Дата документу 04.09.2024 Справа № 334/4864/24
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
Єдиний унікальний №334/4864/24 Слідчий суддя в 1 інст. ОСОБА_1
Провадження №11-сс/807/575/24 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
Категорія ст.183 КПК України
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду в складі

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянула 04 вересня 2024 року в м.Запоріжжя в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м.Запоріжжя, громадянки України, яка має середню освіту, не працює, розлучена, має на утриманні неповнолітню дитину, зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.307 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_7 в режимі відеоконференції (EASYCON),

підозрюваної ОСОБА_6 - в режимі відеоконференції з приміщенням ДУ «Запорізький слідчий ізолятор»,

захисника підозрюваної адвоката ОСОБА_8 .

Захисник підозрюваної ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_8 звернувся до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою на ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м.Запоріжжя від 08 серпня 2024 року, якою задоволено клопотання слідчого Запорізького РУП ГУНП України в Запорізькій області ОСОБА_9 та продовжено строк тримання під вартою щодо ОСОБА_6 до 13 вересня 2024 року.

В апеляційній скарзі захисник підозрюваної ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_8 просить скасувати оскаржувану ухвалу та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого частково та застосувати до підозрюваної запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту (за необхідністю з використанням електронного засобу контролю) або обрати до підозрюваної запобіжний захід у виді особистої поруки.

В обґрунтування своїх вимог в апеляційній скарзі зазначає, що оскаржувана ухвала є необґрунтованою, невмотивованою, не відповідає фактичним обставинам кримінального провадження.

Вказує, що доводи слідчого та прокурора щодо вчинення підозрюваною кримінального правопорушення ґрунтується на припущеннях, оскільки не підтверджуються матеріалами справи.

Зазначає, що згідно з матеріалами кримінального провадження, вилучення особливо небезпечної психотропної речовини у підозрюваної відбувалось до внесення відомостей до ЄРДР в ході огляду місця події, однак вказане вилучення фактично відбувалось в ході особистого обшуку.

Посилається на те, що відомості про вчинення кримінального правопорушення були внесенні до ЄРДР не одразу після отриманих даних в результаті огляду місця події, а набагато пізніше.

Крім того, зазначає, що згідно з протоколом затримання підозрюваної, зазначений час фактичного її затримання не відповідає дійсності, та при фактичному затриманні останній не було роз`яснено її права та обов`язки, як затриманій особі.

Звертає увагу, що обшук за місцем реєстрації та проживання підозрюваної було проведено працівниками правоохоронних органів з 14:16 год. по 14:50 год. 12 червня 2024 року, при цьому відомості до ЄРДР були внесенні 14:30 год. 12 червня 2024 року.

Водночас, зазначає, що підозрювана вела переписку з особою, яка відправила їй посилку, виключено з метою «документування» та подальшої передачі працівникам правоохоронних органів.

Вказує, що в матеріалах кримінального провадження наявна тільки вибіркова переписка, яка вигідна саме стороні обвинувачення.

Захисник не погоджується з існуванням на теперішній час жодного з зазначених ризиків, про які вказує сторона обвинувачення.

Крім того, вказує, що у клопотанні слідчим зазначено про неможливість завершити досудове розслідування у строк, однак строк, необхідний для завершення кожної процесуальної дії, окремо не зазначений та в клопотанні не зазначено жодних обставин, що перешкоджали здійснювати зазначенні слідчі дії раніше.

Посилається на те, що ОСОБА_6 не збувала і не мала на меті збуту психотропної речовини в подальшому, а лише хотіла добровільно здати її працівникам поліції, згідно з вимогами ч.4 ст.307 КК України, при цьому попередньо мати якісь підтвердження факту незаконної діяльності невстановленої особи, яка їй це і пропонувала.

Зазначає, що ОСОБА_6 раніше до кримінальної відповідальності ніколи не притягувалась, має офіційну реєстрацію та постійне місце мешкання в квартирі, яка їй належить, за місцем мешкання позитивно характеризується, має малолітню дитину - дочку 2013 року народження та цивільного чоловіка, який їх і утримує, працює неофіційно, отримує аліменти на дитину. Підозрювана з самого початку хотіла добровільно здати отриману нею психотропну речовину працівникам поліції, вказала джерело її придбання та сприяла розкриттю зазначеного кримінального правопорушення.

Також, звертає увагу, що ОСОБА_6 має вади здоров`я, які потребують періодичного лікування.

Посилається на те, що поручителями підозрюваної виступили цивільний чоловік ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , які надали свою письмову згоду на це та завчасно надали суду підтверджуючі документи, однак слідчий суддя відмовив в задоволенні клопотання, не обґрунтовуючи свого рішення.

Також, звертає увагу, що слідчий суддя проігнорував доводи сторони захисту щодо можливості обрання запобіжного заходу у виді домашнього арешту та взагалі не аргументував свого рішення.

Згідно з ухвалою слідчого судді, слідчим відділом ЗРУП Головного управління Національної поліції в Запорізькій області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні за №0001167 від 12 червня 2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.307 КК України.

До слідчого судді Ленінського районного суду м.Запоріжжя звернувся слідчий з клопотанням про продовження строку тримання під вартою у відношенні ОСОБА_6 .

Клопотання обґрунтоване тим, що ОСОБА_6 12 червня 2024 року, діючи незаконно, в порушення вимог ст.ст. 25, 26 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори», маючи умисел на незаконне придбання та зберігання психотропної речовини, в особливо великих розмірах, з метою подальшого збуту, 10 червня 2024 року о 17:09 за допомогою месенджеру «Telegram» від користувача з ім`ям « ОСОБА_12 » через логістичну компанію ТОВ «Нова пошта», незаконно придбала кристалічну речовину бежевого кольору, яку в подальшому стала незаконно зберігати при собі з метою подальшого збуту.

12 червня 2024 року, в період часу з 12 години 38 хвилин по 13 годину 34 хвилини, в ході проведення огляду місця події поблизу відділення «Нової пошти» № НОМЕР_1 , розташованого за адресою: Запорізька область, м.Запоріжжя, вул.Талаліхіна працівниками поліції у ОСОБА_6 було виявлено та вилучено 1 (один) полімерний пакет з білою кристалічною речовиною, бежевого кольору, яка згідно висновків експерта № СЕ-19/108-24/11062-НЗПРАП від 13 червня 2024 року та № СЕ-19/108-24/11066-НЗПРАП від 13 червня 2024 року є особливо небезпечною речовиною, обіг якої заборонено PVP (1-феніл-2-піролідин-1іл-пентан-1-он) загальною вагою приблизно 535,719 г (в перерахунку на основу), що відповідно до Таблиці 2 затвердженої Наказом МОЗ від №188 «Про затвердження таблиць невеликих, великих та особливо великих розмірів психотропних речовин і прекурсорів, які знаходяться у незаконному обігу» є особливо великим розміром, яку ОСОБА_6 незаконно зберігала при собі з метою подальшого збуту.

Таким чином, ОСОБА_6 підозрюється у скоєнні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.3 ст.307 КК України, а саме незаконне придбання, зберігання з метою збуту особливо небезпечної психотропної речовини у особливо великих розмірах.

12 червня 2024 року о 15:59 в порядку ст.208 КПК України затримано ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за вчинення кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.3 ст.307 КК України.

13 червня 2024 року в ході розслідування кримінального провадження №0001167 від 12 червня 2024 року, ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.3 ст.307 КК України.

Заслухавши доповідь судді; підозрювану ОСОБА_6 , її захисника, які підтримали апеляційну скаргу; прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та вважав, що оскаржувана ухвала слідчого судді є законною та обґрунтованою; перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, переглядаючи оскаржувану ухвалу в межах апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що остання задоволенню не підлягає, з таких підстав.

За змістом ст.199 КПК України, слідчий суддя, розглядаючи клопотання слідчого про продовження строку тримання особи під вартою, має дослідити надані йому матеріали на предмет законності й обґрунтованості застосування даного запобіжного заходу та з`ясувати конкретні причини тривалого строку досудового розслідування і тримання особи під вартою.

Відповідно до вимог ч.3 ст.197 КПК України, строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому КПК України. Сукупний строк тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого під час досудового розслідування не повинен перевищувати шести місяців - у кримінальному провадженні щодо злочинів невеликої або середньої тяжкості, дванадцяти місяців - у кримінальному провадженні щодо тяжких або особливо тяжких злочинів.

На думку колегії суддів, слідчий суддя дотримався зазначених вимог закону при розгляді вищевказаного клопотання.

З наданих суду матеріалів кримінального провадження убачається, що наведені у клопотанні слідчого підстави для продовження строку тримання під вартою підозрюваної ОСОБА_6 перевірялись слідчим суддею при розгляді клопотання. При цьому, у судовому засіданні заслухано доводи самої підозрюваної, її захисника, прокурора, слідчого з`ясовані обставини, які мають значення при вирішенні питання щодо продовження строку тримання особи під вартою.

Як убачається з наданих матеріалів провадження та встановлено слідчим суддею, ОСОБА_6 обґрунтовано підозрювався у вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.307 КК України - незаконному придбанні, зберіганні з метою збуту особливо небезпечної психотропної речовини у особливо великих розмірах.

Обґрунтованість підозри підтверджується доказами, зібраними під час досудового розслідування, вказаними як у клопотанні, так і в ухвалі слідчого судді, а саме: відомостями з протоколу огляду місця події від 12 червня 2024 року; відомостями з протоколуобшуку від 12 червня 2024 року; відомостями з протоколу огляду предмету від 12 червня 2024 року; відомостями з протоколу огляду речей від 01 липня 2024 року; відомостями з протоколу огляду предмету від 03 липня 2024 року; відомостями з протоколу огляду речей від 16 липня 2024 року; відомостями з протоколу огляду речей від 16 липня 2024 року; відомостями з протоколу огляду речей від 16 липня 2024 року; показаннями свідка ОСОБА_13 від 13 липня 2024 року; показаннями свідка ОСОБА_14 від 13 липня 2024 року; показаннями свідка ОСОБА_15 від 12 червня 2024 року; показаннями свідка ОСОБА_16 від 12 червня 2024 року; показаннями свідка ОСОБА_17 від 12 червня 2024 року; показаннями свідка ОСОБА_18 від 12 червня 2024 року; висновком експерта № СЕ-19/108-24/11062-НЗПРАП від 13 червня 2024 року; висновком експерта № СЕ-19/108-24/11066-НЗПРАП від 13 червня 2024 року; показаннями підозрюваної від 13 червня 2024 року та іншими матеріалами кримінального провадження.

Окрім того, як неодноразово зазначав у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими самими переконливими як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи суто висунення обвинувачення, що здійснюється на наступній стадії процесу («Мюррей проти Сполученого Королівства» («Murrey v. the United Kingdom»)). Наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла вчинити злочин, однак те, що можна вважати «обґрунтованим», залежить від усіх обставин справи («Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства» («Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom»)).

У рішенні Європейського Суду з прав людини «Чеботарь проти Молдови» № 35615/06 від 13 листопада 2007 року вказано на те, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності зі статтею 5 § 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення ані в момент арешту, ані під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання.

Таким чином, слідчий суддя на цьому етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо нього обмежувального заходу.

Колегія суддів вважає, що надані слідчим та прокурором докази є переконливими, узгоджуються між собою та є достатніми для висновку, що ОСОБА_6 могла вчинити вищевказане кримінальне правопорушення, тобто про те, що підозра є обґрунтованою.

Об`єктивних даних, які б свідчили про те, що вказані докази отримані з порушенням порядку, передбаченого Кримінальним процесуальним кодексом України, колегією суддів не встановлено.

Доводи сторони захисту про те, що ОСОБА_6 не збувала і не мала на меті збуту психотропної речовини в подальшому, а хотіла добровільно здати їх працівникам поліції, згідно вимог ч.4 ст.307 КК України, при цьому попередньо мати якісь підтвердження факту незаконної діяльності невстановленої особи, яка їй це пропонувала в.ч. і те, що в матеріалах кримінального провадження наявна тільки вибіркова переписка, яка вигідна стороні обвинувачення, є передчасними, оскільки всі обставини провадження мають бути повно, всебічно і ретельно досліджені під час досудового розслідування. Версія сторони захисту має перевірятися в установленому законом порядку під час досудового розслідування, а в подальшому судового розгляду, та оцінюватись у сукупності з іншими доказами.

Перевіряючи доводи клопотання щодо наявності ризиків, про які вказано у клопотанні, слідчий суддя дійшов висновку про те, що підозрювана може здійснити дії, передбачені ч.1 п.1 ст.177 КПК України, а саме переховуватися від органів досудового слідства, суду.

Разом з цим, слідчий суддя дійшов висновку про недоведеність існування ризику, передбаченого п.5 ч.1 ст.177 КПК України, навівши відповідне обґрунтування.

В цій частині висновки слідчого судді ніким не оспорюються.

Як зазначено вище, ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.307 КК України, яке є особливо тяжким злочином, за який передбачено суворе покарання виключно у виді позбавлення волі на тривалий строк - від дев`яти до дванадцяти років з конфіскацією майна.

З оскаржуваної ухвали убачається, що слідчий суддя врахував окрім іншого, тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_6 за інкримінований їй злочин; конкретні обставини цього злочину, дані про особу підозрюваної, яка хоча раніше до кримінальної відповідальності не притягувалась, має певні соціальні зв`язки, на її утриманні перебуває малолітня дитина, проте підозрювана ніде не працює, законного постійного джерела доходу та засобів для існування не має.

З урахуванням фактичних обставин кримінального провадження, ступеню тяжкості інкримінованого ОСОБА_6 правопорушення, суворості можливого покарання, а також враховуючи відомості про особу підозрюваної у сукупності, колегія суддів погоджується з висновками слідчого судді про необхідність продовження застосування щодо підозрюваної запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки встановлений ризик не зменшився.

В тому числі, в оскаржуваній ухвалі, з посиланням на встановлені під час розгляду клопотання обставини прямо вказано на те, що у разі застосування до підозрюваної більш м`якого запобіжного заходу запобігти наявному ризику буде неможливо.

Вказані висновки слідчого судді стороною захисту не спростовані з наданням відповідних доказів.

Колегія суддів вважає, що слідчий суддя врахував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість тримання особи під вартою, суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи та не суперечить практиці Європейського суду з прав людини і вимогам Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, та своїм рішенням забезпечив високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Доводи, викладені в апеляційній скарзі стороною захисту, та ті, що заявлені при апеляційному розгляді, на думку колегії суддів, правильності висновків суду першої інстанції не спростовують.

Посилання сторони захисту на відсутність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, спростовується матеріалами, доданими до клопотання.

Доводи сторони захисту на те, що підозрювана ОСОБА_6 раніше до кримінальної відповідальності ніколи не притягувалась, має офіційну реєстрацію та постійне місце мешкання в квартирі яка їй належить, за місцем мешкання позитивно характеризується, має малолітню дитину - дочку 2013 року народження та цивільного чоловіка, який їх утримує, працює неофіційно, отримує аліменти на дитину в.ч. і те, що підозрювана з самого початку хотіла добровільно здати отриману нею психотропну речовину працівникам поліції, вказала джерело її придбання та сприяла розкриттю зазначеного кримінального правопорушення, правильність висновків слідчого судді не спростовують та не зменшують встановленого ризику з огляду на фактичні обставини провадження, відомості про особу підозрювану, ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та суворість покарання, що загрожує останній у разі визнання її винуватою у вказаному правопорушенні.

Посилання сторони захисту на те, що доводи слідчого та прокурора щодо вчинення кримінального правопорушення ґрунтується на припущеннях, і не підтверджуються матеріалами справи, є помилковими та спростовуються доказами, доданими до клопотання слідчого.

Посилання захисника на те, що обшук за місцем реєстрації та проживання підозрюваної було проведено працівниками правоохоронних органів з 14:16 год. по 14:50 год. 12 червня 2024 року, при цьому відомості до ЄРДР були внесенні 14:30 год. 12 червня 2024 року, само по собі не спростовує висновків слідчого судді.

Що стосується доводів сторони захисту в апеляційній скарзі про те, що вилучення особливо небезпечної психотропної речовини у підозрюваної відбувалось до внесення відомостей до ЄРДР в ході огляду місця події, однак вказане вилучення фактично відбувалось в ході особистого обшуку, колегія суддів, звертає увагу на таке.

З матеріалів провадження убачається, що вилучення особливо небезпечної психотропної речовини та інших речових доказів у ОСОБА_6 здійснювалось 12 червня 2024 року в період часу з 12 години 38 хвилин по 13 годину 34 хвилини, вході огляду місця події, проведення якого дозволяється до внесення відомостей до ЄРДР. Жодних зауважень до протоколу огляду місяця подій від ОСОБА_6 та інших учасників слідчої дії не надходило, в т.ч. від понятих.

Також, згідно з протоколом допиту підозрюваної ОСОБА_6 , остання добровільно надала працівникам правоохоронних органів в ході проведення огляду місця події небезпечну психотропну речовину та інші речові докази.

За вказаним фактом, 12 червня 2024 року о 14:30 год. до ЄРДР були внесені відомості за №0001167, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.307 КК України, що не суперечить вимогам чинного законодавства.

Щодо доводів зазначених стороною захисту про те, що в протоколі затримання підозрюваної зазначений час фактичного її затримання не відповідає дійсності, та при фактичному затриманні останній не було роз`яснено її права та обов`язки, як затриманій особі, колегія суддів звертає увагу на таке.

Згідно з наявним в матеріалах провадження протоколом затримання, ОСОБА_6 була фактично затримана 12 червня 2024 року о 15 годині 59 хвилин. Протокол затримання складався 12 червня 2024 року з 18 години 04 хвилини по 18 годину 14 хвилин, згідно ст.208 КПК України, а тому відповідно до ст.209 КПК України, часом затримання ОСОБА_6 є 15 година 59 хвилин, не дивлячись на те, що сам протокол затримання був оформлений пізніше. З протоколу убачається, що права та обов`язки ОСОБА_6 були роз`ясненні. Жодних заперечень щодо зазначеного в протоколі часу фактичного затримання, а також зауважень щодо не роз`яснення останній прав та обов`язків, від сторони захисту, в т.ч. самої підозрюваної, не надійшло.

Об`єктивні дані, які свідчили би про те, що відомості, вказані у протоколі затримання, є недостовірними, в матеріалах провадження відсутні, не надано таких даних суду і при апеляційному розгляді.

Посилання захисника на те, що слідчий суддя відмовив в задоволенні клопотання поручителів підозрюваної, не обґрунтовуючи свого рішення, колегія суддів вважає безпідставними, такими, що спростовуються змістом оскаржуваної ухвали.

Те, що у клопотанні слідчим не зазначено строк, необхідний для завершення кожної процесуальної дії та не зазначено обставини, які перешкоджали здійснювати зазначенні слідчі дії раніше (на що звертає увагу сторона захисту), не свідчать про необґрунтованість і безпідставність самого клопотання.

В свою чергу, тяганини з боку органу досудового розслідування колегії суддів не встановлено.

Крім того, слідчим суддею перевірено обставини, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення строку дії попередньої ухвали про тримання підозрюваної під вартою, та встановлено, що розслідування на час постановлення ухвали не було завершено з об`єктивних причин.

З матеріалів провадження убачається, що строк дії попередньої ухвали слідчого судді Ленінського районного суду м.Запоріжжя від 14 червня 2024 року про застосування до підозрюваної ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою закінчувався 11 серпня 2024 року.

Постановою керівника Дніпровської окружної прокуратури від 07 серпня 2024 року, строк досудового розслідування у кримінальному провадженні №0001167 від 12 червня 2024 року, за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.3 ст.307 КК України продовжено до 3-х місяців, тобто до 13 вересня 2024 року.

Отже, саме в межах строку досудового розслідування (до 13 вересня 2024 року) слідчим суддею продовжений строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо підозрюваної ОСОБА_6 , що узгоджується з вимогами ст.197 КПК України.

Стороною захисту не надано доказів на підтвердження доводів, зазначених в апеляційній скарзі, щодо наявності у ОСОБА_6 певних хвороб, які потребують періодичного лікування.

Разом з тим, в матеріалах провадження міститься копія відповіді з Філії ДУ «Центр охорони здоров`я Державної кримінально виконавчої служби України» в Запорізькій області вих.№450-ЗП-24 від 29 липня 2024 року, яка надана на адвокатський запит від 11 липня 2024 року адвокату ОСОБА_8 .

Зі змісту цієї відповіді убачається, що ОСОБА_6 , декілька разів оглядалась лікарями установи та підозрюваній призначалось амбулаторне лікування в умовах вказаної медичної установи. Також, в цій відповіді зазначено, що на теперішній час стан здоров`я підозрюваної задовільний, лікування вона не потребує.

Дані про те, що підозрювана за станом здоров`я не може утримуватися в умовах СІЗО, в матеріалах провадження відсутні.

Інші доводи, викладені в апеляційній скарзі захисника підозрюваної, а також ті, що були наведені захисником під час апеляційного розгляду, на думку колегії суддів, правильності висновків суду першої інстанції теж не спростовують.

Колегія суддів вважає, що оскаржувана ухвала суду першої інстанції є законною, обґрунтованою та належним чином вмотивованою.

З матеріалів провадження та з оскаржуваної ухвали убачається, що всі обставини, що мають значення для правильного вирішення клопотання, слідчим суддею дослідженні повно і всебічно.

Отже, підстав для задоволення поданої апеляційної скарги колегія суддів не убачає.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які тягнуть скасування ухвали слідчого судді, при апеляційному розгляді не встановлено.

Керуючись ст.407, 422 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

апеляційну скаргу захисника підозрюваної ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м.Запоріжжя від 08 серпня 2024 року, якою задоволено клопотання слідчого Запорізького РУП ГУНП України в Запорізькій області ОСОБА_9 та продовжено строк тримання під вартою щодо ОСОБА_6 до 13 вересня 2024 року, залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4