового будинку, де взяв у руки бувший у використанні велосипед торговельної марки «Тіtan» вартістю 4085 грн, що належить ОСОБА_5 . В подальшому ОСОБА_4 на вказаному велосипеді залишив місце вчинення злочину та розпорядився викраденим майном на власний розсуд, чим завдав потерпілій ОСОБА_5 матеріальний збиток на суму 4085 грн.

Крім того, 10.08.2023 близько 01 год ОСОБА_4 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, мобільного телефону марки «Samsung Galaxy А12» 4/64 Gb, належного ОСОБА_6 , через незачинені двері проник до адміністративної будівлі ІНФОРМАЦІЯ_2 ), по АДРЕСА_1 , де на столі знаходився вказаний мобільний телефон. Реалізуючи свій злочинний умисел, переслідуючи корисливий мотив, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, бажаючи незаконно збагатитися за рахунок чужого майна, достовірно знаючи, що по всій території України з 24.02.2022 року введено воєнний стан, строк дії якого у встановленому законом порядку продовжено, без розриву у часі, переконавшись що за його діями ніхто не спостерігає та вони лишаються не поміченими, ОСОБА_4 підійшов до столу, з якого умисно, таємно викрав бувший у використанні мобільний телефон марки «Samsung Galaxy А12» 4/64 Gb, вартістю 3599,67 грн. З останнім ОСОБА_4 залишив місце вчинення злочину та розпорядився викраденим майном на власний розсуд, чим завдав потерпілому ОСОБА_6 матеріальний збиток на суму 3599,67 грн.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у пред`явленому обвинуваченні визнав повністю та пояснив, що дійсно вчинив крадіжку майна ОСОБА_5 та ОСОБА_6 за обставин, викладених в обвинувальних актах, згоден з кваліфікацією своїх дій, у вчиненому щиро кається.

Показання обвинуваченого відповідають фактичним обставинам справи і учасниками процесу не оспорюються.

Потерпілі ОСОБА_5 та ОСОБА_6 в судове засідання не прибули, надіслали заяви (а.с.25, 37) про розгляд справи за їх відсутності, стосовно міри покарання обвинуваченому покладаюся на розсуд суду, будь-яких претензій до нього не мають, цивільні позови не заявляли. Також ОСОБА_6 у своїй заяві зазначив, що завданий йому матеріальний збиток відшкодований.

Приймаючи до уваги той факт, що обвинувачений в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованих йому органом досудового слідства кримінальних правопорушеннях при обставинах, викладених у обвинувальному акті, правильно розуміє зміст цих обставин та беручи до уваги, що прокурор також не оспорював фактичні обставини провадження, на підставі ч.3 ст.349 КПК України, за згодою прокурора, судом визнано недоцільним дослідження письмових доказів. При цьому судом роз`яснено учасникам судового провадження, що вони будуть позбавлені права оспорювати ці обставини справи в апеляційному порядку.

Суд враховує, що відповідно до рішення Європейського Суду з прав людини від 27.02.1980 у справі Девеер проти Бельгії, держава та її судові органи зобов`язані забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних справ шляхом спрощеного та скороченого розгляду, і суд має перевірити, чи не був такий вибір зумовлений виключно бажанням завершити справу швидко, без участі повної судової процедури та не привертаючи уваги громадськості та засобів масової інформації, чи бажанням бути обвинуваченим у вчиненні менш тяжких злочинів, заручившись підтримкою прокурора щодо отримання менш суворого покарання або взагалі звільнення від покарання за окремими епізодами справи.

Позиція обвинуваченого ОСОБА_4 щодо розгляду справи у порядку, передбаченому ч.3 ст.349 КПК України, є добровільною і не пов`язана з вищевказаними чинниками, сумнівів у добровільності такої позиції в суду немає.

Дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, суд знаходить доведеною винність обвинуваченого ОСОБА_4 та його умисні дії, які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), поєднані з проникненням у приміщення, вчинені в умовах воєнного стану, кваліфікує за ч.4 ст.185 КК України.

Прокурор в судовому засіданні просив призначити обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років із застосуванням до нього ст.75 КК України строком на 3 роки та покладенням обов`язків, передбачених ст.76 КК України.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , є щире каяття та добровільне відшкодування завданого збитку.

Суд не погоджується з позицією сторони обвинувачення, що в діях ОСОБА_4 є активне сприяння розкриттю злочину, оскільки під такими розуміються дії винної особи, спрямовані на надання органам досудового розслідування і суду допомоги у з`ясуванні дійсних обставин справи, які ще не були відомі цим органам. Саме лише підтвердження інформації, вже встановленої компетентними органами з інших джерел, не є активним сприянням у розкритті злочину. В матеріалах справи відсутні будь-які відомості про те, що обвинувачений надавав органам досудового розслідування допомоги у з`ясуванні дійсних обставин справи, які ще не були відомі.

Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_4 , не встановлено.

При обранні виду і міри покарання обвинуваченому, суд враховує:

ступінь тяжкості вчинених ним правопорушень, які відносяться до категорій тяжких, їх характер;

вік та дані про особу, який не судимий в силу ст.89 КК України; вину у скоєному визнав, щиро розкаявся у вчиненому, добровільно відшкодував завданий збиток, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, за місцем проживання скарги на нього відсутні;

положення ст.ст.50, 65 КК України, згідно яким особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення і попередження нових кримінальних правопорушень.

Також варта уваги позиція потерпілих, які не наполягають на суворій мірі покарання.

Необхідно зазначити, що у правовій державі покарання передусім є виправним та превентивним засобом, в якій мають використовуватися не надмірні, а лише необхідні й зумовлені метою заходи. Виправлення як мета покарання це той наслідок, якого прагне досягнути держава передбаченими законом заходами примусу, це ті певні зміни в особистості винної особи, які утримують її в подальшому від вчинення нових злочинів. З моральної точки зору, виправлення обвинуваченого і є кінцевою метою покарання.

Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного, які підлягають обов`язковому врахуванню.

Резюмуючи викладене, суд погоджується з думкою прокурора щодо виду та строку покарання та призначає обвинуваченому покарання у виді 5 років позбавлення волі. Разом з тим, враховуючи особу обвинуваченого, який усвідомив протиправність своїх дій, його відношення до скоєного, думку прокурора та потерпілих, суд приходить висновку про те, що обвинувачений ОСОБА_4 не є особою, небезпечною для суспільства, а тому його виправлення можливе без ізоляції від суспільства із застосуванням положень ст.75 КК України в умовах звільнення його від відбування основного покарання з випробуванням. На підставі ст.76 КК України на обвинуваченого покладатимуться відповідні обов`язки кримінально-виправного характеру.

Запобіжний захід не обирався і суд не вбачає підстав для його обрання.

Процесуальні витрати під час досудового розслідування у кримінальних провадженнях в сумі 1912 грн за проведення товарознавчих експертиз, а саме: №СЕ-19/106-23/13581-ТВ від 24.10.2023 в розмірі 956 грн та №СЕ-19/106-23/11626-ТВ від 11.09.2023 в розмірі 956 грн, слід стягнути з обвинуваченого відповідно до вимог ст.124 КПК України.

Цивільний позов по справі не заявлений.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді від 12.09.2023 на майно, вилучене під час проведення 06.09.2023 огляду місця події: велосипед з маркувальними написами «Titan», «Xtp», «Danther», який належить ОСОБА_5 , необхідно скасувати.

Доля речових доказів вирішується судом відповідно до правил, передбачених ст.100 КПК України.

Керуючись статтями 337, 370, 371, 374 КПК України,

УХВАЛИВ:

Визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді 5 років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного судом покарання із випробуванням, встановивши йому іспитовий строк тривалістю 3 роки.

Покласти на засудженого ОСОБА_4 обов`язки, передбачені п.п.1, 2 ч.1, п.2 ч.3 ст.76 КК України:

періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації,

повідомляти його про зміну місця проживання і роботи

та не виїжджати за межі України без його погодження.

Підстав для обрання запобіжного заходу суд не вбачає.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати за проведення експертиз під час досудового розслідування в сумі 1912 грн.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді від 12.09.2023, на велосипед з маркувальними написами «Titan», «Xtp», «Danther», який належить ОСОБА_5 .

Речові докази у кримінальному провадженні: велосипед з маркувальними написами «Titan», «Xtp», «Danther», який переданий на зберігання до кімнати зберігання речових доказів Звягельського РВП ГУНП в Житомирській області, передати власнику ОСОБА_5 .

Вирок може бути оскаржений шляхом подачі апеляційної скарги на нього через Новоград-Волинський міськрайонний суд до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювались під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до ч.3 ст.349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Головуюча суддя ОСОБА_1