Провадження № 1-кс/686/7040/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 серпня 2024 року м. Хмельницький

Слідчий суддя Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області ОСОБА_1 , перевіривши матеріали клопотання прокурора відділу Хмельницької обласної прокуратури ОСОБА_2 про арешт майна, у кримінальному провадженні № 0001286,

встановив:

22.08.2024 року прокурор відділу Хмельницької обласної прокуратури ОСОБА_2 , за допомогою поштового зв`язку (дата поштового відправлення 20.08.2024 р.), звернувся до слідчого судді із клопотанням про накладення арешту на майно, яке 19.08.2024 р., під час проведення, у період часу з 20 год. 07 хв. до 21 год. 15 хв., огляду місця події, в присутності ОСОБА_3 , було тимчасово вилучено, а саме на: пожежне сміття, у вигляді частково обгорілого пластику червоного та білого кольорів, поміщене до сейф-пакету №QHY0005181; пожежне сміття, у вигляді трьох пластикових пляшок прозорого кольору із пробками червоного кольору, поміщене до сейф-пакет №№QHY0005182; маску для зварювальних робіт, чорного кольору, марки «Інтертул», поміщену до сейф-пакету №QHY0005183; зварювальний апарат, сірого кольору, марки «PATON» (від якого відходять три кабелі, на одному із яких наявний закріплений електрод), поміщені до сейф-пакету №QHY0005191; болгарку, зеленого кольору, марки «Makita», із диском марки «SPRUT-A», діаметром 230 мм, поміщені до сейф-пакету №QHY0005184; болгарку марки «Дніпро М», чорного кольору, та болгарку марки «BOSH», темно-синього кольору, із наявними шліфувальними кругами, поміщені до сейф-пакету №PSP4272271, а також на складське приміщення прямокутної форми, розмірами 11х3.6 м., розташоване між пандусом №11 з лівої сторони та входом у приміщення складу з правої сторони, що по АДРЕСА_1 , яке, за твердженням прокурора, в ході проведення вказаного огляду, також було вилучене та опечатане.

Дослідивши надані матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов до наступних висновків.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Згідно з ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема, збереження речових доказів.

Зі змісту ч.3 ст.170 КПК України вбачається, що арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Відповідно до ст.98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддями вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Частиною 1 ст. 171 КПК України визначено, що з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.

Відповідно до ч. 2 ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Вказаним вимогам закону подане прокурором клопотання не відповідає. Так, у поданому клопотанні прокурор не аргументує достатнім чином, які підстави, мета та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна у вказаному кримінальному провадженні наявні, відсутнє належне обґрунтування, яке значення має майно, як речові докази та які обставини (з тих, що відповідно до ст.91 КПК України підлягають доказуванню), за допомогою цих доказів, можливо довести у кримінальному провадженні №0001286, а відтак, яка необхідність у накладенні арешту саме на це майно. Зазначення у клопотанні прокурором тієї обставини, що складське приміщення є речовим доказом, саме по собі, не пояснює підстав, мети накладення арешту на це приміщення, яке й так є опечатаним, ризиків його знищення, пошкодження, втрати, як об`єкту матеріального світу, та неможливості довести обставини, які, відповідно до ст.91 КПК України, підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, без застосування вказаного заходу забезпечення кримінального провадження. При цьому слідчий суддя звертає увагу на ту обставину, що збережена у вказаному приміщенні слідова інформація вже зафіксована у відповідному протоколі огляду місця події, окрім того, прокурором у клопотанні не наведено переконливих аргументів щодо існування будь-яких труднощів для здійснення остаточного огляду вказаного приміщення, а також на те, що проведення відповідного експертного дослідження може бути здійснено й без накладення арешту на означене приміщення.

Не наведено у клопотанні прокурора й про існування обставин, передбачених ч.3 ст.132 КПК України. Також, не зазначено у клопотанні прокурора, яка є необхідність у встановлені заборон відчуження, розпорядження та користування майном, на яке просить накласти арешт прокурор. Прокурор у клопотанні вказує про необхідність проведення з вилученим майном експертних досліджень, однак, із матеріалів поданого прокурором клопотання не вбачається та обставина, що всі речі, які були вилучені в ході проведення вказаного огляду, а також, опечатане приміщення мають бути об`єктом будь-яких експертних досліджень (не долучено постанов про призначення експертиз), що виправдовувало б таке втручання в права та інтереси власників та володільців майна, як застосування арешту майна, потребами досудового розслідування.

Не йдеться у клопотанні прокурора про те, хто є фактичним користувачем означеного складського приміщення, і чи не призведе накладення арешту на це майно, зокрема й із застосуванням заборони відчуження, розпорядження та користування майном, до зупинення або надмірного обмеження правомірної діяльності власника та користувача вказаного приміщення, або до настання інших наслідків, які суттєво позначаться на інтересах інших осіб.

Також, прокурор у клопотанні вказує, що вищеозначене складське приміщення належить саме ТОВ «АТБ-маркет», однак, конкретних доказів, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном, прокурор у клопотанні не наводить, як і не долучає підтверджуючих вказану обставину документів.

Також, у відповідності до ч.1 ст.172 КПК України, клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Однак, матеріали поданого прокурором клопотання не містять актуальних контактних даних осіб (чи їх представників), яким належить майно, на яке просить накласти арешт прокурор, що позбавляє слідчого суддю можливості повідомити вказану особу (осіб) про час і місце розгляду справи у передбачений законом строк.

Вказані недоліки позбавляють слідчого суддю можливості вирішити питання про накладення арешту та мають бути усунуті прокурором, із зазначенням, у розрізі кожного із вилучених предметів, їх значення для кримінального провадження, мети накладення арешту, визначеної ст.170 КПК України, обставин, передбачених ч.3 ст.132 КПК України, з долученням документів, якими прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Відповідно до ч.3 ст.172 КПК України, слідчий суддя, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу та встановлює строк в сімдесят дві години або з урахуванням думки слідчого, прокурора чи цивільного позивача менший строк для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу.

Враховуючи викладене, клопотання прокурора підлягає поверненню ініціатору для усунення недоліків.

Керуючись ст.ст.171, 172 КПК України, слідчий суддя -

постановив:

Клопотання прокурора відділу Хмельницької обласної прокуратури ОСОБА_2 про арешт майна, у кримінальному провадженні № 0001286, - повернути прокурору, встановивши строк в сімдесят дві години для усунення недоліків.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя