Справа № 698/284/23
Провадження № 1-кп/698/48/24
У Х В А Л А

Іменем України

07 листопада 2024 р. Катеринопільський районний суд Черкаської областів складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

засудженого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в селищі Калинопіль, в режимі відеоконференції із Державною установою «Київський слідчий ізолятор», кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000215 від 23.07.2018 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Чигирин, Черкаської області, українця, із неповною середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, проживаючого без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

1) 20.12.2006 року Світловодським районним судом Кіровоградської області за ч. 3 ст. 185 КК України до 1 року позбавлення волі, відповідно до ст. 75 КК України, звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік;

2) 12.12.2011 року Світловодським районним судом Кіровоградської області за ч.ч. 2, 3 ст. 185 КК України, з урахуванням ст. 70 КК України, до 3 років 6 місяців позбавлення волі;

3) 14.11.2016 року Світловодським міськрайонним судом Кіровоградської області за ч. 2 ст. 185 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі, звільнився з місць позбавлення волі 01.03.2018 р., в силу ст. 89 КК України судимість непогашена,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 125, ч. 2 ст. 185 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

21 липня 2018 року близько 21 год. 30 хв. ОСОБА_4 , перебуваючи у будинку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою: АДРЕСА_2 , де попередньо розпивав спиртне із ОСОБА_5 та їх спільною знайомою ОСОБА_6 , тобто будучи у стані алкогольного сп`яніння, на грунті ралтово-виниклих неприязних стосунків до ОСОБА_7 , наніс один удар кулаком правої руки в обличчя ОСОБА_5 , після чого притискаючи його шию своєю рукою, витягнув з будинку на ганок, повалив на бетонне покриття, де наніс ще один удар кулаком правої руки в обличчя та один удар кулаком правої руки по тулубу, а потім ще два удари лівою ногою в обличчя ОСОБА_8 , чим заподіяв потерпілому тілесні ушкодження у вигляді забою та крововиливів м`яких тканин обличчя з правого боку, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що підтверджується висновком експерта № 05-9-01/206 від 08.08.2018 року.

Тим самим, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України - умисне легке тілесне ушкодження.

Крім того, 21 липня 2018 року близько 22 год. 00 хв., ОСОБА_4 перебуваючи у домоволодінні ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який проживає за адресою: АДРЕСА_2 , де попередньо розпивав спиртне із ОСОБА_5 та їх спільною знайомою ОСОБА_6 , тобто будучи у стані алкогольного сп`яніння, скориставшись тим, що ОСОБА_5 та ОСОБА_6 не спостерігає за його діями, оскільки останні були у нетверезому стані та спали, діючи повторно, умисно, з корисливих мотивів, викрав з вищевказаного будинку речі ОСОБА_5 та привласнив їх на свою користь, а саме: мобільний телефон марки «BRAVIS BASE», ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , у полімерному корпусі чорного кольору та у комплекті із зарядним пристроєм (з полиці меблевої стінки спальні) - загальна вартість 174,50 грн.; мобільний телефон марки «Fly DS104D» у полімерному корпусі чорного кольору (з полиці меблевої стінки спальні), вартістю 194,00 гри.; мобільний телефон марки «Micromax D320», у полімерному корпусі чорного кольору, ІМЕІ 1: НОМЕР_3 , ІМЕІ 2: НОМЕР_4 , у комплекті із зарядним пристроєм (зі столу веранди), вартістю 300,00 грн.; електромашинку для стрижки марки «Scarlett SC-HC63C07», у комплекті із електрошнуром живлення, чотирма насадками різних розмірів, гребінцем та щіткою (з поверхні холодильника кухні), вартістю 183,20 грн.; USB-навушники фірми «Samsung» до мобільного телефону (з поверхні холодильника), вартістю 239,40 грн.; газову запальничку у вигляді стародавнього пістолету (з серванту), вартістю 252,00 грн., а всього викрав майна на загальну суму 1343,10 грн., що підтверджується висновком товарознавчої експертизи № 12/08-18-01 від 12.08.2018 р.

Також, ОСОБА_4 , разом із вказаним майном, викрав грошові кошти в сумі 350,00 грн., що належать ОСОБА_5 та зберігалися у барсетці, яка знаходилася у секретері меблевої стінки, які у подальшому витратив на власні потреби - придбання продуктів харчування, спиртного та цигарок.

Вказаними злочинними діями ОСОБА_4 заподіяв ОСОБА_5 матеріальну шкоду на загальну суму 1693,10 грн.

Такими своїми діями ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України - крадіжка, вчинена повторно.

В судовому засіданні прокурор заявив клопотання про закриття кримінального провадження за ч. 1 ст. 125 КК України у зв`язку із спливом визначеного законом строку давності. Крім того, у зв`язку з набранням чинності Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18 липня 2024 року № 3886-ІХ, прокурор просить закрити кримінальне провадження за ч. 2 ст. 185 КК України у зв`язку із декриміналізацією.

Засуджений в режимі відеоконференції із ДУ «Київський слідчий ізолятор» підтримав заявлені прокурором клопотання, надав згоду на закриття кримінального провадження.

Потерпілий ОСОБА_5 подав до суду заяву, в якій надав згоду на закриття кримінального провадження щодо ОСОБА_4 .

Вивчивши матеріали кримінального провадження, заслухавши учасників судового процесу, суд приходить до наступного.

Згідно обвинувального акту обвинуваченому ОСОБА_4 інкримінується вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, 21 липня 2018 року.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 12 КК України (у редакції, чинній на 21 липня 2018 року), кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 125 КК України, є злочином невеликої тяжкості.

Санкція ч. 1 ст. 125 КК України, яка також була чинною на момент вчинення інкримінованого обвинуваченому кримінального правопорушення, передбачає покарання у виді штрафу до п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадських робіт на строк до двохсот годин, або виправних робіт на строк до одного року.

Згідно з ч.1 ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки:

1) два роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі;

2) три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років;

3) п`ять років - у разі вчинення нетяжкого злочину, крім випадку, передбаченого у пункті 2 цієї частини;

4) десять років - у разі вчинення тяжкого злочину;

5) п`ятнадцять років - у разі вчинення особливо тяжкого злочину.

При вирішенні питання про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності суд також керується практикою Європейського суду з прав людини, а саме рішенням у справі «Грабчук проти України» від 26 вересня 2006 року, відповідно до змісту якого у разі закриття провадження по справі з нереабілітуючих обставин, питання про доведеність вини особи не вирішується, а також рішенням у справі «Стаббінгс та інші проти Сполученого Королівства», в якому зазначено, що позовна давність це законне право правопорушника уникнути переслідування або притягнення до суду після закінчення певного періоду після скоєння правопорушення, термін позовної давності забезпечує юридичну визначеність та остаточність, запобігаючи порушенню прав відповідачів, які можуть трапитись у разі прийняття судом рішення на підставі доказів, що стали неповними через сплив часу.

Враховуючи, що строк притягнення особи до кримінальної відповідальності визначений п.3 ч.1 ст.49 КК України, з моменту вчинення кримінального правопорушення (21 липня 2018 року) до звернення прокурора з клопотанням про закриття кримінального провадження сплив, перебіг давності притягнення до кримінальної відповідальності не зупинявся, суд приходить до висновку про закриття кримінального провадження за ч. 1 ст. 125 КК України щодо ОСОБА_4 в порядку п. 3-1 ч. 1 ст. 284 КПК України.

При цьому суд роз`яснює обвинуваченому, що застосування ст.49 КК України не є реабілітуючою підставою звільнення від кримінальної відповідальності та не звільняє обвинуваченого від обов`язку відшкодування в порядку цивільного судочинства завданої внаслідок кримінального правопорушення шкоди.

Положеннями ч.1 ст.51 КУпАП (у редакції Закону № 3886-IX) передбачено відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,2 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.

Отже, особа, яка вчинила дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, підлягає адміністративній відповідальності у випадку, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить до 0,2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

09 серпня 2024 року набув чинності Закон України від 18 липня 2024 року № 3886-IX «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» (далі Закон № 3886-IX), яким було внесено зміни до ст. 51 КУпАП (Дрібне викрадення чужого майна).

З огляду на зазначене аналіз указаних норм закону свідчить про те, що кримінальна відповідальність настає у випадку, якщо розмір такого майна перевищує розмір, установлений ст.51 КУпАП, а саме 2 неоподатковуваних мінімуми доходів громадян.

Згідно з ч.5 підрозд.1 розд.ХХ ПК України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 грн, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної пп. 169.1.1 п. 169.1 ст. 169 розд. IV цього Кодексу для відповідного року, яка дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), установленого законом станом на 01 січня звітного податкового року.

З обвинувального акту вбачається, що вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, що ставиться у провину ОСОБА_4 , відбулось 21.07.2018 року на загальну суму 1693,10 грн.

Згідно із Законом України «Про державний бюджет на 2018 рік» прожитковий мінімум для працездатних осіб станом на 01 січня 2018 року становив 1762 грн.

Таким чином, з огляду на зміст положень ПК України та Закону № 3886-IX, на момент вчинення ОСОБА_4 злочину розмір вартості викраденого майна, з якого настає кримінальна відповідальність за ст. 185 КК України, становив 1762 грн.

Положеннями ч.1 ст.3 КК України встановлено, що законодавство України про кримінальну відповідальність становить КК України, який ґрунтується на Конституції України та загальновизнаних принципах і нормах міжнародного права. При цьому зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення (ч.6 ст.3 КК України).

Відповідно до ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Зазначені норми Основного Закону України також знайшли своє відображення і в ч.1 ст.5 КК України, згідно з якою закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Крім того, суд звертає увагу, що Об`єднана Палата Касаційного кримінального суду Верховного Суду в постанові від 07 жовтня 2024 року (справа № 278/1566/21, провадження № 51-2555кмо24) дійшла висновку, що Закон № 3886 IX, яким унесені зміни до ст.51 КУпАП, є законом про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність у значенні ст.5 КК для тих діянь, які до набрання цим Законом чинності вважалися кримінальним правопорушенням, однак після набрання ним чинності підпадають під ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 51 КУпАП.

Зміни, внесені Законом № 3886 IX, мають зворотну дію в часі.

У ході з`ясування, чи перевищує вартість викраденого розмір, визначений ст.51 КУпАП, має братися до уваги розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, установлений на час вчинення правопорушення, з урахуванням положень п. 5 підрозд. 1 розд. ХХ та пп. 169.1.1 п. 169.1 ст. 169 розд. IV ПК України.

Питання, що виникають у кримінальних провадженнях у зв`язку з набуттям чинності Законом № 3886 IX, вирішуються судами за правилами, передбаченими для випадків, коли втратив чинність закон, яким установлювалася кримінальна протиправність діяння.

За приписами п.4-1 ч.1 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

За відсутності згоди обвинуваченого та в разі, якщо судом установлено вчинення ним діяння, кримінальна протиправність якого була встановлена законом, що втратив чинність, суд постановляє ухвалу про закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої п.4-1 ст.284 КПК України, у порядку п. 1-2 ч. 2 цього ж положення Кодексу.

Відповідно до абз.5 ч.7 ст.284 КПК України ухвала про закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої п.4-1 ч.1 ст.284 КПК, України постановляється судом з урахуванням особливостей, визначених ст. 479-2 цього Кодексу.

За статтею 479-2 КПК України суд здійснює судове провадження щодо діяння, кримінальна протиправність якого була встановлена законом, що втратив чинність, у загальному порядку, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Підсумовуючи зазначене, враховуючи те, що вартість таємно викраденого ОСОБА_4 майна становила 1693,10 грн., тобто ця сума була меншою за розмір, з якого відповідно до Закону № 3886-IX і положень ПК України настає кримінальна відповідальність, а саме 1762 грн., обвинувачений надав свою згоду на закриття провадження з цієї підстави, то суд приходить до висновку, що, з огляду на передбачений статтею 5 КК України принцип зворотної дії закону в часі, інкриміноване діяння не підпадає під кримінально каране, передбачене Особливою частиною КК України, а отже кримінальне провадження за ч.2 ст. 185 КК України щодо ОСОБА_4 підлягає закриттю.

Долю речових доказів вирішити на підставі приписів ст.100 КПК України.

Цивільний позов не заявлявся.

Судові витрати у справі відсутні.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.5, 12, 49 КК України, ст.ст. 284, 369-372, 479-2 КПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора про закриття кримінального провадження та звільнення обвинуваченого ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за ч.1 ст. 125 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності, - задовольнити.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звільнити від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, на підставі ст. 49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, а кримінальне провадження - закрити на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України.

Клопотання прокурора про закриття кримінального провадження ч.2 ст. 185 КК України - задовольнити.

Кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, - закрити на підставі п.4-1 ч.1 ст.284 КПК України, у зв`язку із тим, що втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Речові докази: мобільний телефон марки «BRAVIS BASE», ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , 1МЕІ 2: НОМЕР_2 , у полімерному корпусі чорного кольору та у комплекті із зарядним пристроєм; мобільний телефон марки «Fly DS104D» у полімерному корпусі чорного кольору; мобільний телефон марки «Micromax D320», у полімерному корпусі чорного кольору, ІМЕІ 1: НОМЕР_3 , ІМЕІ 2: НОМЕР_4 , у комплекті із зарядним пристроєм; електромашинка для стрижки карки «Scarlett SC-HC63C07», у комплекті із електрошнуром живлення, чотирма насадками різних розмірів, гребінцем та щіткою; USB-навушники фірми «Samsung» до мобільного телефону; газова запальничка у вигляді стародавнього пістолету, - залишити власнику.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Черкаського апеляційного суду через Катеринопільський районний суд протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення зазначеного строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий ОСОБА_1