УХВАЛА

Іменем України

12 листопада 2024 року м.Житомир

Слідчий суддя Корольовського районного суду м. Житомира ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Житомирі клопотання старшого слідчого в ОВС відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління Головного управління Національної поліції в Житомирській області майора поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором відділу Житомирської обласної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні №0000062 від 11 жовтня 2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.368 КК України, -

встановив:

Старший слідчий в ОВС відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління Головного управління Національної поліції в Житомирській області майор поліції ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира із клопотанням, погодженим прокурором відділу Житомирської обласної прокуратури ОСОБА_4 , відповідно до змісту якого просить винести ухвалу про накладення арешту на блокнот формату А5 із чорновими записами.

В обґрунтування поданого клопотання слідчий зазначає, що у провадженні слідчого управління Головного управління Національної поліції в Житомирській області перебувають матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000062 від 11 жовтня 2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.368 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що відповідно до пункту 2.5.1 Положення про відділ житлово-комунального господарства Оліївської сільської ради Житомирського району Житомирської області, яке затверджене Рішенням №795 (далі Положення) начальник відділу здійснює керівництво діяльністю відділу, несе відповідальність за виконання покладених на відділ завдань.

Згідно ч. 3 ст. 18 КК України та п. 1 примітки до ст. 364 КК України ОСОБА_5 є службовою особою.

Використовуючи повноваження начальника відділу житлово-комунального господарства апарату Оліївської сільської ради ОСОБА_5 , та повноваження депутатів Оліївської сільської ради ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , які входять до складу постійної комісії з питань будівництва, архітектури, земельних відносин, природокористування Оліївської сільської ради Житомирського району Житомирської області, вказані особи обізнані про здійснення КП «Агропромислове» господарської діяльності, пов`язаної з вирощуванням сільськогосподарських культур, в тому числі сої, виник злочинний умисел, спрямований на вимагання та одержання від ОСОБА_8 неправомірної вигоди з доходу підприємства, за невчинення дій, які можуть створити перешкоди у здійсненні подальшої господарської діяльності підприємства та створення різного роду проблем, в тому числі звільнення ОСОБА_8 з займаної посади.

ОСОБА_5 , діючи за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у період часу з 30.09.2024 по 30.10.2024, отримали від ОСОБА_8 неправомірну вигоду за невчинення в інтересах ОСОБА_8 , дій з використанням службового становища, поєднаному з вимаганням такої вигоди, у загальному розмірі 1075115,6 грн., що відповідно до примітки до ст. 368 КК України є особливо великим розміром.

30.10.2024 старшим слідчим відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Житомирській області капітаном поліції ОСОБА_9 . проведено невідкладний обшук за місцем мешкання ОСОБА_10 , розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого вилучено майно, на яке потрібно накласти арешт.

30.10.2024 вказане майно визнано речовими доказами в даному кримінальному провадженні.

31.10.2024 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.368 КК України.

Необхідність накладення арешту слідчий обґрунтовує метою збереження вилученого майна як речових доказів.

Слідчий ОСОБА_11 подав до суду заяву, в якій розгляд клопотання просить провести без його участі, клопотання підтримує та просить його задовольнити.

Представники власника майна ОСОБА_10 адвокати ОСОБА_12 та ОСОБА_13 подали до суду заяви, в яких розгляд клопотання просять провести без їх участі, заперечують щодо задоволення клопотання. Адвокат ОСОБА_12 зазначила, що обшук проводився як невідкладний, хоча підстав для цього не було, адже особу, яка отримувала неправомірну вигоду, було затримано. Обшук не легалізовано. Вилучений блокнот 2017 року, не зберіг на собі жодних слідів кримінального правопорушення та не має жодного значення.

Відповідно до вимог ч.4 ст.107 КПК України, враховуючи неприбуття в судове засідання учасників судового розгляду, фіксування за допомогою технічних засобів не здійснювалося.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов наступних висновків.

Згідно п.7 ч.2 ст.131 КПК України, арешт майна є заходом забезпечення кримінального провадження.

Відповідно до ч.5 ст.132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються.

Судом встановлено, що 30 жовтня 2024 року в період з 20 год. 55 хв. по 21 год. 55 хв. старшим слідчим відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління Головного управління Національної поліції в Житомирській області капітаном поліції ОСОБА_9 , на підставі ч. 3 ст. 233 КПК України, було проведено обшук за місцем мешкання ОСОБА_10 , розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , та вилучено блокнот формату А5 із чорновими записами.

Постановою старшого слідчого в ОВС відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління Головного управління Національної поліції в Житомирській області майором поліції ОСОБА_3 від 30 жовтня 2024 року вищевказані речі та предмети визнано речовими доказами у кримінальному провадженні №0000062 від 11 жовтня 2024 року.

Ухвалою слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира від 06.11.2024 у справі № 296/10314/24 надано дозвіл на проведення обшуку 30.10.2024 за місцем мешкання ОСОБА_10 , розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .

Положеннями статті 170 КПК України закріплено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому п.1 ч.2 ст.170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу (абз.1 ч.3 ст.170 КПК України).

Відповідно до ч.1 ст.98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою.

Частиною 10 статті 170 КПК України передбачено, що арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Обставини, викладені у клопотанні щодо можливого вчинення кримінального правопорушення підтверджуються сукупністю доказів, а саме: витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань; інформаційними довідками з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно від 31.10.2024, 29.10.2024; інформацією про особу; відомостями з Державного реєстру іпотек №5060881; рапортом протоколом обшуку від 30.10.2024; постановами про визнання речовими доказами від 30.10.2024; протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 11.10.2024; протоколами допиту свідка від 11.10.2024, 30.10.2024; протоколами додаткового допиту свідка від 24.10.2024, 30.10.2024; протоколами огляду та вручення речей (грошових коштів) від 26.10.2024, 30.10.2024; протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 30.10.2024; протоколом допиту підозрюваного від 30.10.2024; протоколами про результатами проведення НСРД від 27.10.2024, 29.10.2024, 28.10.2024; протоколом огляду інтернет-ресурсів та серверів від 29.10.2024; ухвалою суду №296/10314/24 від 06.11.2024.

Беручи до уваги досліджені докази, долучені до клопотання, обставини кримінального провадження (відповідно до фабули у витязі з ЄРДР та наданих слідчим матеріалів), приписи абз.1 ч.3 ст.170 КПК України, слідчий суддя приходить до висновку, що майно, вилучене 30 жовтня 2024 року в ході проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_10 , розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , а саме блокнот формату А5 із чорновими записами, - може містити ознаки речового доказу у кримінальному провадженні №0000185 від 14 березня 2024 року, а саме інформацію про обставини вчинення кримінального правопорушення.

Враховуючи наведене, мету, підстави застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна, слідчий суддя вважає, що на даному етапі досудового розслідування є достатні правові підстави для накладення арешту на майно, яке вилучене під час проведення обшуку 30.10.2024, а тому клопотання слідчого, погоджене прокурором, підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 98, 170-173, 175, 309 КПК України, слідчий суддя, -

постановив:

Клопотання старшого слідчого в ОВС відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління Головного управління Національної поліції в Житомирській області майора поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором відділу Житомирської обласної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні №0000062 від 11 жовтня 2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.368 КК України, задовольнити.

Накласти арешт на блокнот формату А5 із чорновими записами, вилучений 30.10.2024 в ході проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_10 , за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням власника або володільця майна у порядку, передбаченому частиною першою статті 174 КПК України.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту оголошення та набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Слідчий суддя ОСОБА_1