УХВАЛА

18 липня 2024 року

м. Київ

справа № 569/5327/19

провадження № 51-3634ск24

Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженого

ОСОБА_5 на вирок Рівненського міського суду Рівненської області

від 28 грудня 2023 року та ухвалу Рівненського апеляційного суду від 22 квітня

2024 року щодо нього,

встановив:

Захисник ОСОБА_4 звернувся до Суду з касаційною скаргою, в якій порушує питання про перегляд вказаних судових рішень у касаційному порядку.

Перевіривши відповідність касаційної скарги вимогам ст. 427 КПК, суд касаційної інстанції дійшов висновку, що скаргу захисником подано без додержання вимог

п. 4 ч. 2 та частин 3, 5, 6 цієї статті.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 427 КПК касаційна скарга повинна містити обґрунтування заявлених скаржником вимог із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення.

Згідно вимог ч. 1 ст. 438 КПК підставами для скасування або зміни судових рішень

при розгляді справи в суді касаційної інстанції є: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону (ст. 412 КПК); неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність (ст. 413 КПК); невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого

(ст. 414 КПК).

Отже, посилаючись у касаційній скарзі на незаконність судових рішень, особа,

яка подає касаційну скаргу, має вказати на конкретні порушення закону,

що є підставами для скасування або зміни судових рішень, і які, на її думку, допущені судами обох інстанцій при їх винесенні, навести конкретні докази і аргументи

в обґрунтування кожної позиції.

Водночас слід враховувати, що відповідно до ст. 433 КПК суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскаржуваному судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Однак, усупереч наведеним положенням процесуального закону, захисник, вказуючи на істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, допущені судом першої інстанції під час постановлення оскарженого вироку, як на підставу, передбачену п. 1 ч. 1 ст. 438 КПК, для його скасування, доводів на обґрунтування зазначеної позиції з урахуванням положень ст. 412 цього Кодексу не наводить.

Натомість захисник в обґрунтування незаконності оскаржених судових рішень

із зазначеної вище підстави, надаючи свою оцінку доказам, заперечує правильність встановлення фактичних обставин кримінального провадження і посилається

на неповноту досудового розслідування та судового розгляду та, що в силу статей 433, 438 КПК не є предметом перевірки суду касаційної інстанції.

Крім того, касаційна скарга захисника не містить обґрунтування неправильного застосування судами закону України про кримінальну відповідальність, яке він убачає у невизнанні 4 обставин такими, що пом`якшують покарання його підзахисного.

Також захисник у касаційній скарзі, вказуючи на невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого, лише формально посилається на несправедливість призначеного йому покарання через суворість, при цьому не наводить доводів щодо його явної несправедливості з огляду на положення ст. 414 КПК.

Відповідно до ч. 3 ст. 427 КПК, якщо особа не бажає брати участь у касаційному розгляді, вона зазначає про це в касаційній скарзі. Однак подана скарга не містить жодних застережень щодо цієї обставини.

Крім цього, згідно з ч. 5 ст. 427 КПК до касаційної скарги додаються копії судових рішень, які оскаржуються.Однак захисник вказану вимогу процесуального закону не виконав взагалі.

При цьому захиснику слід звернути увагу на те, що копії судових рішень, як доданих

до касаційної скарги додатків, на виконання вимог ч. 6 ст. 427 КПК він має додати

у кількості, необхідній для надіслання сторонам кримінального провадження й усім учасникам судового провадження.

Наявність цих недоліків, зважаючи на те, що суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах касаційної скарги, перешкоджає вирішенню питання про відкриття

касаційного провадження.

Таким чином, оскільки касаційна скарга не відповідає вимогам, передбаченим

ст. 427 КПК, Суд вважає за необхідне на підставі ч. 1 ст. 429 КПК залишити касаційну скаргу захисника без руху та встановити строк для усунення допущених недоліків,

що не може перевищувати п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали особою,

яка подала касаційну скаргу.

Колегія суддів звертає увагу, що недоліки касаційної скарги можуть бути усунуті шляхом складання нового тексту касаційної скарги, якщо зауваження стосувалися змістовної частини скарги, та/або шляхом подання додаткових документів, якщо всупереч вимогам КПК не додано усіх документів, які мають подаватися разом

з касаційною скаргою.

На підставі викладеного та керуючись ч. 1 ст. 429 КПК, Верховний Суд

постановив:

Касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 на вирок Рівненського міського суду Рівненської області від 28 грудня 2023 року та ухвалу Рівненського апеляційного суду від 22 квітня 2024 року щодо нього щодо засудженого ОСОБА_5 залишити без руху і встановити строк для усунення недоліків протягом п`ятнадцяти днів із дня отримання копії ухвали.

У разі неусунення зазначених в ухвалі недоліків в установлений строк скаргу буде повернуто особі, яка її подала.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3