В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа № 348/2004/24

Провадження № 1-кп/348/335/24

11 вересня 2024 року м. Надвірна

Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши в підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Надвірна кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000118 від 29.05.2024, за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Надвірна Івано-Франківської області, громадянина України, освіта вища, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, РНОКПП НОМЕР_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України,

У с т а н о в и в :

Близько 15:00 год 23 травня 2024 року ОСОБА_4 , перебуваючи по місцю свого проживання в АДРЕСА_1 , вирішив придбати для особистого вживання психотропну речовину - РVР. Реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на придбання психотропної речовини, ОСОБА_4 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, того ж дня, близько 15:30 год., перебуваючи по місцю свого проживання, за допомогою мобільного додатку «Те1еgram» в чат-боті замовив у невстановленої під час досудового розслідування особи психотропну речовину, обіг якої заборонено - РVР, оплативши 1310 грн. В подальшому, 28 травня 2024 року, близько 16:00 год., ОСОБА_4 , продовжуючи реалізовувати свій протиправний умисел, прибув до відділення «Нова пошта № 1», розташованого за адресою: м. Надвірна, вул. Визволення, 5, де отримав посилку з психотропною речовиною - РVР, яку почав незаконно зберігати. 28 травня 2024 року, близько 16:40 год., в м. Надвірна по вул. Визволення, у розмові із працівниками поліції ОСОБА_4 повідомив, що зберігає при собі психотропну речовину та в подальшому її видав, а саме психотропну речовину, обіг якої заборонено - РVР ( 1-феніл-2- піролі дин-1-іл-пентан-1-он) в кількості 2,1151 г, що згідно Таблиці 2 Наказу Міністерства охорони здоров`я № 634 від 29 липня 2010 року «Про внесення змін до наказу МОЗ від 1 серпня 2000 року № 188» відноситься до великих розмірів.

Разом з обвинувальним актом прокурор надіслав до суду угоду про визнання винуватості, укладену між прокурором Надвірнянської окружної прокуратури Івано-Франківської області ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_4 , згідно умов якої підозрюваний під час досудового розслідування повністю визнав свою винуватість у зазначеному діянні та зобов`язується беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри у судовому провадженні.

Сторонами узгоджено, що при затвердженні угоди про визнання винуватості підозрюваному ОСОБА_4 буде призначено покарання за ч. 2 ст. 309 КК України в розмірі 3000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 51000 грн.

Наслідки укладання та затвердження означеної угоди згідно ст. 394, 424, 473, 474, 476 КПК України та ст. 389-1 КК України оговорені та зрозумілі сторонам.

У підготовчому судовому засіданні прокурор, обвинувачений та захисник підтримали угоду про визнання винуватості та просили її затвердити.

Вирішуючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Обвинувачений ОСОБА_4 суду пояснив, що права, надані йому законом у зв`язку з укладенням угоди про визнання винуватості розуміє; з наслідками укладення та затвердження угоди обізнаний; характер обвинувачення та його суть йому зрозумілі; обраний вид покарання, який застосовується до нього у разі затвердження угоди, з ним узгоджено та є цілком зрозумілим; свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, а саме: незаконному придбанні та зберіганні психотропних речовин без мети збуту у великих розмірах, визнав повністю.

Суд не вправі перевіряти фактичні обставини вчиненого обвинуваченим правопорушення, оскільки не здійснює оцінку доказів у кримінальному провадженні під час проведення підготовчого судового засідання, виходячи з того, що межі розгляду встановлюються лише змістом угоди про визнання винуватості.

Судом, на виконання вимог ст. 474 КПК України, сумніву у добровільності та істинності позиції обвинуваченого не встановлено. Суд переконаний, що укладення угоди про визнання винуватості є добровільним і не вбачає необхідності витребовувати додаткові документи та викликати в судове засідання інших осіб і опитувати їх, обмежуючись наданими суду доказами у підготовчому провадженні.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

При вирішенні питання про відповідність угоди вимогам ст. 472 КПК України, суд враховує, що умови Угоди про визнання винуватості не суперечать вимогам цього кодексу, правова кваліфікація дій кримінального правопорушення вірна, умови угоди відповідають інтересам суспільства та не порушують прав, свобод, чи інтересів будь-яких осіб, не встановлені підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним. Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості суд виходить з того, що її умови відповідають КПК України та кримінальному закону, тому вважає, що є підстави для її затвердження.

Ухвалюючи вирок, суд приходить до висновку, що мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , склад кримінального правопорушення незаконне придбання та зберігання психотропних речовин без мети збуту у великих розмірах - вказує на кваліфікацію діянь за ч. 2 ст. 309 КК України, обвинувачений визнав свою вину повністю.

При вирішенні питання щодо виду та міри покарання, необхідного і достатнього для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, суд враховує приписи статей 50, 65 КК України, зі змісту яких випливає, що особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації покарання, воно повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. При виборі покарання мають значення й повинні братися до уваги обставини, які його пом`якшують і обтяжують. Саме на зазначені критерії призначення кримінального покарання звернуто увагу Верховним Судом у постанові від 10.07.2018 (справа № 148/1211/15-к).

Постанова Пленуму Верховного суду України № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» визначає, що призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, суди мають суворо дотримуватись вимог ст. 65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки через останні реалізовуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватись вимог кримінального закону і зобов`язані враховувати ступінь тяжкості злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Верховний Суд у постанові від 28.01.2020 (справа № 743/977/18) сформулював правову позицію про те, що щире каяття як таке, характеризує суб`єктивне ставлення винного до вчиненого злочину, яке полягає в тому, що він визнає свою провину, висловлює жаль з приводу вчиненого та бажає виправити ситуацію, що склалася.

Під активним сприянням розкриттю злочину слід вважати надання особою органам досудового розслідування допомоги в установленні невідомих їм обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні. Тобто, передбачені п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України обставини, що пом`якшують покарання, а саме: щире каяття і активне сприяння розкриттю злочину не виступають однією обставиною, а є самостійними і незалежними обставинами, що можуть існувати одна від одної.

У відповідності до класифікації кримінальних правопорушень, визначених ст. 12 КК України, кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 309 КК України, є нетяжким злочином.

ОСОБА_4 як особа, характеризується позитивно; не судимий; на диспансерному обліку в психоневрологічних та наркологічних закладах не перебуває; не одружений.

Обставинами, які відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 є: щире каяття, яке виражається в тому, що обвинувачений ОСОБА_4 визнає свою вину, висловлює жаль з приводу вчиненого та бажає виправити ситуацію, що склалася; активне сприяння розкриттю злочину, яке полягає в тому, що обвинувачений дав детальні показання з приводу обставин вчиненого правопорушення, в тому числі й тих, що не були відомі органу досудового розслідування.

Обставин, які обтяжують покарання, судом не встановлено.

З огляду на фактичні обставини інкримінованого злочину, відсутності негативних наслідків та матеріальної шкоди, активному сприянню в розкритті злочину, щирому каяттю, в сукупності з відомостями про особу обвинуваченого, який позитивно характеризується, які істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого ним злочину і дають підстави для призначення покарання у вигляді штрафу.

Виправлення обвинуваченого, в силу тяжкості і обставин вчиненого, з урахуванням даних щодо його особи, можливе без ізоляції від суспільства, що саме таке покарання буде найбільш відповідати принципам та цілям його призначення і буде необхідним та достатнім для виправлення і попередження нових кримінальних правопорушень.

Згідно ст. 65 КК України у випадку затвердження вироком угоди про визнання винуватості, суд призначає покарання, узгоджене сторонами угоди.

За таких обставин суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_4 можливе з призначенням йому покарання, узгодженого угодою про визнання винуватості, у виді штрафу в розмірі 3000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 51000 грн.

Витрати на проведення судової експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів № CE-19/109-24/8013-НЗПРАП від 14.06.2024 у розмірі 1514,56 грн є відшкодованими на досудовому розслідуванні.

Цивільний позов по даному кримінальному провадженню не заявлено.

Запобіжний захід ОСОБА_4 не обирався.

Речові докази: зіп-пакет із подрібненою речовиною кристаличного походження із надписами, що зберігається в кімнаті речових доказів Надвірнянського РВП ГУНП в Івано-Франківській області, слід знищити.

На підставі викладеного та керуючись ст. 100, 368, 370, 374, 394, 475, 476 КПК України, суд,

У Х В А Л И В :

Затвердити Угоду про визнання винуватості, укладену в м. Надвірна 14.08.2024, між прокурором Надвірнянської окружної прокуратури ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 3000 (три тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 51000 (п`ятдесят одна тисяча) грн.

Речові докази: зіп-пакет із подрібненою речовиною кристаличного походження із надписами, що зберігається в кімнаті речових доказів Надвірнянського РВП ГУНП в Івано-Франківській області, знищити.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Івано-Франківського апеляційного суду через Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду на підставі угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим може бути оскаржений до Івано-Франківського апеляційного суду з підстав, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України:

- обвинуваченим, його захисником виключно з підстав: призначення судом покарання суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди, ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання, невиконання судом вимог, встановлених частинами 4, 6, 7 ст. 474 КПК України, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди;

- прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди, затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з ч. 4 ст. 469 КПК України угода не може бути укладена.

Оскарження вироку з підстав не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини не допускається.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя Надвірнянського районного суду

Івано-Франківської області ОСОБА_1