ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/9785/24
провадження № 1-кс/753/2568/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" вересня 2024 р. слідчий суддя Дарницького районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 розглянувши у приміщенні суду заяву слідчого судді Дарницького районного суду м. Києва ОСОБА_3 про самовідвід від розгляду справи № 753/9785/24 за скаргою ОСОБА_4 , ОСОБА_5 на бездіяльність прокурора Дарницької окружної прокуратури м. Києва та слідчого СВ Дарницького УП ГУНП у м. Києві, яка полягає у невнесенні до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про вчинення кримінального правопорушення-

В С Т А Н О В И В:

17.05.2024 ОСОБА_4 та ОСОБА_5 звернулися до Дарницького районного суду м. Києва зі скаргою на бездіяльність прокурора Дарницької окружної прокуратури м. Києва та слідчого СВ Дарницького УП ГУНП у м. Києві, яка полягає у невнесенні до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про вчинення кримінального правопорушення.

Для розгляду вказаної скарги автоматизованою системою документообігу суду визначено слідчого суддю ОСОБА_3 .

11.09.2024 слідчий суддя ОСОБА_3 заявив самовідвід від розгляду вищезазначеної скарги з підстав, передбачених п. 4 ч. 1 ст. 75.

Заява вмотивована тим, що у своїх вимогах скаржники просять зобов`язати прокурора та слідчого внести відомості в ЄРДР, зокрема, стосовно голови Дарницького районного суду м. Києва ОСОБА_6 , яка є його колегою, а тому вказана обставина може викликати сумніви скаржників у неупередженності слідчого судді при розгляді даного провадження.

11.09.2024 дану заяву про самовідвід слідчого судді ОСОБА_3 відповідно до автоматизованої системи документообігу суду, було передано для вирішення слідчому судді ОСОБА_1 .

Дослідивши матеріали скарги, заяву про самовідвід, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Статтею 75 КПК України встановлений перелік підстав для відводу слідчого судді, судді або присяжного в кримінальному провадженні.

Відповідно до п.2.5 Бангалорських принципів діяльності судді, схвалених резолюцією 2006/23 Економічної і Соціальної Ради ООН від 27 липня 2006 року, суддя повинен взяти самовідвід від участі в будь-якому процесі, коли для нього неможливе винесення неупередженого рішення у справі або коли сторонньому спостерігачеві може видатись, що суддя не здатен винести неупередженого рішення.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, безсторонність (неупередженість) суду в сенсі пункту 1 статті 6 Конвенції має визначатися згідно з (i) суб`єктивним критерієм, врахувавши особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об`єктивним у цій справі, та (ii) об`єктивним критерієм, іншими словами, шляхом встановлення того, чи забезпечував сам суд та, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності (рішення у справах: «Фей проти Австрії», «Ветштайн проти Швейцарії»).

Проте, між суб`єктивною та об`єктивною безсторонністю не існує беззаперечного розмежування, оскільки поведінка судді не тільки може викликати об`єктивні побоювання щодо його безсторонності з точки зору стороннього спостерігача (об`єктивний критерій), а також може бути пов`язана з питанням його або її особистих переконань (суб`єктивний критерій) (рішення у справі «Кіпріану проти Кіпру»).

У деяких випадках, коли докази для спростування презумпції суб`єктивної безсторонності судді отримати складно, додаткову гарантію надасть вимога об`єктивної безсторонності (рішення у справі «Пуллар проти Сполученого Королівства»). У цьому відношенні навіть вигляд має певну важливість - іншими словами, «має не лише здійснюватися правосуддя - ще має бути видно, що воно здійснюється». Адже йдеться про довіру, яку в демократичному суспільстві суди повинні вселяти у громадськість (рішення у справі «Де Куббер проти Бельгії»).

Європейський суд з прав людини зазначає у рішеннях «Делкурт проти Бельгії», «Пєрсак проти Бельгії» і «Де Куббер проти Бельгії», що будь-який суддя, стосовно неупередженості якого є обґрунтований сумнів, повинен заявити самовідвід. (Постанова Верховного Суду від 17.09.2019р., справа № 277/599/15-к, провадження № 51-9889км18).

На підставі викладеного, з метою забезпечення неупередженості, недопущення недовіри та для усунення будь-яких сумнівів, необхідно дійти висновку про наявність підстав для задоволення заяви слідчого судді ОСОБА_3 про самовідвід у справі за вказаною скаргою.

Керуючись ст. ст. 75, 76, 80, 81, 369, 372 КПК України, суддя,

У Х В А Л И В :

Заяву слідчого судді Дарницького районного суду м. Києва ОСОБА_3 - задовольнити.

Відвести слідчого суддю Дарницького районного суду м. Києва ОСОБА_3 від розгляду справи №753/9785/24 (№1-кс/753/1597/24) за скаргою ОСОБА_4 , ОСОБА_5 на бездіяльність прокурора Дарницької окружної прокуратури м. Києва та слідчого СВ Дарницького УП ГУНП у м. Києві, яка полягає у невнесенні до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про вчинення кримінального правопорушення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: