ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/2037/24 Справа № 215/4497/24 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

25 листопада 2024 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря: ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 26 вересня 2024 року про відмову у задоволенні скарги, у кримінальному провадженні № 0000148 за ч.2 ст. 190 КК України,

В С Т А Н О В И Л А:

До початку судового розгляду ОСОБА_6 заявив, що не довіряє апеляційному суду, оскільки суд на свій розсуд тлумачить вимоги КПК України. При цьому, апеляційний суд не бере до уваги, що суддя ОСОБА_1 не повідомив про слухання скарги, не надав пропуск до суду, не розглянув справу з колегією суддів.

Відповідно до ст. 405 КПК України, ОСОБА_6 повідомлений належним чином, до апеляційного суду не з`явився, на відео зв`язок не вийшов, клопотань про перенесення справи не отримано, тому можливо розглянути заяву про відвід.

Заслухавши доповідь головуючого, дослідивши заяву про відвід та матеріали провадження, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Перелік обставин, що виключають участь судді у кримінальному провадженні, наводиться у ч. 1 ст. 75 КПК. Зокрема, суддя не може брати участь у кримінальному провадженні, якщо наявні інші обставини, які викликають сумнів у його неупередженості (п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК). Оскільки діюче законодавство не містить відкритого або ж закритого переліку обставин, які в розумінні п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України можуть в тій чи іншій ситуації вважатися такими, що викликають сумнів у неупередженості судді, але будь-яке кримінальне провадження за своєю формою та змістом має відповідати загальним засадам, то при вирішенні заяви про відвід апеляційний суд застосовує принцип верховенства права (ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 7 КПК). У кримінальному провадженні саме з урахуванням практики Європейського Суду з прав людини /далі ЄСПЛ/ має застосовуватися принцип верховенства права (ч. 2 ст. 8 КПК).

Так, коли йдеться про «безсторонність», то зазвичай це означає відсутність упереджень…, існування яких може бути доведене у кілька способів. При цьому ухвалення суддею попередньо рішення щодо того самого звинувачення само по собі не є підставою для того, щоб говорити про упередженість суду (п. 37 рішення ЄСПЛ від 08.10.2020 у справі «Тесля проти України / Teslya v. Ukraine, заява №52095/11).

Поруч із зазначеним, наявність безсторонності відповідно до п. 1 ст. 6 Європейської конвенції з прав людини повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями… У відповідності до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. У кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про небезсторонність суду. Стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного (п. п. 49, 50 рішення ЄСПЛ від 09.11.2006 у справі «Білуха проти України» / Belukha v. Ukraine, заява №33949/02).

Із урахуванням наведеного, надаючи оцінку доводам заяви про відвід колегією суддів береться до уваги те, що: (1) використаний сполучник «та» у п. 49 рішення ЄСПЛ у справі «Білуха проти України» між словами «суб`єктивним та об`єктивним критеріями» свідчить, що для встановлення факту упередженості необхідно встановлення обставин, які про неї свідчать, одночасно за об`єктивним та суб`єктивним критеріями; (2) у кожній справі апеляційним судом рішення ухвалюється у нарадчій кімнаті простою більшістю голосів суддів, що входять до складу колегії, після ретельного дослідження матеріалів конкретного провадження, а тому правова оцінка, надана в одному провадженні щодо тих самих осіб, не зобов`язує членів колегії надати таку ж оцінку й у іншому судовому провадженні, яке стосується тих самих осіб; (3) висловлена суддями позиція в інших справах, у тому числі, й за участю тих самих учасників, не може вказувати на упередженість.

Таким чином, застосувавши при вирішенні питання щодо безсторонності колегії судді таку загальну засаду кримінального провадження як «верховенство права» у контексті розуміння його ЄСПЛ апеляційний суд дійшов висновку, що наведені захисником обставини самі по собі не викликають сумнівів у неупередженості цих суддів при вирішенні справи, оскільки (1) судді не обмежені попередньою позицією, висловленою в іншому провадженні, при розгляді цієї справи, (2) доказів упередженості суддів у даному кримінальному провадженні не надано і судом не встановлено. Тому, в ході розгляду відводу не встановлено одночасно за суб`єктивним та об`єктивним критеріями наявності підстав для відводу колегії суддів від розгляду даної справи.

Оскільки, наведені ОСОБА_6 доводи не доводять наявність обставин, які б були підставою для відводу колегії суддів передбачених п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК, апеляційний суд вважає, що ці доводи є необгрунтованими.

При цьому, посилання ОСОБА_6 на дії слідчого судді не є підставою для відводу суддів апеляційного суду, оскільки такі дії під час вирішення питання відводу не оцінюються, а перевіряються під час перегляду апеляційної скарги на рішення слідчого судді.

Таким чином, в задоволенні заяви про відвід необхідно відмовити.

Керуючись ст.ст. 75, 76, 81 КПК України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А:

У задоволенні заяви ОСОБА_6 про відвід колегії суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4