Справа № 635/7346/24
провадження № 1-кп/635/972/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 листопада 2024 року сел. Покотилівка Харківської області

Харківський районний суд Харківської області в складі:

головуючий суддя ОСОБА_1

секретар судового засідання ОСОБА_2

за участі сторін кримінального провадження

сторона обвинувачення: прокурор - ОСОБА_3

сторона захисту:

обвинувачений ОСОБА_4

захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в сел.. Покотилівка кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №20000212 від 25.05.2024 року за обвинуваченням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Харківської області, громадянина України, з середньою освітою, не працевлаштованого, не одруженого, зареєстрованого та що мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 289 Кримінального кодексу України,

В С Т А Н О В И В:

У ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у невстановлений в ході досудового розслідування точний час, але не пізніше 10 год 21 хв. 29 листопада 2023, виник злочинний умисел спрямований на незаконне заволодіння транспортним засобом, а саме автомобілем марки «УАЗ» 31514, реєстраційний номер НОМЕР_1 , 1995 року випуску, бежевого кольору, об`ємом двигуна 2450 см3, номер шасі (кузова, рами) « НОМЕР_2 », вартістю згідно висновку експерту 96 729 грн 30 коп, власником якого згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу являється ОСОБА_7 , який остання залишила в полі неподалік с. Михайлівка Харківського області.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на незаконне заволодіння вищевказаним транспортним засобом, ОСОБА_4 , діючи умисно, з корисливих мотиві, з метою особистого збагачення за рахунок чужого майна, 29.11.2023, близько 23:30 годин, прийшов разом зі своїм товарищем ОСОБА_8 до поля, що в с. Михайлівка, де був розташований транспортний засіб марки «УАЗ» 31514 жовтого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Продовжуючи реалізацію злочину, ОСОБА_4 , повідоми ОСОБА_8 про те, що вказаний автомобіль належить його знайомим військовослужбовцям, чим достовірно запевнив останнього в правомірності своїх дій, підійшов до автомобіля та відкрив водійські дверцята, які на той момент були незачинені, та таким чином проник до салону вище вказаного автомобіля де вчинив дії спрямовані на підготовку до буксирування транспортного засобу. Після цього, залишивши салон транспортного засобу, ОСОБА_4 за допомогою металевого ланцюга здійснив счеплення транспортного засобу марки «УАЗ» 31514 жовтого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 зі своїм автомобілем марки «Мерседес МЛ 270», після чого відбуксирував його до с. Кутузівка, Харківського району Харківської області, де зберігав на території дачної ділянки АДРЕСА_2 .

Суд вважає, що дії ОСОБА_4 необхідно кваліфікувати за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.289 КК України як незаконне заволодіння транспортним засобом.

Позиції учасників судового провадження:

Позиція сторони обвинувачення.

Сторона обвинувачення зазначила, що прокурором Дергачівської окружної прокуратури ОСОБА_3 , який на підставі ст.. 37 КПК України, наділений процесуальними повноваженнями прокурора у кримінальному провадженні №20000212 від 25.05.2024 року за обвинуваченням ОСОБА_6 у кримінальному правопорушенні за ч. 1 ст. 289 КК України, з однієї сторони та обвинуваченим ОСОБА_9 в присутності захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 з іншої сторони, укладено угоду про визнання винуватості. Також прокурор зазначив, що умови угоди відповідають інтересам суспільства та не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, а також повідомив, що потерпіла ОСОБА_7 надала письмовий добровільний дозвіл на укладення угоди про визнання винуватості, просила розглянути справу за її відсутності, та не має претензій матеріального та морального характеру. Прокурор також зазначив, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК та КК України, просить цю угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання.

Позиція обвинуваченої особи.

Обвинувачений ОСОБА_4 у підготовчому судовому засіданні просив суд затвердити угоду про визнання винуватості, свою вину визнав беззастережно повністю, просив призначити узгоджену міру покарання, згодний з умовами угоди, розуміє наслідки укладання угоди, угода була укладена добровільно, без будь-якого примусу та просив суд затвердити укладену угоду. В судовому засіданні повідомив, що в повному обсязі розуміє характер обвинувачення та погоджується з його формулюванням, зазначеним в угоді.

Позиція захисника обвинуваченої особи.

У процесі судового засідання захисник обвинуваченого ОСОБА_5 погодився із затвердженням угоди про визнання винуватості, оскільки така укладена в порядку, передбаченому ст.ст.468,469,472 КПК України, та відповідно підтвердив підписання письмової угоди в його присутності. Просив суд залучити до матеріалів провадження характеристики з місця проживання ОСОБА_4 , взяти до уваги позитивні відгуки про обвинуваченого з боку оточуючих та призначити йому випробування тривалістю у один рік.

Позиція суду:

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості суд виходить з наступного.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд перевіряє її відповідність низці жорстких критеріїв, встановлених у статті 474 КПК України

Цією ж статтею регламентований загальний порядок судового провадження на підставі угоди.

Розгляд угоди про визнання винуватості, укладеною між прокурором та ОСОБА_4 відбувався під час підготовчого засідання суду.

Згідно з цією угодою прокурор та обвинувачений дійшли згоди щодо всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій ОСОБА_4 за ч. 1 с. 289 КК України, підозрюваний у повному обсязі беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні даного кримінального правопорушення. Також, сторонами узгоджено у п. 4 угоди про визнання винуватості, що при затвердженні угоди ОСОБА_4 буде призначено покарання у вигляді 3 ( трьох) років позбавлення волі, із застосуванням статті 75 КК України, що передбачає звільнення від відбування покарання з випробуванням. Із запропонованим видом та мірою покарання згодний ОСОБА_4 про що засвідчив власноручним підписом.

В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`яснені обвинуваченому.

Розглядаючи в порядку ст.314 ч.3 п.1 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, суд виходив з наступного.

Частиною 3 ст.314 КПК України передбачено, що у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти відповідні рішення, в тому числі положеннями п.1 ч.3 ст.314 КПК України визначено, що суд має право затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження розслідування в порядку, передбаченому ст.ст.468-475 КПК України.

Відповідно до ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно ч.4 ст.469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, якщо інформація щодо вчинення такою особою злочину буде підтверджена доказами. Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

За п.1 ч.4 ст.469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів без будь-яких умов.

В судовому засіданні судом встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України.

Дане кримінальне правопорушення, згідно ст.12 КК України, є нетяжким злочином.

Шкода, завдана кримінальним правопорушенням відшкодована в повному обсязі шляхом повернення викраденого майна.

За таких обставин є всі передбачені законом підстави для укладення угоди про визнання винуватості.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_4 відповідно до ст.66 КК України є наявність кількох обставин, а саме його щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, беззастережне визнання своє винуватості, відсутність заподіяної кримінальної правопорушенням матеріальної шкоди.

Обставин, що обтяжують покарання, відповідно до ст.67 КК України не встановлено.

Вивченням особи обвинуваченого встановлено, що він обліку у нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, раніше не судимий, за характеристикою сусідів ОСОБА_4 за місцем проживання, він характеризується як позитивна людина, як особа, що не бере участі в будь-яких конфліктах, алкогольними напоями не зловживає, не веде аморального способу життя.

За таких підстав суд вважає за можливе погодитися з проханням захисника про встановлення обвинуваченому іспиту строком на один рік.

Згідно з ч. 6 ст. 474 КПК України суд зобов`язаний переконатися у судовому засіданні, що укладення угоди сторонами є добровільним.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права, визначені п.1 ч.4 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч.2 ст.473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, наслідки невиконання угоди, передбачені ст.476 КПК України, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Не встановлено обставин, які б могли свідчити, що умови угоди порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб. Крім того, укладена угода не має преюдиціального значення для кримінальних проваджень щодо будь-яких інших осіб.

Також умови угоди відповідають інтересам суспільства, які полягають у своєчасному розкритті злочинів, а відтак затвердження угоди у даному провадженні забезпечить справедливе та в розумні строки вирішення кримінальної справи при мінімальних витратах державних ресурсів, а також зменшить навантаження на органи прокуратури і суд.

Відповідно до ч.7 ст.474 КПК України суд перевіряє угоду на відповідність вимогам цього Кодексу та/або закону. Суд відмовляє в затвердженні угоди, якщо умови угоди порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб.

Судом не встановлено підстав для відмови в затвердженні даної угоди, передбачених ч.7 ст.474 КПК України.

В укладенні даної угоди згідно з ст.52 КПК України брав участь захисник.

Угода не може бути укладено у провадженні, в якому бере участь потерпілий, тобто щодо злочинів чи кримінальних проступків, внаслідок вчинення яких було завдано шкоди правам та інтересам окремих громадян, інтересам юридичних осіб, а також у кримінальному провадженні щодо особливо тяжких злочинів, незалежно від кола суб`єктів, яким завдано шкоди внаслідок вчинення таких злочинів.

Оскільки зазначені особи відсутні, перешкод для укладення угоди немає.

Дії ОСОБА_4 в угоді кваліфіковані вірно, як незаконне заволодіння транспортним засобом.

Враховуючи викладене, та те, що умови угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_4 відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України, суд дійшов висновку про можливість затвердження даної угоди та призначення підозрюваному узгодженого сторонами виду та міри покарання.

Згідно з ч.5 ст.65 КК України, у випадку затвердження вироком угоди про примирення або про визнання вини суд призначає покарання, узгоджене сторонами угоди.

В рамках кримінального провадження прокурором в порядку ст.128 КПК України не було пред`явлено цивільного позову.

Потерпілий у кримінальному провадженні надав згоду на укладення угоди про визнання винуватості.

Цивільного позову не було заявлено, матеріальних збитків не заподіяно, а тому в силу ст.129 КПК України, ухвалюючи обвинувальний вирок, постановляючи ухвалу, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому. Таким чином, приймаючи рішення в даному кримінальному провадженні, суд, при відсутності цивільного позову - не вирішує такого питання.

Судові витрати у кримінальному провадженні становлять суму 1893,20 грн. на проведення судово-товарознавчої експертизи та підлягають стягненню із обвинуваченого.

Речовий доказ автомобіль переданий на зберігання потерпілій та має бути їй повернутий.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 7,8,9,30-33,110,314,369-371,373,374,376,473,475 КПК України, суд

УХВАЛИВ :

Угоду про визнання винуватості, що укладена між прокурором Дергачівської окружної прокуратури ОСОБА_3 , який на підставі ст.. 37 КПК України, наділений процесуальними повноваженнями прокурора у кримінальному провадженні №20000212 від 25.05.2024 року за обвинуваченням ОСОБА_6 у кримінальному правопорушенні за ч. 1 ст. 289 КК України, з однієї сторони та обвинуваченим ОСОБА_9 в присутності захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 з іншої сторони - Затвердити

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винуватим у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 289 КК України, а саме як незаконне заволодіння транспортним засобом та призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі, відповідно до ст.. 75 КК України, звільнити від відбування покарання з випробуванням строком на 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 судові витрати на проведення судово-товарознавчої експертизи в розмірі 1893 ( одна тисяча вісімсот дев`яносто три) грн.. 20 коп.

Речовий доказ автомобіль «УАЗ» 31514 об`ємом двигуна 2450 см3, номер шасі (кузова, рами) « НОМЕР_2 », реєстраційний номер НОМЕР_1 повернути ОСОБА_7 .

Вирок може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду через Харківський районний суд Харківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ст.394 КПК України.

Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Роз`яснити учасникам провадження, що згідно статті 476 КПК України, у разі невиконання угоди про визнання винуватості прокурор має право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку. Клопотання про скасування вироку, яким затверджена угода, може бути подано протягом встановлених законом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення цього кримінального правопорушення.

Роз`яснити, що умисне невиконання угоди засудженим є підставою для притягнення особи до відповідальності за ст..389-1 КК України.

Копію вироку вручити негайно після його проголошення обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Роз`яснити учасникам кримінального провадження право ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження.

Учасники судового провадження протягом строку апеляційного оскарження мають право заявити клопотання про ознайомлення з матеріалами кримінального провадження.

Інформацію щодо справи, що розглядається, учасники справи можуть отримати на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, веб-адреса сторінки: http://court.gov.ua.

Суддя ОСОБА_10 .Бондаренко

Харківський районний суд Харківської області

Повний текст вироку складений та проголошений 28 листопада 2024 року о 16 год. 00 хв.