Справа № 464/4566/24
пр.№ 1-кп/464/541/24
У Х В А Л А

22 листопада 2024 року Сихівський районний суд міста Львова

у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000541 від 24.06.2024, про обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України,

з участю сторін судового провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

встановив:

У провадженні суду перебуває вказане кримінальне провадження.

Прокурор ОСОБА_4 у судовому засіданні звернулася до суду з клопотанням про продовження обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання, з покладенням на останнього обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме: прибувати за першою вимогою до прокурора та суду; повідомляти прокурора, суд про зміну свого місця проживання та роботи (військової служби); утримуватися від спілкування з потерпілим ОСОБА_6 та свідками: ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

В обґрунтування клопотання покликалася на те, що дія запобіжного заходу, зміненого обвинуваченому ОСОБА_3 ухвалою Сихівського районного суду м. Львова від 25.09.2024, закінчується 25.11.2024, ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які стали підставою для застосування до обвинуваченого запобіжного заходу, і надалі існують, а тому, оскільки розгляд кримінального провадження у суді триває, є необхідність у продовженні дії запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання терміном 2 місяці, з метою належного виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігання спробам переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілого та свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення.

При оцінці обставин, передбачених ст. 178 КПК України, прокурор просила суд врахувати те, що наявні докази вчинення ОСОБА_3 злочину є вагомими та допустимими, отриманими у встановленому КПК України порядку; у разі визнання винуватим, ОСОБА_3 загрожує покарання за вчинення злочину у вигляді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років; вік та стан здоров`я ОСОБА_3 дозволяє застосування до нього запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання; наявність у обвинуваченого ОСОБА_3 постійного місця проживання, міцних соціальних зв`язків - дружина та малолітня дитина 2024 року народження, які перебувають на його утриманні; відсутність судимостей. Окрім цього, не заперечила того, що обвинуваченим здано на зберігання до відповідних органів державної влади документів, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_5 у судовому засіданні заперечила проти задоволення клопотання прокурора, зазначивши, що підстав для продовження процесуальних обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, що були покладені ухвалою суду на ОСОБА_3 при застосуванні запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, немає. Окрім цього, вказала на відсутність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України. Водночас, з покликанням на судову практику зазначила, що наявність обґрунтованої підозри у вчиненні обвинуваченим кримінального правопорушення зі спливом часу не може слугувати підставою для продовження дії запобіжного заходу, а мають бути наведені інші аргументи для такого продовження. Оскільки прокурором не надано доказів на підтвердження доводів щодо встановлення нових ризиків, які виправдовують необхідність продовження строку дії обов`язків, покладених на ОСОБА_3 , а також з врахуванням бездоганної репутації обвинуваченого, його належної процесуальної поведінки, здачі на зберігання до відповідних органів державної влади документів, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну, просила суд відмовити у задоволенні клопотання прокурора. При цьому вказала, що якщо суд дійде висновку про доведеність прокурором обставин, передбачених п. 1 ч. 1 ст. 194 КПК України, вважає достатнім покладення судом на обвинуваченого зобов`язання прибувати за кожною вимогою до суду, у провадженні якого перебуває дане кримінальне провадження, на підставі положень ч. 3 ст. 194 КПК України.

Обвинувачений ОСОБА_3 позицію захисника підтримав, заперечував проти доводів клопотання прокурора, просив відмовити у задоволенні клопотання.

Потерпілий ОСОБА_6 в судове засідання не з`явився, належним чином повідомлявся про дату, час та місце проведення судового засідання.

З`ясувавши думку учасників судового провадження, оглянувши матеріали кримінального провадження, суд дійшов наступних висновків.

Ухвалою слідчого судді Сихівського районного суду м. Львова від 25.06.2024 до ОСОБА_3 застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічний час, а саме з 22:00 год. по 07:00 год., з покладенням на нього відповідних обов`язків, передбачених ст. 194 КК України, терміном на 2 місяці, до 25.08.2024 включно.

Ухвалою слідчого судді Сихівського районного суду м. Львова від 14.08.2024 ОСОБА_3 продовжено запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у певний період доби, а саме з 00:00 год. по 05:00 год., в межах строку досудового розслідування, до 25.09.2024, з покладенням на нього відповідних обов`язків, передбачених ст. 194 КК України. Вказану ухвалу слідчого судді від 14.08.2024 залишено без змін ухвалою Львівського апеляційного суду від 22.08.2024.

Ухвалою Сихівського районного суду м. Львова від 25.09.2024 змінено застосований ухвалою слідчого судді Сихівського районного суду м. Львова від 25.06.2024 щодо ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, що продовжений ухвалою слідчого судді Сихівського районного суду м. Львова від 14.08.2024 до 25.09.2024 включно, на запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, з покладенням обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України, а саме: прибувати за першою вимогою до прокурора та суду; повідомляти прокурора та суд про зміну свого місця проживання та роботи (військової служби); утримуватися від спілкування з потерпілим та свідками; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну. Строк дії ухвали в частині покладення обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України, два місяці, а саме до 25.11.2024 включно.

Положеннями ст. 331 КПК України передбачено, що під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого . Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу. За наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Статтею 179 КПК України встановлено, що особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені статтею 194 цього Кодексу.

За приписами ч. 5 ст. 194 КПК України якщо під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, прокурор доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті, слідчий суддя, суд застосовує відповідний запобіжний захід, зобов`язує підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого визначеного органу державної влади, а також виконувати один або кілька обов`язків, необхідність покладення яких була доведена прокурором. Даною нормою закону наведено відповідний перелік обов`язків.

Згідно з ч. 7 ст. 194 КПК України обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, можуть бути покладені на підозрюваного, обвинуваченого на строк не більше двох місяців. У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Після закінчення строку, в тому числі продовженого, на який на підозрюваного, обвинуваченого були покладені відповідні обов`язки, ухвала про застосування запобіжного заходу в цій частині припиняє свою дію і обов`язки скасовуються.

В свою чергу, з урахуванням ч. 1 ст. 194, ч. 4 ст. 199 КПК України під час розгляду клопотання про продовження строку дії обов`язків, покладених на обвинуваченого, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Системний аналіз положень статей 194, 199 КПК України, які регулюють загальні підстави і порядок застосування та продовження запобіжного заходу, дають суду підстави вважати, що під час розгляду клопотання про продовження строку дії обов`язків, покладених на обвинуваченого, необхідно перевірити існування ризиків, які були заявлені прокурором відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України та чи є обставини, що обґрунтовують необхідність покладення таких обов`язків.

Відповідні ризики, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливості здійснення обвинуваченим зазначених дій. Водночас КПК не вимагає доказів того, що обвинувачений обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Так, у клопотанні прокурор посилається на наявність наступних ризиків: переховуватися від суду; незаконно впливати на потерпілого та свідків у цьому кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення.

При вирішенні питання про продовження строку дії покладених на обвинуваченого обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, суд враховує те, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, тобто в умисному тяжкому тілесному ушкодженні, небезпечному для життя в момент заподіяння. При цьому, судовий розгляд вказаного кримінального провадження не завершено.

Водночас, оцінка обґрунтованості пред`явленої ОСОБА_3 підозри надавалась під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, продовження строку дії такого запобіжного заходу та зміні судом запобіжного заходу. Відомостей, які б спростовували обґрунтованість пред`явленої ОСОБА_3 підозри матеріали справи не містять.

В ході розгляду клопотання прокурором доведено наявність достатніх підстав вважати, що продовжує існувати ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме обвинувачений може незаконно впливати на потерпілого та свідків.

При цьому, перевіряючи наявність ризику щодо можливості обвинуваченого незаконно впливати на потерпілого та свідків у кримінальному провадженні, судом враховано те, що ризик впливу на потерпілого та свідків існує не лише на досудовому розслідуванні, а й продовжує існувати на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від потерпілого, свідків та дослідження їх судом. Заборона спілкуватися з певними визначеними особами, як наслідок встановлення ймовірного впливу на них, є об`єктивною необхідністю забезпечення «недоторканості» показань інших учасників кримінального провадження, які мають доказову цінність.

Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (ч. 4 ст. 95 КПК України).

Таким чином, оскільки потерпілий та свідки в означеному кримінальному провадженні безпосередньо судом ще не допитані, обвинувачений може мати реальну можливість шляхом переконання та залякування схилити останніх до зміни показань.

Проте, прокурором не доведено, що продовжує існувати ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, переховуватися від суду, оскільки не надано доказів на підтвердження того, що ОСОБА_3 , який обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, вчиняв будь-які дії, що свідчать про спроби ухилення від кримінальної відповідальності, обставин ухилення від явки до суду не встановлено. Про належну процесуальну поведінку, серед іншого, свідчить те, що обвинувачений здав на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон/інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну, що не заперечувалось в ході розгляду клопотання прокурором.

Разом з тим, як і при зміні обвинуваченому запобіжного заходу, так і при розгляді клопотання про продовження такого, прокурором не доведено, що існує ризик вчинення обвинуваченим іншого кримінального правопорушення (п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України).

Отже, вирішуючи питання про продовження строку дії обов`язків, покладених на обвинуваченого ОСОБА_3 , у зв`язку із застосуванням запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання, суд виходить з того, що на даний момент такий ризик як незаконний вплив на потерпілого та свідків у цьому кримінальному провадженні продовжує існувати, а тому обов`язки, передбачені пунктами 1, 3, 4 ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме: прибувати за першою вимогою до прокурора та суду, повідомляти про зміну свого місця проживання та роботи (військової служби), утримуватися від спілкування з потерпілим та свідками, які на нього покладені, можуть запобігти цим ризикам.

Водночас, відсутня необхідність в покладені на обвинуваченого обов`язку здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну, оскільки такий обов`язок останнім виконано.

При цьому, бездоганна репутація та належна процесуальна поведінка ОСОБА_3 , на яку посилається сторона захисту, не свідчить про відсутність встановлених ризиків, а навпаки вказує на те, що застосований запобіжний захід у виді особистого зобов`язання, який є найбільш м`яким запобіжним заходом, достатньою мірою гарантує належну поведінку обвинуваченого у кримінальному провадженні з урахуванням продовження існування встановлених ризиків.

Будь-яких обставин, які б свідчили про те, що продовження дії таких обов`язків, покладених на обвинуваченого ОСОБА_3 не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи обвинуваченого, судом не встановлено.

З огляду на вищевикладене, враховуючи те, що судовий розгляд вказаного кримінального провадження триває, а ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, продовжує існувати, що вказує на неможливість запобігання вказаному ризику в разі, якщо покладені на обвинуваченого попередньою ухвалою суду обов`язки не будуть продовжені, суд вбачає підстави для часткового задоволення клопотання прокурора.

Керуючись статтями 177, 178, 183, 194, 199, 331 КПК України,

постановив:

Клопотання задовольнити частково.

Продовжити ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ) дію процесуальних обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, на строк два місяці до 22.01.2025 включно, а саме:

- прибувати за першою вимогою до прокурора та суду;

- повідомляти прокурора, суд про зміну свого місця проживання та роботи (військової служби);

- утримуватися від спілкування з потерпілим ОСОБА_6 та свідками: ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 .

У задоволення решти вимог клопотання відмовити.

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_3 , що в разі невиконання покладених обов`язків, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Контроль за виконання обвинуваченим ОСОБА_3 особистого зобов`язання покласти на прокурора у кримінальному провадженні прокурора Львівської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_4 .

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню не підлягає.

Повне судове рішення складено 25.11.2024.

Суддя ОСОБА_12