Справа № 454/1875/21
У Х В А Л А

судового засідання

15.07.2024 року місто Сокаль

Сокальський районний суд Львівської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Сокаль клопотання начальника Червоноградського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Львівській області про звільнення від відбування покарання у зв`язку з закінченням строків давності виконання обвинувального вироку щодо засудженого

ОСОБА_4 , народженого ІНФОРМАЦІЯ_1 в с.Забір Жовківського району Львівської області, проживаючого по АДРЕСА_1 , громадянина України, освіти середньо-спеціальної, розлученого, засудженого 15.06.2021р. Сокальським районним судом Львівської області за ст.126-1 КК України на 200 годин громадських робіт,

перебуваючи в нарадчій кімнаті, постановив ухвалу про наступне:

Суть питання, що вирішується

Інспектор пробації звернулася до суду з клопотанням про звільнення ОСОБА_4 від відбуття покарання у виді 200 годин громадських робіт, призначених вироком Сокальського районного суду Львівської області від 15.06.2021р.

, яке мотивовано тим, що засуджений частково відбув покарання у виді громадських робіт, надалі не з`явився відповідно до визначеного графіку. Також, останнього було призвано до Збройних Сил України і він по даний час проходить військову службу.

Встановлені судом обставини

Вироком Сокальського районного суду Львівської області від 15.06.2021р. ОСОБА_4 до 200 годин громадських робіт.

29.12.2021р. ОСОБА_4 ознайомлений з порядком та умовами відбуття покарання, попереджений про наслідки ухилення від відбуття такого, отримав направлення для відпрацювання покарання у виді громадських робіт, про що він засвідчив особистим підписом.

З наказу №107-0 від 30.12.2021р., табелів виходу на роботу, графіків та інформації, ОСОБА_4 в грудні 2021 року відбув 8 годирн громадських робіт, в січні 2022 року 0 годин, в лютому 2022 року 12 годин.

З рапорут від 09.03.2022р. встановлено, що ОСОБА_4 звернувся до відділу ІНФОРМАЦІЯ_2 з метою проходження служби в Збройних Силах України під час мобілізації.

З відповідей від 05.04.2023р. та від 22.05.2023р. встановлено, що ОСОБА_4 з 26.05.2022р. по даний час проходить віськову службу за призовом під час мобілізації на особливий період в ІНФОРМАЦІЯ_3 (військова частина НОМЕР_1 ).

Мотиви, з яких виходить Суд і положення закону, яким він керується

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений ч. 2 ст. 539 КПК України, має право вирішувати такі питання, зокрема, про звільнення від покарання.

Відповідно до ч.1 ст.539 КПК України, питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом. Клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 537 КПК України подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого засуджений відбуває покарання (п. 1 ч. 2 ст. 539 КПК України).

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 80 КК України особа звільняється від відбування покарання, якщо з дня набрання чинності обвинувальним вироком його не було виконано в такі строки: два роки - у разі засудження до покарання менш суворого, ніж обмеження волі.

Стаття 80 КК України передбачає нормативне регулювання інституту звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку та встановлює імперативні строки, сплив яких є безумовною підставою для звільнення засудженого від відбування призначеного йому покарання. Правова природа вказаного виду звільнення від відбування призначеного покарання зумовлюється одностороннім обов`язком держави примусово реалізувати через спеціально уповноважені нею органи призначене особі покарання протягом певних строків. Особа, засуджена до певного виду покарання, не несе правового обов`язку застосовувати право обмеження, які входять до його змісту, сама до себе - це виключна одностороння компетенція спеціальних державних органів, які виконують покарання. Водночас, засуджена до певного виду покарання особа не може перебувати в потенційному очікуванні виконання покарання невизначений проміжок часу, у зв`язку із чим законодавчо встановлюються імперативні строки, сплив яких припиняє наявні між державою і засудженою особою кримінальні правовідносини, а отже, унеможливлює виконання покарання.

Окрім того, ч.3 ст.80 КК України встановлено, що перебіг давності зупиняється, якщо засуджений ухиляється від відбування покарання. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення засудженого для відбування покарання або з дня його затримання. У цьому разі строки давності, передбачені пунктами 1-3 частини першої цієї статті, подвоюються.

Відповідно до ч.4 ст.80 КК України, перебіг давності переривається, якщо до закінчення строків, зазначених у частинах першій та третій цієї статті, засуджений вчинить новий злочин. Обчислення давності в цьому випадку починається з дня вчинення нового злочину.

З аналізу наведених норм, можна встановити, що ст.80 КК України застосовується у разі, якщо у встановлений законом строк вирок суду не був виконаний за умови, що засуджений не ухилявся від його відбування покарання, що є підставою для зупинення перебігу такого строку давності, та до закінчення строку виконання вироку не вчинив нового злочину, що є підставою для переривання строку давності.

Відповідно до ст. 152 КВК України підставами звільнення від відбування покарання є: відбуття строку покарання, призначеного вироком суду; закон України про амністію; акт про помилування; скасування вироку суду і закриття кримінального провадження; закінчення строків давності виконання обвинувального вироку; умовно-дострокове звільнення від відбування покарання; хвороба; інші підстави, передбачені законом.

Таким чином, оскільки з моменту набрання законної сили вироку відносно засудженого, минуло понад два роки, він призваний до Збройних Сил України під час мобілізації та по даний час проходитиь військову службу, що свідчить про те, що він не ухилявся від відбуття громадських робіт, призначених вироком суду, а тому його слід звільнити від призначеного покарання у виді громадських робіт у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку.

Керуючись ст.80 КК України, ст.537, 539 КПК України, суд

у х в а л и в:

Клопотання задовольнити.

Звільнити ОСОБА_4 від відбуття покарання у виді 200 годин громадських робіт за вироком Сокальського районного суду Львівської області від 15.06.2021р.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Головуючий: ОСОБА_1