ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 495/6913/24

Номер провадження 1-кп/495/862/2024

19 липня 2024 рокум. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області у складі:

головуючого одноособово судді ОСОБА_1

при секретарі судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Білгород-Дністровського кримінальне провадження внесеного в ЄРДР № 0000215 за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Нерубайське, Біляївський район, Одеська область, громадянина України, раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 358, ч.4 ст.358 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачений ОСОБА_3 скоїв кримінальне правопорушення при наступних обставинах:

Так, Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24.02.2022 в Україні введено воєнний стан. Відповідно до вимог п. 6 ч. 1 ст. 8 Закону України «Про правовий режим воєнного стану», встановлено особливий режим в`їзду і виїзду громадян за територію України, а також обмеження щодо заборони перетинання деяких транзитних ділянок на прикордонній території України громадянами України, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Будучи обізнаним про правові наслідки прийнятих нормативно-правових актів, обвинувачений ОСОБА_3 , маючи на меті здійснювати безперешкодний перетин транзитної ділянки автодороги «Одеса-Рені», всупереч вимог «Правил перетинання державного кордону громадянами України», затверджених Постановою Кабінету міністрів України від 27 січня 1995 року № 57, на початку січня 2024 року, вирішив виготовити три свідоцтва про народження дітей, в графі «Батько» яких зазначити свої особисті дані, з метою їх подальшого використання.

На початку січня 2024 року, перебуваючи за місцем проживання, за адресою: АДРЕСА_1 , обвинувачений ОСОБА_3 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер власних дій, передбачаючи їх наслідки та бажаючи їх настання, використовуючи стаціонарний комп`ютер, безударний знакосинтезуючий друкарський пристрій - струменевий принтер, письмове приладдя, кліше печатки, які придбав для вчинення кримінального правопорушення, виготовив завідомо підроблені документи, а саме свідоцтво про народження серії НОМЕР_1 на ім?я ОСОБА_4 , серії НОМЕР_2 на ім?я ОСОБА_5 , серії НОМЕР_3 на ім?я ОСОБА_6 , в графі «Батько» яких, зазначив свої анкетні дані, а саме - « ОСОБА_3 », «громадянин України».

Досудовим розслідуванням встановлено, що бланк свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 25 січня 2024 року на ім`я ОСОБА_4 , бланк свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 12 січня 2015 року на ім`я ОСОБА_5 , бланк свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 від 24 січня 2024 року на ім`я ОСОБА_6 , за своїми характеристиками не відповідають аналогічним документам, які знаходяться в офіційному обігу на території України.

Крім того, обвинувачений ОСОБА_3 , за допомогою клейкої речовини, здійснив вклейку трьох погрудних кольорових фотокарток різних дітей на сторінках 2, 3, 4 паспорту громадянина України для виїзду за кордон серії НОМЕР_4 на своє ім`я. На вказані фотокартки ОСОБА_3 наніс кліше печатки «ДЕРЖАВНА МІГРАЦІЙНА СЛУЖБА УКРАЇНИ 74.34.1».

Досудовим розслідуванням встановлено, що державна реєстрація народження ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 не здійснювалась, актові записи про народження вказаних осіб органами державної реєстрації актів цивільного стану не складались.

24 лютого 2024 року, маючи на меті здійснити безперешкодний перетин транзитної ділянки автодороги «Одеса-Рені», всупереч вимог «Правил перетинання державного кордону громадянами України», затверджених Постановою Кабінету міністрів України від 27 січня 1995 року № 57, обвинувачений ОСОБА_3 прибув на контрольний пункт «Маяки», який розташований за адресою: Одеська область, Одеський район, автодорога Одеса Рені, 49 км.

В цей же день, близько 22 години 32 хвилини, під час проходження прикордонного паспортного контролю, обвинувачений ОСОБА_3 , діючи умисно, тобто усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, достовірно знаючи, що свідоцтва про народження дітей є підробленими, оскільки не отримував їх в порядку, передбаченому Законом України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» та «Правилами державної реєстрації актів цивільного стану в Україні», затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року № 52/5, пред`явив працівнику Державної прикордонної служби України завідомо підроблені документи, а саме свідоцтво про народження серії НОМЕР_1 на ім?я ОСОБА_4 ; серії НОМЕР_2 на ім?я ОСОБА_5 ; серії НОМЕР_3 на ім?я ОСОБА_6 , в графі «Батько» яких зазначений ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та які не відповідають аналогічним документам, що видавались (видаються) уповноваженими установами на території України, а також паспорт громадянина України для виїзду за кордон серії НОМЕР_4 на своє ім`я, з вклеєними самостійно трьома погрудними кольоровими фотокартками різних дітей на сторінках 2,3,4, тобто використав завідомо підроблені документи.

Стаття 381 КПК України передбачає, що після отримання обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку суд у п`ятиденний строк, а у разі затримання особи у порядку, передбаченому частиною четвертою статті 298-2 цього Кодексу, невідкладно призначає судовий розгляд.

Суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта.

Стаття 382 КПК України передбачає, що суд у п`ятиденний строк з дня отримання обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку, а в разі затримання особи у порядку, передбаченому частиною четвертою статті 298-2 цього Кодексу, невідкладно вивчає його та додані до нього матеріали і ухвалює вирок.

Вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Суд має право призначити розгляд у судовому засіданні обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку та викликати для участі в ньому учасників кримінального провадження, якщо визнає це за необхідне.

З урахуванням викладеного, та того, що обвинувачений ОСОБА_3 не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта в спрощеному порядку, суд вважає необхідним провести судовий розгляд обвинувального акта за обвинуваченням ОСОБА_3 за ч.1 ст. 358, ч.4 ст.358 КК України за відсутності учасників судового провадження.

Судом досліджені додані до обвинувального акта докази, встановлені органом досудового розслідування, а саме:

- витяги з ЄРДР № 0000215 від 25.02.2024 року за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 358, ч.4 ст.358 КК України;

- рапортом від 24.02.2024 року;

- протокол огляду та фото таблицею до нього від 25.02.2024 року;

- висновком експерта № СЕ-19/116-24/12200-ДД від 26.06.2024 року;

- постановою про долучення речового доказу до матеріалів кримінального провадження від 25.02.2024 року;

- протоколом огляду предмету від 02.04.2024 року;

- повідомлення про підозру ОСОБА_3 від 13.07.2024 року у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 358, ч.4 ст.358 КК України;

- протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_3 щодо обставин вчинення ним кримінального проступку від 13.07.2024 року.

Аналізуючи зібрані та досліджені докази в їх сукупності, суд вважає доведеною вину обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку та кваліфікує їх:

за ч.1 ст. 358 КК України підроблення посвідчення та іншого офіційного документу, який видається установою і який надає права, з метою використання його підроблювачем;

за ч.4 ст.358 КК України - використання завідомо підробленого документа.

Відповідно до ч.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 04.11.1950 року ратифікованої законом України від 17.07.1997 №475/97-ВР - кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Оскільки в судовому засіданні було встановлено обґрунтованість висунутого проти обвинуваченого ОСОБА_3 кримінального обвинувачення, суд вважає необхідним призначити йому покарання.

Відповідно до приписів ст. 65 КК України, суд призначає покарання: 1) у межах, установлених у санкції статті Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу; 2) відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; 3) враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує суспільну небезпеку та характер вчиненого ним кримінального правопорушення, позитивну характеристику по місцю мешкання, його вік, стан здоров`я, що він раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, вчинив кримінальний проступок, його каяття у скоєному.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_3 раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, його ставлення до вчиненого, а саме те, що він щиро розкаявся у скоєному та не оспорює обставини, встановлені органом дізнання, те,що він має постійне місце проживання на території України, суд вважає за можливе призначити йому покарання у вигляді штрафу.

Суд приходить до переконання, що саме таке покарання відповідає вимогам справедливості при застосуванні покарання і відображує співмірність злочину та кари і таке покарання буде достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Стягнути с обвинуваченого ОСОБА_3 на користь держави судові витрати за проведення судової технічної експертизи в сумі 3029,12 грн.

Речовий доказ: паспорт громадянина України для виїзду за кордон серії НОМЕР_4 на ім`я ОСОБА_3 ; свідоцтво про народження серії НОМЕР_1 на ім?я ОСОБА_4 ; серії НОМЕР_2 на ім?я ОСОБА_5 ; серії НОМЕР_3 на ім?я ОСОБА_6 , які зберігається в матеріалах кримінального провадження залишити в матеріалах кримінального провадження.

Скасувати арешт з паспорта громадянина України для виїзду за кордон серії НОМЕР_4 на ім`я ОСОБА_3 ; свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 на ім?я ОСОБА_4 ; серії НОМЕР_2 на ім?я ОСОБА_5 ; серії НОМЕР_3 на ім?я ОСОБА_6 , який був накладений ухвалою слідчого судді Біляївського районного суду Одеської області від 29.02.2024 року.

Цивільний позов по даному кримінальному провадженню відсутній.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 не обирався.

Керуючись ст. ст. 368, 370, 374, 381, 382, 394 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винним у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 358, ч.4 ст.358 КК України, та на підставі санкцій вказаних статей призначити йому покарання :

- за ч.1 ст. 358 КК України у вигляді сплати штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 850 грн.;

- за ч. 4 ст. 358 КК України у вигляді сплати штрафу в розмірі тридцяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 510 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити засудженому ОСОБА_3 покарання у вигляді сплати штрафу в розмірі ста неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 850 грн.

Запобіжний захід засудженому ОСОБА_3 не обирався.

Стягнути с засудженого ОСОБА_3 на користь держави судові витрати за проведення судової технічної експертизи в сумі 3029,12 грн.

Речовий доказ: паспорт громадянина України для виїзду за кордон серії НОМЕР_4 на ім`я ОСОБА_3 ; свідоцтво про народження серії НОМЕР_1 на ім?я ОСОБА_4 ; серії НОМЕР_2 на ім?я ОСОБА_5 ; серії НОМЕР_3 на ім?я ОСОБА_6 , які зберігається в матеріалах кримінального провадження залишити в матеріалах кримінального провадження.

Скасувати арешт з паспорта громадянина України для виїзду за кордон серії НОМЕР_4 на ім`я ОСОБА_3 ; свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 на ім?я ОСОБА_4 ; серії НОМЕР_2 на ім?я ОСОБА_5 ; серії НОМЕР_3 на ім?я ОСОБА_6 , який був накладений ухвалою слідчого судді Біляївського районного суду Одеської області від 29.02.2024 року.

Цивільний позов по даному кримінальному провадженню відсутній.

Вирок може бути оскаржений до Одеського апеляційного суду протягом 30 днів з моменту його проголошення, через Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області.

Відповідно до ч.1 ст. 394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Суддя: ОСОБА_1