ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа №: 953 / 1286 / 24 Головуючий 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження №: 11-кп/818/ 2111 /24 Головуючий апеляційної інстанції: ОСОБА_2
Категорія: ч.4 ст.185 КК України
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 вересня 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі: головуючого судді ОСОБА_2 , суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , при секретареві ОСОБА_5 , з участю прокурора ОСОБА_6 , з участю обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_8 , без участі всіх інших учасників по даній справі, а саме представника потерпілих, належним чином повідомленого про розгляд справи, від якого надійшла заява про розгляд справи без нього, за умови, що заяв про відкладення розгляду справи ні від кого не надходило, розглянувши у відкритому судовому засіданні, в режимі відеоконференції, в залі суду в м. Харкові справу за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 та прокурора на вирок Київського районного суду м. Харкова від 07.08.2024 року, -

В С Т А Н О В И Л А:

Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

Вказаним вироком, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Макіївка Донецької області, громадянина України, із вищою освітою, не працевлаштованого, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого: АДРЕСА_1 , раніше судимого,

визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185, ч.2 ст. 15, ч.4 ст. 185 КК України та призначено йому покарання:

- за ч.4 ст. 185 КК України у вигляді 5 років 6 місяців позбавлення волі.

- за ч.2 ст. 15, ч.4 ст. 185 КК України у вигляді 5 років 3 місяця позбавлення волі.

В силу вимог ч.ч.1-3 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, ОСОБА_7 призначено покарання у вигляді 5 років 6 місяців позбавлення волі.

В силу вимог ст. 71 КК України, частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Жовтневого районного суду м. Харкова від 24 травня 2023 року, та остаточно призначено ОСОБА_7 покарання у вигляді 6 років позбавлення волі.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_7 визначено рахувати з дня ухвалення вироку 07.08.2024 року.

Відповідно до вимог ст. 72 КК України зараховано до строку покарання ОСОБА_7 строк його попереднього ув`язнення (тримання під вартою) з 29.01.2024 року по 06.08.2024 року включно, із розрахунку день за день.

Продовжено відносно ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до набрання вироком законної сили.

Також вирішено питання щодо речових доказів та судових витрат, відповідно до вимог ст.ст.100, 126 КПК України.

Згідно вказаного вироку ОСОБА_7 обвинувачується в тому, що 01.10.2023, близько 14.30, він прийшов до торгового залу магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », який розташований за адресою: АДРЕСА_2 , де у нього виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, реалізуючи який, ОСОБА_7 , діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, в умовах воєнного стану, введеного в дію Указом Президента України ОСОБА_9 № 64/2022 від 24.02.2022 та неодноразово продовженого на всій території України, підійшов до торгівельного стелажу біля торгівельної каси, взяв з полиці продукти харчування, а саме: упаковку розчинної кави «Nescafe Gold», м`яка, вагою 280 гр., у новому стані, в кількості - 2 шт., загальною вартістю 806,00 грн.; упаковку розчинної кави «Nescafe Gold», м`яка, вагою 120 гр., у новому стані, в кількості - 1 шт., вартістю 163,00 грн., згідно з висновком судової-товарознавчої експертизи № 25777 від 13.12.2023 - 969,00 грн., та викрав їх. Після чого ОСОБА_7 з місця вчинення злочину зник, обернувши викрадене майно на власну користь, чим спричинив ФОП ОСОБА_10 матеріальну шкоду на загальну суму 969,00 грн.

Суд кваліфікував вказані дії ОСОБА_7 за ч. 4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, в умовах воєнного стану.

Крім того, 24.11.2023, близько 14.45, ОСОБА_7 , прийшов до торгового залу магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », який розташований за адресою: АДРЕСА_2 , де у нього виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, реалізуючи який, ОСОБА_7 , діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, в умовах воєнного стану, введеного в дію Указом Президента України ОСОБА_9 № 64/2022 від 24.02.2022 та неодноразово продовженого на всій території України, підійшов до торгівельних стелажів, взяв з полиць продукти харчування, а саме: салямі «Мисливська» Глобино, вагою 0,474, у новому стану, в кількості - 1 шт., вартістю 104,28 грн.; йогурт «Фані» полуниця-банан 1%, вагою 400 гр, у новому стану, в кількості - 1 шт., вартістю 20,50 грн.; ковбасу «Сушена зі свининою» Ранчо, вагою 0,178 гр., у новому стану, в кількості - 1 шт., вартістю 86,07 грн., сирок глазурований 15% «Дольче полуниця», вагою 36 гр., у новому стану, в кількості - 1 шт., вартістю 15,00 грн.; сирок «Фані» глазурований персик 15%, вагою 36 г, у новому стану, в кількості - 1 шт., вартістю 13,00 грн.; каву розчинну «Jacobs Monarch» упаковка, розміром 250 гр., у новому стану, в кількості - 2 шт., загальна вартість 736,00 грн., упаковку риби янтарної з перцем, вагою 0,084 гр., у новому стані, в кількості - 1 шт., вартістю 43,76 грн.; упаковку вафельних трубочок з какао «Плюс», вагою 0,308, у новому стану, в кількості - 1 шт., вартістю 47,27 грн.; упаковку вафель «Артек» вагою 130 гр., у новому стані, в кількості - 1 шт., вартістю 21,00 грн., згідно з висновком судово-товарознавчої експертизи № 25777 від 13.12.2023 - 1068,88 грн., які склав до свого пакету.

Після чого, ОСОБА_7 , продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, пройшов через касову зону магазину, умисно не розрахувавшись за вищезазначений товар. Однак довести свій злочинний умисел до кінця ОСОБА_7 не зміг з причин, що не залежали від його волі, так як після виходу з магазину «Маркет» був зупинений співробітницею магазину. Внаслідок вказаних протиправних дій ОСОБА_7 , ФОП ОСОБА_10 могли бути завдані матеріальні збитки на загальну суму 1 086,88 грн.

Вказані дії ОСОБА_7 судом кваліфіковані за ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України, тобто, як закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, в умовах воєнного стану.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.

Не погодившись з вказаним рішенням суду першої інстанції, захисник обвинуваченого та прокурор у кримінальному провадженні, подали апеляційні скарги.

Захисник у свої апеляційній скарзі просить скасувати вирок відносно ОСОБА_7 та на підставі п. 4-1 ч.1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження стосовно ОСОБА_7 закрити у зв`язку із втратою чинності закону, яким встановлювалась кримінальна протиправність діяння.

Свої вимоги захисник обґрунтовує тим, що 09 серпня 2024 року набув чинності Закон України 18 липня 2024 року № 3886-IX «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» . Відповідно до вказаного закону, внесено зміни, зокрема, до ст.51 КУпАП, яким визнано, що таємне викрадення майна на суму, яка не перевищує 3028 грн., є дрібною крадіжкою.

Відповідно до вимог ч.1 ст.5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Таким чином, зважуючи на той факт, що сума, заподіяних діями ОСОБА_7 збитків не перевищують зазначеного розміру, то винесений відносно нього вирок, на переконання захисника, підлягає скасуванню, у зв`язку з декриміналізацією інкримінованих йому діянь.

Прокурор в своїй апеляційній скарзі просить скасувати вирок відносно ОСОБА_7 та на підставі п. 4-1 ч.1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження стосовно ОСОБА_7 закрити у зв`язку із втратою чинності закону, яким встановлювалась кримінальна протиправність діяння.

Обґрунтовує свої вимоги, тим, що Верховною Радою України прийнято 18.07.2024 року Закон № 3886-ІХ «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» .

Цим Законом внесено зміни до ст.51 КУпАП, згідно з якими, викрадення чужого майна, шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати вважається дрібним, якщо його вартість, на момент вчинення правопорушення, не перевищує двох неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що на 2023 рік становить 2684,10 грн.

Відповідно до вимог ч.1 ст.5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Згідно вироку, ОСОБА_7 31.10.2023 та 24.11.2023 року здійснив крадіжки, спричинивши ФОП ОСОБА_10 збитки на загальну суму 969 грн. та 1086,88 грн. Тобто, вартість викраденого майна не перевищує двох неоподаткованих мінімумів доходів громадян. Таким чином, на переконання прокурора, кримінальне провадження стосовно ОСОБА_7 підлягає закриттю на підставі п.4-1 ч.1 ст.284 КПК України.

Позиції учасників апеляційного провадження.

Захисник обвинуваченого та прокурор підтримали свої апеляційні вимоги та просили їх задовольнити.

Обвинувачений не заперечував проти задоволення апеляційних вимог захисника та прокурора.

Представник потерпілого в судове засідання не з`явився, повідомлявшись належним чином, надав заяву про розгляд справи без нього.

Мотиви прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Заслухавши доповідь судді, доводи захисника та прокурора, на підтримання своїх апеляційних вимог, а також думку обвинуваченого, перевіривши представлені матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що апеляційні вимоги захисника та прокурора підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до частини 1 статті 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно вимог статті 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

09 серпня 2024 року набув чинності Закон України 18 липня 2024 року № 3886-IX «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від (далі - Закон № 3886-IX), яким було внесено зміни до статті 51 КУпАП (Дрібне викрадення чужого майна).

Положеннями частини 1 статті 51 КУпАП (у редакції Закону № 3886-IX) передбачено відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.

Частиною 2 статті 51 КУпАП (у редакції Закону № 3886-IX) установлено, що відповідальність за вчинення дій, передбачених частиною 1 статті 51 КУпАП настає, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Отже, особа, яка вчинила дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, підлягає адміністративній відповідальності у випадку, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

З огляду на зазначене аналіз указаних норм закону свідчить про те, що кримінальна відповідальність настає у випадку, якщо розмір такого майна перевищує розмір, установлений статті 51 КУпАП, а саме 2 неоподатковуваних мінімуми доходів громадян.

Згідно з частиною 5 Підрозділу 1 Розділу ХХ Податкового кодексу України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 грн, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пунктом 169.1 статті 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року, яка дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), установленого законом станом на 01 січня звітного податкового року.

Зі змісту вказаного вироку вбачається, що кримінальні правопорушення, передбачені ч.4 ст.185, ч.2 ст.15 ч.4 ст.185 КК України, ОСОБА_7 вчинив 31.10.2023 року та 24.11.2023 року. Діями ОСОБА_7 було заподіяно матеріальну шкоду потерпілому ФОП ОСОБА_10 на загальну суму 969 грн та 1086,88 грн.

Станом на 01 січня 2023 року прожитковий мінімум для працездатних осіб становив 2684 грн, а 50 відсотків від його розміру - становили 1342 грн.

Таким чином, з огляду на зміст положень Податкового кодексу України та Закону № 3886-IX, на момент вчинення ОСОБА_7 злочині, передбаченихч. 4 ст. 185 , ч. 2 ст. 15- ч. 4 ст. 185 КК України, розмір вартості викраденого майна, з якого настає кримінальна відповідальність за статтею 185 КК України, становив 2 684 грн (1342*2 = 2 684).

Як вбачається з вироку суду, діями ОСОБА_7 було заподіяно матеріальну шкоду потерпіломуФОП ОСОБА_10 в розмірі 2055,88 грн ( 969 грн + 1086, 88 грн.).

Положеннями частиною 1 статті 3 КК України встановлено, що законодавство України про кримінальну відповідальність становить КК України, який ґрунтується на Конституції України та загальновизнаних принципах і нормах міжнародного права. При цьому зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення (частина 6 статті 3 КК України).

Відповідно до статті 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Зазначені норми Основного Закону України також знайшли своє відображення і в частині 1 статті 5 КК України, згідно з якою закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Враховуючи те, що вартість таємно викраденого ОСОБА_7 майна становила 2055 гривень 88 копійок, тобто ця сума була меншою за розмір, з якого відповідно до Закону № 3886-IX та положень Податкового кодексу України настає кримінальна відповідальність, а саме 2 684 грн, суд апеляційної інстанції вважає, що, з огляду на передбачений статтею 58 Конституції України і статтею 5 КК України принцип зворотної дії закону в часі та з урахуванням вищенаведеного, вчинені ОСОБА_7 кримінальні правопорушення не підпадають під кримінально каране діяння, передбачене Особливою частиною КК України.

Внесені законодавцем зміни про кримінальну відповідальність призвели до часткової декриміналізації діяння, і дія Закону має зворотну дію у часі, тому скасовує кримінальну відповідальність у разі заподіяння злочином меншої шкоди, ніж встановлено нормою закону.

Пунктом 4-1 частини 1 статті 284 КПК України визначено, що кримінальне провадження закривається в разі, якщо втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Враховуючи, що відповідно до положень Закону України № 3886-ІХ сума викраденого, з якої настає кримінальна відповідальність за злочини щодо права власності - збільшилася, суд апеляційної інстанції вважає, що у даному випадку наявні правові підстави для закриття кримінального провадження за пунктом 4-1 частини 1 статті 284 КПК України, та проти такого закриття не заперечували учасники провадження.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційні скарги захисника обвинуваченого та прокурора підлягають задоволенню, вирок Київського районного суду м. Харкова від 07.08.2024 року - скасуванню, а кримінальне провадження стосовно обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185, ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України, - закриттю, на підставі пункту 4-1 частини 1 статті 284 КПК України.

Крім того, як вбачається з оскаржуваного вироку обвинуваченому ОСОБА_7 до вступу вироку в законну силу залишено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. З огляду на те, що вирок суду підлягає скасуванню, а кримінальне провадження закриттю, обвинувачений ОСОБА_7 підлягає звільненню з-під варти.

Питання щодо виконання вироку Жовтневого районного суду м. Харкова від 24.05.2023 року щодо ОСОБА_7 за ч. 4 ст.185 КК України, підлягає вирішенню в порядку статті 537 КПК України.

Керуючись ч.6 ст.9, ст.7, 392, 393, 404, 405, п.5 ч.1 ст.407, 418, 419, 423, 424-426 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу захисника обвинуваченого, - задовольнити.

Апеляційну скаргу прокурора, - задовольнити.

Вирок Київського районного суду м. Харкова від 07.08.2024 року по справі щодо ОСОБА_7 , обвинуваченого за ч.4 ст. 185, ч.2 ст.15 ч.4 ст.185 КК України, - скасувати.

Кримінальне провадження щодо ОСОБА_7 , обвинуваченого за ч.4 ст. 185, ч.2 ст.15 ч.4 ст.185 КК України закрити, у зв`язку із втратою чинності закону, яким встановлювалась кримінальна протиправність діяння, тобто на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України.

У зв`язку із закриттям кримінального провадження щодо обвинуваченого ОСОБА_7 , з-під варти із ДУ «Харківський слідчий ізолятор» - звільнити.

Вирок Жовтневого районного суду м. Харкова від 24.05.2023 року щодо ОСОБА_7 за ч. 4 ст.185 КК України, виконувати самостійно.

Касаційна скарга на дане судове рішення, в порядку ч.1 ст.424 КПК України, може бути подана безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді:

____________ ______________ ___________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4