ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ЄУН: 336/9226/24

Провадження №: 1-кп/336/1252/2024

13 листопада 2024 року м. Запоріжжя

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участі прокурора ОСОБА_3 , захисника адвоката ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Бабурка, Запорізької області, громадянина України, який проходить військову службу на посаді стрільця-санітара 1 штурмового відділення 2 штурмового взводу 1 штурмової роти військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «солдат», проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, -

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 4 ст. 296, ч. 4 ст. 410, ч. 4 ст. 408 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

14.06.2021 наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройові частині) № НОМЕР_2 ОСОБА_5 зараховано до списків особового складу, на всі види забезпечення та призначено на посаду водія 1 штурмової роти військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «солдат». В подальшому ОСОБА_5 переведено на посаду механіка-водія 2 штурмового відділення 2 штурмового взводу 1 штурмової роти військової частини НОМЕР_1 .

Відповідно до Указу Президента України ОСОБА_6 від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

В подальшому, відповідними Указами Президента України ОСОБА_6 , правовий режим воєнного стану в Україні продовжувався та діє до теперішнього часу.

Згідно з вимогами ст. 1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Відповідно до ст. 65 Конституції України, ст. 17 Закону України

«Про оборону України», ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України, які проходять військову службу відповідно до законодавства.

Солдат ОСОБА_5 , проходячи військову службу за мобілізацією, відповідно до вимог ст.ст. 9, 11, 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України,

ст.ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, суворо дотримуватися Статутів Збройних Сил України, бути дисциплінованим, не допускати негідних вчинків самому та утримувати від них інших військовослужбовців, виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг завдань, доручених йому за посадою та берегти державне майно.

Положеннями ст.ст. 1, 3, 4 Закону України «Про правовий режим майна у Збройних Силах України» визначено, що військове майно це державне майно, закріплене за військовими частинами, закладами, установами та організаціями Збройних Сил України.

З моменту надходження майна до Збройних Сил України і закріплення його за військовою частиною воно набуває статусу військового майна. Військові частини (установи) використовують закріплене за ними військове майно лише за його цільовим та функціональним призначенням.

Облік, інвентаризація, зберігання, списання, використання та передача військового майна здійснюються у спеціальному порядку, що визначається Кабінетом Міністрів України.

Проте, солдат ОСОБА_5 , діючи всупереч зазначеним вище вимогам законодавчих та підзаконних актів, в умовах воєнного стану, вчинив злочин за наступних обставин.

Так солдат ОСОБА_5 діючи умисно, з корисливих мотивів, спрямованих на викрадення військового майна, у не встановлений в ході досудового розслідування час, однак не раніше 03 березня 2022 року, перебуваючи в районі н.п. Розівка, Пологівського району, Запорізької області, виявив автомат «АКМС», калібру 7,62х39 мм. заводський серійний номер НОМЕР_3 та, розуміючи, що вказана зброя перебуває у власності військової частини НОМЕР_1 та визнана втраченою під час активний бойових дій в ході евакуації особового складу військової частини НОМЕР_1 з займаних бойових позиції, являється військовим майном, визначив його об`єктом свого злочинного посягання.

Безпосередньо після виявлення вказаного військового майна, ОСОБА_5 , реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на викрадення військового майна, діючи умисно, таємно, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає та автомат «АКМС» калібру 7,62х39 мм. заводський серійний номер НОМЕР_3 визнано втраченим, з корисливих мотивів і особистої зацікавленості, в умовах воєнного стану, шляхом вільного доступу здійснив викрадення вказаного військового майна спричинивши тим самим збитки державі в особі військової частини НОМЕР_1 на суму 3 415 гривень.

Після цього, ОСОБА_5 вказане військове майно зберігав при собі, а в подальшому перебуваючи у відпустці перевіз до місця свого мешкання, за адресою:

АДРЕСА_1 таким чином розпорядився викраденим військовим майном на власний розсуд.

Крім того 14.06.2021 наказом командира військової частини НОМЕР_1

(по стройові частині) № НОМЕР_2 ОСОБА_5 зараховано до списків особового складу, на всі види забезпечення та призначено на посаду водія 1 штурмової роти військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «солдат». В подальшому ОСОБА_5 переведено на посаду механіка-водія 2 штурмового відділення 2 штурмового взводу 1 штурмової роти військової частини НОМЕР_1 .

Відповідно до «Положення про дозвільну систему», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 576 від 12.10.1992 року та інструкції «Про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної і холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів з гумовими або аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та зазначених патронів, а також боєприпасів до зброї або вибухових матеріалів» передбачено порядок отримання дозвільних документів на придбання бойових припасів.

Разом з тим, ОСОБА_5 знаючи про те, що для придбання даних предметів необхідний передбачений законом дозвіл, у не встановлений в ході досудового розслідування час, однак не раніше 03 березня 2022 року, перебуваючи в районі АДРЕСА_2 , діючи умисно, таємно, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає та автомат «АКМС» калібру 7,62х39 мм. заводський серійний номер НОМЕР_3 визнано втраченим, з корисливих мотивів і особистої зацікавленості, в умовах воєнного стану, шляхом вільного доступу здійснив викрадення вказаного військового майна тим саме не законно придбав бойову нарізну автоматичну вогнепальну зброю, крім того, у невстановлений в ході досудового розслідування час та у невстановленому в ході досудового розслідування місці ОСОБА_5 придбав 18 патронів калібру 7,62х39 мм.

В подальшому після придбання вогнепальної зброї та бойових припасів до неї, не маючи відповідного та передбаченого законом дозволу, у період часу приблизно з 03 березня 2022 року до 05 січня 2023 року ОСОБА_5 , діючи умисно, зберігав вказаний автомат споряджений НОМЕР_4 бойовими проміжними патронами, калібру 7,62х39 мм у автомобілі «Renault Megane» реєстраційний номер НОМЕР_5 , який перебуває у його користування та належить на праві власності ОСОБА_7 , тим саме незаконно зберігав бойову нарізну автоматичну вогнепальну зброю бойові припаси.

Крім того 14.06.2021 наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройові частині) № НОМЕР_2 ОСОБА_5 зараховано до списків особового складу, на всі види забезпечення та призначено на посаду водія 1 штурмової роти військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «солдат». В подальшому ОСОБА_5 переведено на посаду стрільця-санітара 1 штурмового відділення 2 штурмового взводу 1 штурмової роти військової частини НОМЕР_1 .

Відповідно до статті 3 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Згідно статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 28 Конституції України, ніхто не може бути підданий катуванню, жорстокому, нелюдському або такому, що принижує його гідність, поводженню чи покаранню.

Згідно ст.ст. 3, 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, ратифікованої Законом України № 475/97-ВР від 17.07.1997, нікого не може бути піддано катуванню або нелюдському чи такому, що принижує гідність, поводженню або покаранню. Кожен має право на свободу та особисту недоторканність.

Обмеження прав і свобод людини допускається виключно на підставах та в порядку, визначених Конституцією і законами України.

05 січня 2023 року, приблизно о 13 годині 30 хвилин, більш точний час в ході досудового розслідування не встановлено, реалізовуючи свій раптово виниклий злочинний умисел, направлений на грубе порушення громадського порядку, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, діючи умисно, незаконно проник на територію домоволодіння, яке розташовано за адресою: АДРЕСА_3 , яке належить на праві приватної власності ОСОБА_8 , де із хуліганських спонукань, виявляючи зневажливе ставлення до громадського порядку, з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, демонструючи зверхність та вседозволеність, прагнучи показати свою зневагу до існуючих правил та норм поведінки, протиставивши себе іншим громадянам і суспільству, порушив спокій громадян, а саме ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , які перебували у будинку, розташованому на території вищевказаного домоволодіння, та мешканцям сусідніх будинків.

Так ОСОБА_5 перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння реалізовуючи свій раптово виниклий злочинний умисел, направлений на грубе порушення громадського порядку, будучи невдоволеним, тим що ОСОБА_8 повідомила, що її сина ОСОБА_10 немає вдома та попросила ОСОБА_5 , покинути територію її домоволодіння, тривалий час виражався у її бік нецензурної лайкою, а в подальшому перебуваючи на території вказаного домоволодіння продемонстрував ОСОБА_8 наявну у нього вогнепальну зброю, а саме автомату «АКМС» калібру 7,62х39 мм. заводський серійний номер НОМЕР_3 , та з метою залякування останньої, здійснив не менше 3 пострілів з автомату «АКМС» калібру 7,62х39 мм. заводський серійний номер НОМЕР_3 , у випадковому напрямку, що створювало реальну загрозу для життя чи здоров`я громадян.

Тим самим, ОСОБА_5 , своїми діями грубо порушив громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, вчинене із застосуванням вогнепальної зброї.

Крім того 14.06.2021 наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройові частині) № НОМЕР_2 ОСОБА_5 зараховано до списків особового складу, на всі види забезпечення та призначено на посаду водія 1 штурмової роти військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «солдат». В подальшому ОСОБА_5 переведено на посаду стрільця-санітара 1 штурмового відділення 2 штурмового взводу 1 штурмової роти військової частини НОМЕР_1 .

Відповідно до Указу Президента України від 24 лютого 2022 року

№ 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року.

Згідно з вимогами ст. 1 Закону України « Про правовий режим воєнного стану» воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Відповідно до ст. 65 Конституції України, ст. 17 Закону України

«Про оборону України», ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України, які проходять військову службу відповідно до законодавства.

Будучи військовослужбовцем військової служби по мобілізації, солдат

ОСОБА_5 , згідно з вимогами ст. ст. 9, 11, 16, 28, 30, 37 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 3, 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, бути дисциплінованим та виявляти повагу до командирів (начальників), беззастережно, неухильно точно та у встановлений строк виконувати їх накази, знати та виконувати свої обов`язки, додержуватися вимог військових статутів, поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків.

В свою чергу, солдат ОСОБА_5 достовірно знаючи свої обов`язки, передбачені зазначеним вище законодавством, яке регламентує порядок виконання військового обов`язку і проходження військової служби, маючи можливість належно їх виконувати, свідомо допустив їх порушення, вчинивши військовий злочин за наступних обставин.

Так 28 січня 2023 року солдат ОСОБА_5 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи в умовах воєнного стану, самовільно залишив тимчасове місця служби, а саме місце розташування військової частини НОМЕР_1 , в район АДРЕСА_4 , при цьому солдат ОСОБА_5 свої службові обов`язки не виконував, час проводив на власний розсуд, та про своє місцезнаходження до органів командування, в органи військового та цивільного управління не повідомляв до 22 квітня 2024 року, коли був затриманий співробітниками Державного бюро розслідувань.

Обвинувачений свою провину в викладеному вище визнав повністю, про обставини скоєного дав відповідні написаному вище свідчення, згідно яких його було призначено на посаду водія 1 штурмової роти військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «солдат». В подальшому ОСОБА_5 переведено на посаду механіка-водія 2 штурмового відділення 2 штурмового взводу 1 штурмової роти військової частини НОМЕР_1 . Так, не раніше 03 березня 2022 року, перебуваючи в районі АДРЕСА_2 , обвинувачений виявив автомат «АКМС», шляхом вільного доступу здійснив викрадення вказаного військового майна. Крім того, ОСОБА_5 придбав й 18 патронів калібру 7,62х39 мм. В подальшому після придбання вогнепальної зброї та бойових припасів до неї, не маючи відповідного та передбаченого законом дозволу, у період часу приблизно з 03 березня 2022 року до 05 січня 2023 року ОСОБА_5 , зберігав вказаний автомат споряджений НОМЕР_4 бойовими проміжними патронами. 05 січня 2023 року, приблизно о 13 годині 30 хвилин, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, проник на територію домоволодіння, яке розташовано за адресою: АДРЕСА_3 , де порушив спокій громадян. Так, будучи невдоволеним, тим що ОСОБА_8 повідомила, що її сина ОСОБА_10 немає вдома та попросила ОСОБА_5 , покинути територію її домоволодіння, тривалий час виражався у її бік нецензурної лайкою, а в подальшому перебуваючи на території вказаного домоволодіння продемонстрував ОСОБА_8 наявну у нього вогнепальну зброю, а саме автомату «АКМС», здійснив не менше 3 пострілів з автомату у випадковому напрямку. 28 січня 2023 року солдат ОСОБА_5 самовільно залишив тимчасове місця служби, а саме місце розташування військової частини НОМЕР_1 , в район АДРЕСА_4 , при цьому солдат ОСОБА_5 свої службові обов`язки не виконував до 22 квітня 2024 року, коли був затриманий співробітниками Державного бюро розслідувань. У скоєному щиро розкаявся.

Зважаючи на відсутність з боку учасників судового розгляду будь-яких заперечень, суд в порядку ч.3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження інших доказів стосовно фктичних обставин справи, які ніким не оспорюються.

Дослідивши визначений обсяг доказів та надавши їм належну оцінку, суд вважає, що винуватість обвинуваченого у вчиненні злочинів при вище викладених обставинах повністю доведена, а його дії суд кваліфікує за

- ч. 4 ст. 410 КК України, як викрадення військовослужбовцем зброї вчинене в умовах воєнного стану;

- ч. 1 ст. 263 КК України, як придбання та зберігання вогнепальної зброї та бойових припасів без передбаченого законом дозволу;

- ч. 4 ст. 296 КК України, як грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю із застосуванням вогнепальної зброї;

- ч. 4 ст. 408 КК України, як дезертирство, тобто самовільне залишення місця служби з метою ухилитися від військової служби вчинене в умовах воєнного стану.

Обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченого, судом визнано вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого, судом визнано його щире каяття.

При призначенні покарання обвинуваченому суд бере до уваги вищевказані обставини, враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, які закон відносить до категорії тяжких та особливо тяжких злочинів, фактичні обставини вчиненого, суд враховує і особу винуватого, склад його сім`ї та стан здоров`я: не інвалід, на обліках у лікарів не перебуває, проходить військову службу, має постійне місце проживання.

Зважаючи на викладене, суд приходить до висновку про необхідність призначення покарання у виді позбавлення волі в межах санкції закону про кримінальну відповідальність.

Крім того, оскільки судом встановлено, що обвинувачений винен у кількох злочинах, суд має призначити йому покарання за правилами, передбаченими в частинах першій - третій статті 70 КК України.

На думку суду, покарання, що призначається, буде справедливим, необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових злочинів як ним самим, так й іншими особами, тобто досягне мети, передбаченої ст. 50 КК України.

Питання про речові докази судом вирішується у відповідності до вимог ст. 100 КПК України.

Оскільки проведення судових експертизи здійснювалося за рахунок коштів, які цільовим призначенням виділялися експертній установі з Державного бюджету України, відповідно до вимог ч.2 ст. 122, ч.2 ст. 124 КПК України суд має стягнути з обвинуваченого на користь держави процесуальні витрати у справі, які складають документально підтверджені витрати на проведення судових експертизи в загальній сумі 1887 гривень 80 копійок.

Обвинуваченому кримінальному провадженні був обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, підстави якого натепер не відпали, отже він має бути залишеним без змін до набрання вироком суду законної сили.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 69, 75, 408 КК України, ст. ст. 370, 373, 374 КПК України, суд, -

ЗАСУДИВ:

Визнати ОСОБА_5 винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 410 КК України, на підставі чого призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 10 (десять) років.

Визнати ОСОБА_5 винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, на підставі чого призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

Визнати ОСОБА_5 винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, на підставі чого призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

Визнати ОСОБА_5 винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України, на підставі чого призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років. .

В порядку ч.1 ст. 70 КК України шляхом поглинання більш суворим покаранням менш суворого призначити ОСОБА_5 за сукупністю кримінальних правопорушень остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 10 (десять) років.

Строк відбування покарання ОСОБА_5 обчислювати з моменту його фактичного затримання, а саме з 22 квітня 2024 року.

Запобіжний захід ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили залишити той самий тримання під вартою.

Зарахувати в строк відбування покарання ОСОБА_5 строк попереднього ув`язнення в період часу з 22 квітня 2024 року по день набрання вироком законної сили, виходячи з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави процесуальні витрати в сумі 1887 гривень 80 копійок.

Речові докази: автомат «АКМС», калібру 7,62х39 мм. заводський серійний номер НОМЕР_3 повернути до військової частини НОМЕР_1 за належністю.

Речові докази: 15 бойових проміжних патронів, калібру 7,62х39 мм, 3 гільзи від патрону калібру 7,62х39 мм знищити.

Вирок може бути оскаржений до Запорізького апеляційного суду шляхом подання через Шевченківський районний суд м. Запоріжжя апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а для особи, яка перебуває під вартою - з моменту вручення їй копії судового рішення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Роз`яснити обвинуваченим, захисникам, потерпілим, право подати клопотання про помилування, право ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження. Обвинуваченим, до яких застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, також роз`яснити право заявляти клопотання про доставку в судове засідання суду апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченим та прокурору.

Суддя ОСОБА_1