ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/821/693/24 Справа № 697/1327/24 Категорія: ч.1 ст.190, ч. 2 ст. 190 КК України Головуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 листопада 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Черкаського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря судового засіданняОСОБА_5
за участі:
прокурораОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси матеріали кримінального провадження № 0000076 за апеляційною скаргою прокурора Канівського відділу Смілянської окружної прокуратури ОСОБА_7 на вирок Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 12 серпня 2024 року, яким

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку м. Корсунь-Шевченківський, Черкаської області, українку, громадянку України, зареєстровану за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючу за адресою: АДРЕСА_2 , маючу на утриманні двох малолітніх дітей, раніше не судиму,-

засуджено за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених:

- ч. 1 ст. 190 КК України, до штрафу у розмірі 2000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34000 грн.;

- ч. 2 ст. 190 КК України, до штрафу у розмірі 3000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 51000 грн.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно визначено ОСОБА_8 покарання у виді штрафу у розмірі трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 51000 грн.

в с т а н о в и л а :

Згідно вироку суду першої інстанції ОСОБА_8 визнана винуватою та засуджена за те, що вона , підміняючи начальника пересувного відділення поштового зв`язку № 59 АТ "Укрпошта" ОСОБА_9 на час її відсутності, перебуваючи на поштовому маршруті в селі Лука Черкаського району Черкаської області, 29.02.2024 близько 13:00 год. під час надання послуг населенню, маючи прямий умисел, спрямований на заволодіння грошовими коштами потерпілої ОСОБА_10 , діючи умисно, з корисливих мотивів, переслідуючи мету заволодіння чужим майном, усвідомлюючи протиправний характер свого діяння, використовуючи довірливі відносини, засновані на тривалому здійсненні послуг населенню вказаного села, шляхом зловживання довірою потерпілої ОСОБА_10 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_3 , отримала від неї грошові кошти в сумі 1700 грн для оплати рахунку ГК "НАФТОГАЗ" за спожитий газ від 09.02.2024 за січень 2024, проте не провела нарахування грошових коштів, переданих ОСОБА_10 як оплату за спожитий газ на рахунок ГК "НАФТОГАЗ", відмітку про сплату коштів не проставила та обернула їх на власну користь і таким чином завдала потерпілій ОСОБА_10 майнової шкоди на суму 1700 грн.

Крім того, ОСОБА_8 , підміняючи начальника пересувного відділення поштового зв`язку № 59 АТ "Укрпошта" ОСОБА_9 на час її відсутності, перебуваючи на поштовому маршруті в селі Лука Черкаського району Черкаської області, 29.02.2024 близько 13:05 год, під час надання послуг населенню, маючи прямий умисел, спрямований на заволодіння грошовими коштами потерпілої ОСОБА_11 , діючи умисно, з корисливих мотивів, переслідуючи мету заволодіння чужим майном, усвідомлюючи протиправний характер свого діяння, використовуючи довірливі відносини, засновані на тривалому здійсненні послуг населенню вказаного села, шляхом зловживання довірою потерпілої ОСОБА_11 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_3 , отримала від неї грошові кошти в сумі 1300 грн для оплати рахунку ГК "НАФТОГАЗ" за спожитий газ від 09.02.2024 за січень 2024, проте не провела нарахування грошових коштів, переданих ОСОБА_11 як оплату за спожитий газ на рахунок ГК "НАФТОГАЗ", відмітку про сплату коштів не проставила та обернула їх на власну користь і таким чином завдала потерпілій ОСОБА_11 майнової шкоди на суму 1300 грн.

Не погоджуючись з вироком суду, прокурор Канівського відділу Смілянської окружної прокуратури ОСОБА_12 подав апеляційну скаргу, в якій просив його скасувати через неправильне застосування Закону України про кримінальну відповідальність та закрити кримінальне провадження стосовно ОСОБА_8 за ч. 1,2 ст. 190 КК України, на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КК України, у зв`язку з втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправна діяльність.

В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що судом першої інстанції при розгляді даного провадження застосовано закон, який не підлягає застосуванню.

09.08.2024 набув чинності Закон України від 18.07.2024 № 3886-ІХ, яким внесено зміни до ст. 51 КУпАП (дрібне викрадення чужого майна).

Відповідно до положень ст. 51 КУпАП особа, яка вчинила дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, підлягає адміністративній відповідальності у випадку, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто кримінальна відповідальність настає у випадку, якщо розмір такого майна перевищує 2 неоподатковуваних мінімуми доходів громадян.

Станом на 01.01.2024 прожитковий мінімум для працездатних осіб становив 3028 грн., а 50 відсотків від його розміру становили 1514 грн.

На момент вчинення ОСОБА_8 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1, 2 ст. 190 КК України, розмір вартості викраденого майна, з якого настає кримінальна відповідальність за ст. 190 КК України, становив 3028 грн.

Сума грошових коштів, якими незаконно заволоділа ОСОБА_8 становить 1300 і 1700 грн., є меншими за розмір, з якого відповідно до положень КУпАП та Податкового кодексу України настає кримінальна відповідальність, а саме - 3028 грн., тому кримінальне провадження підлягає закриттю на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України, оскільки втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора ОСОБА_6 , яка підтримала апеляційну скаргу прокурора, просила її задовольнити, вирок Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 12.08.2024 скасувати та закрити кримінальне провадження щодо ОСОБА_8 на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку з втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправна діяльність; дослідивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України вирок суду повинен бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, ухваленим згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК України.

Колегія суддів вважає, що судом першої інстанції при прийнятті рішення по даному кримінальному провадженню вказані вимоги закону були дотримані не в повній мірі.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанцій у межах апеляційної скарги.

Завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура (ст. 2 КПК України).

Так, 18 липня 2024 року Верховна Рада України прийняла Закон України № 3886-IX «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» (далі - Закон України № 3886-IX), який набув чинності 09 серпня 2024 року.

Згідно з Законом України № 3886-IX від 18 липня 2024 року, стаття 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) викладена в новій редакції, відповідно до якої встановлені санкції за: 1) дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян; 2) дії, передбачені ч. 1 вказаної статті, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян; 3) повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частиною першою або другою цієї статті, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню; 4) дії, передбачені ч. 1 або 2 цієї статті, вчинені особою, яка три і більше разів протягом року піддавалася адміністративному стягненню за дрібне викрадення чужого майна.

Вказаними змінами, зокрема, збільшено ціну (з 0,2 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян) предмету дрібної крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, яка є визначальною для розмежування кваліфікації дії між дрібним шахрайством, передбаченим ст. 51 КУпАП, та, зокрема, шахрайством, передбаченим ст. 190 КК України.

Відповідно до ч. 6 ст. 3 КК України зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Статті 185, 190, 191 КК України фактично містять відсилку до ст. 51 КУпАП, яка, встановлюючи верхню межу вартості викраденого майна для кваліфікації його як дрібного викрадення, тим самим визначає нижню межу цього параметра для кримінальної відповідальності за крадіжку, шахрайство, привласнення чи розтрату чужого майна.

З огляду на викладене, кількісна зміна розміру дрібного викрадення з 0,2 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян безпосередньо вплинула на суть таких кримінально караних діянь, як крадіжка, шахрайство, привласнення та розтрата, адже в тексті кримінального закону цей розмір прямо не визначено і він указаний законодавцем у ст. 51 КУпАП.

Отже, із часу набуття 09 серпня 2024 року чинності Законом України № 3886-IX кримінальна відповідальність за статтями 185, 190, 191 КК України може настати, лише якщо розмір викраденого перевищує 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

За приписами ч. 2 ст. 4 КК України кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.

Водночас статтею 58 Конституції України встановлено, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Частиною 1 ст. 5 КК України передбачено, що закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Тож, фактична декриміналізація викраденого майна, вартість якого не перевищує 2 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, має зворотну дію у часі та «скасовує кримінальну протиправність діяння» у значенні ст. 5 КК України.

Такі висновки узгоджується з позицією об`єднаної палати, викладеною у постанові від 07 жовтня 2024 року у справі № 278/1566/21.

Варто зауважити, що відповідно до п. 5 підрозділу 1 розділу ХХ Податкового кодексу України для кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року.

Відповідно у 2024 році 2 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, передбачені ст. 51 КУпАП, становлять 3028 грн.

За матеріалами кримінального провадження ОСОБА_8 засуджена за вчинення двох епізодів шахрайства, тобто заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою та вчинене повторно, які вчинені у 2024 році. Водночас вартість викраденого становить 1700 грн. та 1300 грн.

Отже, за наведених обставин, а також з урахуванням положень 58 Конституції України та ст. 5 КК України, ОСОБА_8 вчинила 2 епізоди дрібного шахрайства, за що ст. 51 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність.

За приписами п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Відповідно до абз. 5 ч. 7 ст. 284 КПК України ухвала про закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України, постановляється судом з урахуванням особливостей, визначених ст. 479-2 цього Кодексу.

За статтею 479-2 КПК України суд здійснює судове провадження щодо діяння, кримінальна протиправність якого була встановлена законом, що втратив чинність, у загальному порядку, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Частиною 3 ст. 479-2 КПК України якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, суд зупиняє судовий розгляд і запитує згоду обвинуваченого на закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 4-1 частини першої статті 284 цього Кодексу. Суд закриває кримінальне провадження на цій підставі, якщо обвинувачений проти цього не заперечує.

На електронну адресу Черкаського апеляційного суду надійшла заява від обвинуваченої ОСОБА_8 про те, що вона не заперечує проти задоволення апеляційної скарги прокурора та просить закрити кримінальне провадження щодо неї на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України.

За приписами ст. 417 КПК України суд апеляційної інстанції, встановивши обставини, передбачені ст. 284 цього Кодексу, скасовує обвинувальний вирок чи ухвалу і закриває кримінальне провадження.

Отже, узявши до уваги позицію обвинуваченої, яка не заперечувала щодо закриття кримінального провадженні у зв`язку з втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, відповідно до ч. 2 ст. 404, ст. 417 КПК України вирок суду підлягає скасуванню, а кримінальне провадження щодо ОСОБА_8 за ч. 1,2 ст. 190 КК України - закриттю на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку з втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Керуючись ст. 404, 405, п.5 ч.1 ст. 407, ст. 418, 419 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу прокурора Канівського відділу Смілянської окружної прокуратури ОСОБА_7 задовольнити.

Вирок Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 12 серпня 2024 року щодо ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 190, ч. 2 ст. 190 КК України, скасувати.

Закрити кримінальне провадження щодо ОСОБА_8 за ч. 1,2 ст. 190 КК України на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку з втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Верховного Суду шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Головуючий

Судді