Справа № 953/7913/24
н/п 1-кс/953/8269/24
"11" листопада 2024 р. м.Харків
Слідчий суддя Київського районного суду м. Харкова - ОСОБА_1 ,
за участю прокурора ОСОБА_2 ,
підозрюваного ОСОБА_4 ,
захисника адвоката ОСОБА_5 ,
секретар судового засідання ОСОБА_6 ,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Донецьк Донецької області, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, має малолітню дитину, 2019 року народження, працює на посаді соціального робітника в Громадській організації «Наша допомога», зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 114-1 КК України,
24 лютого 2022 року Указом Президента України № 64/2022 у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» введено воєнний стан на всій території України, який продовжений у встановлений законом порядку.
Орган досудового розслідування встановив, що у період часу липень-серпень 2024 року, більш точний час не встановлений, ОСОБА_8 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_9 та ОСОБА_4 , а також з іншими невстановленими органом досудового розслідування особами, розробили протиправну схему щодо сприяння особам призовного віку ухиленню від призову на військову службу під час мобілізації на особливий період шляхом забезпечення формального влаштування вказаних осіб до навчального закладу та отримання відповідних документів, що надають право на відстрочку від мобілізації.
23 липня 2024 року ОСОБА_4 , діючи умисно за попередньою змовою групою осіб, запропонував ОСОБА_10 сприяти в організації вступу його знайомого ОСОБА_11 до навчального закладу з метою отримання відстрочки від призову на військову службу та ухилення від виконання військового обов`язку в умовах воєнного стану за грошову винагороду шляхом надання офіційних документів з навчального закладу, до яких будуть внесені завідомо недостовірні відомості про вказану вище особу, як таку, що офіційно здобуває ступінь освіти - фаховий молодший бакалавр за денною формою здобуття освіти, що в свою чергу є підставою для отримання відстрочки від призову на військову службу.
24 липня 2024 року ОСОБА_10 та ОСОБА_11 повідомили службових осіб УСБУ в Харківській області про зазначену вище протиправну діяльність ОСОБА_4 та звернулись із заявами про надання допомоги правоохоронному органу у розкритті і припиненні виявленої протиправної діяльності та почали діяти під контролем правоохоронного органу.
Так, починаючи з 25 липня 2024 року у вказаному кримінальному провадженні стосовно ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_4 та інших учасників злочинної групи були проведені негласні слідчі (розшукові) дії.
24 липня 2024 року ОСОБА_9 з метою реалізації спільного протиправного умислу, спрямованого на сприяння особам призовного віку ухиленню від призову на військову службу під час мобілізації на особливий період шляхом забезпечення формального влаштування вказаних осіб до навчального закладу та отриманням відповідних документів, що надають право на відстрочку від мобілізації, погодив з ОСОБА_4 за грошову винагороду організацію проведення формального вступу ОСОБА_11 до «Харківського фахового коледжу технологій та дизайну».
Того ж дня ОСОБА_10 під час телефонної розмови з ОСОБА_4 надав йому добровільну згоду щодо вступу ОСОБА_11 до «Харківського фахового коледжу технологій та дизайну». Після чого ОСОБА_4 повідомив ОСОБА_10 , що за організацію вступу ОСОБА_11 до навчального закладу необхідно надати грошову винагороду у розмірі 1 500 доларів США, а також електронні копії особистих документів ОСОБА_11 , перелік яких він повідомить.
25 липня 2024 року ОСОБА_10 , діючи під контролем правоохоронного органу, з метою виконання раніше отриманої пропозиції від ОСОБА_4 , надіслав йому у месенджері «Viber» необхідні копії особистих документів ОСОБА_11 .
Того ж дня ОСОБА_4 , діючи умисно, за попередньо узгодженим групою осіб злочинним планом, зателефонував ОСОБА_10 та повідомив йому про необхідність надання грошових коштів у зазначеному вище розмірі та особистих документів ОСОБА_11 , на що ОСОБА_10 відповів, що наразі не має можливості передати відповідну суму, після чого ОСОБА_4 запропонував йому передати частину суми у розмірі 500 доларів США. Під час телефонної розмови ОСОБА_4 повідомив ОСОБА_10 про те, що особисті документи щодо ОСОБА_11 необхідно передати особі « ОСОБА_12 », у зв`язку з чим необхідно прибути за адресою: АДРЕСА_3 , на що ОСОБА_10 надав згоду.
Після чого 25 липня 2024 року ОСОБА_9 , діючи умисно, за попередньо узгодженим групою осіб злочинним планом, отримав від ОСОБА_4 мобільний номер телефону ОСОБА_10 та зателефонував йому задля погодження місця зустрічі з метою отримання документів, необхідних для вступу ОСОБА_11 до навчального закладу.
Так, 25 липня 2024 року ОСОБА_10 , перебуваючи біля будівлі за адресою: АДРЕСА_4 , передав ОСОБА_9 документи, необхідні для вступу ОСОБА_11 до навчального закладу.
29 липня 2024 року ОСОБА_4 зателефонував ОСОБА_10 та повідомив йому про те, що ОСОБА_11 необхідно мати доступ до власної електронної поштової скриньки, з метою підтвердження його реєстрації у електронному кабінеті вступника. Окрім того, ОСОБА_4 повідомив ОСОБА_10 , що не має можливості особисто забрати грошові кошти за вступ ОСОБА_11 та попросив відправити грошові кошти на його банківську картку, реквізити якої відправив ОСОБА_10 у месенджері «Viber».
Того ж дня на адресу електронної пошти ОСОБА_11 надійшло повідомлення з відповідним електронним посиланням щодо активації особистого кабінету вступника, за яким ОСОБА_11 здійснив перехід та успішно пройшов активацію реєстрації кабінету вступника.
08 серпня 2024 року ОСОБА_4 надіслав ОСОБА_10 повідомлення в месенджері «Viber», в якому містився файл з квитанцією на ім`я ОСОБА_11 для оплати за навчання, а також повідомив, що ОСОБА_11 вступив на навчання до «Харківського фахового коледжу технологій та дизайну», та що йому необхідно внести оплату за навчання за перші 4 місяці.
09 серпня 2024 року близько 14 години 30 хвилин ОСОБА_10 , діючи під контролем правоохоронних органів, прибув до відділення № 149 «Акорд Банк», що розташоване за адресою: АДРЕСА_5 , та здійснив оплату за 4 місяці навчання ОСОБА_11 у «Харківському фаховому коледжі технологій та дизайну» у сумі 7880 грн.
12 серпня 2024 року ОСОБА_4 повідомив ОСОБА_10 про те, що документи, які підтверджують вступ ОСОБА_11 до навчального закладу, вже готові та їх можна отримати у будь-якому поштовому відділенні ТОВ «Нова пошта». Також ОСОБА_4 повідомив ОСОБА_10 , що може посприяти за грошову винагороду у розмірі 3500 доларів США у вирішенні питання щодо оформлення відстрочки від мобілізації ОСОБА_11
14 серпня 2024 року близько 16 години 00 хвилин ОСОБА_10 , діючи під контролем правоохоронного органу, прибув до відділення № 96 ТОВ «Нова Пошта», що розташоване за адресою: м. Харків, вул. Леся Курбаса, 9, де отримав документи, які підтверджують вступ ОСОБА_11 до навчального закладу.
17 серпня 2024 року ОСОБА_10 під час телефонної розмови з ОСОБА_4 надав згоду на пропозицію ОСОБА_4 у сприянні в отриманні необхідних документів для відстрочки від мобілізації, на що ОСОБА_4 повідомив йому про те, що грошові кошти необхідно буде надати 19 серпня 2024 року, та надіслав ОСОБА_10 у месенджері «Viber» перелік документів, які необхідно надати для отримання відстрочки в РТЦК.
Після чого, не пізніше 20 серпня 2024 року, більш точний час не встановлений ОСОБА_9 погодив з ОСОБА_8 надання нею допомоги в отриманні ОСОБА_11 статусу «внутрішньо переміщеної особи» для організації подальшої відстрочки від мобілізації.
20 серпня 2024 року ОСОБА_4 зателефонував ОСОБА_11 та повідомив, що 21 серпня 2024 року йому необхідно прибути до заводу «Кулиничі» та надав номер мобільного телефону особи на ім`я « ОСОБА_13 »: НОМЕР_1 , яка сприятиме йому у вирішенні питання щодо отримання відстрочки від мобілізації.
21 серпня 2024 року близько 07 години 00 хвилин ОСОБА_10 разом з ОСОБА_11 , діючи під контролем правоохоронного органу, прибули до прохідної заводу «Кулиничі», де зустрілись з ОСОБА_8 , після чого ОСОБА_11 разом з ОСОБА_8 поїхали до с. Печеніги Чугуївського району Харківської області.
Того ж дня близько 09 години 30 хвилин ОСОБА_8 , перебуваючи біля будівлі Печенізької селищної ради, що розташована за адресою: АДРЕСА_6 , повідомила ОСОБА_11 , що йому необхідно отримати статус «внутрішньо переміщеної особи» та зазначила адресу для реєстрації, яку необхідно буде вказати, а саме - АДРЕСА_7 .
Того ж дня ОСОБА_11 разом з ОСОБА_8 прибули до ІНФОРМАЦІЯ_2 , що розташоване за адресою: АДРЕСА_6 , де ОСОБА_11 на підставі наданих ним документів було поставлено на військовий облік. Також ОСОБА_11 було повідомлено про те, що вирішення питання про надання відстрочки від мобілізації буде розглядати спеціальна комісія, результати розгляду будуть повідомлені пізніше.
27 серпня 2024 року близько 19 години 00 хвилин ОСОБА_9 , діючи умисно, за попередньо узгодженим групою осіб злочинним планом, зателефонував ОСОБА_11 та повідомив йому про те, що на його ім`я видана довідка про відстрочку від мобілізації, яку він у подальшому отримав у відділенні поштового оператора ТОВ «Нова Пошта».
Крім того, 20 вересня 2024 року у ОСОБА_11 в мобільному застосунку «Резерв +», авторизованому на його ім`я, на головному екрані з`явились відомості щодо Військово-облікового документу, де зазначено наступну інформацію: «Дані уточнено вчасно. Дата народження: 15.11.1986 Відстрочка до: 10.11.2024 Документ оновлено о 15:09 | 20.09.2024 Військовозобов`язаний ОСОБА_14 »
Слідчий зазначає, що ОСОБА_4 , діючи за попередньою змовою групою осіб, у зазначений вище період часу здійснив дії, спрямовані на перешкоджання законній діяльності Збройних Сил України та інших військових формувань, основними складовими взаємозв`язаними ознаками та мотивами якого є: спеціальний антидержавницький мотив - вчинення діяння, спрямованого на шкоду інтересам України; мета - підрив обороноздатності України в умовах воєнного стану; вчинення злочину в особливий період, який згідно зі ст. 1 Закону України «Про оборону України» та ст. 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» настав з моменту оголошення рішення про мобілізацію та з моменту введення воєнного стану в Україні, тобто з 24 лютого 2022 року; умисне перешкоджання діяльності територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, які є органами військового управління, що забезпечують армію кваліфікованими кадрами шляхом призову громадян на військову службу на виконання законодавства з питань військового обов`язку і військової служби, мобілізаційної підготовки та мобілізації в особливий період людських і транспортних ресурсів на відповідній території, що передбачено п. 1 «Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.02.2022 № 154; умисні дії, спрямовані на перешкоджання законній діяльності територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки свідчать про протиправне злочинне діяння проти основ національної безпеки України.
Таким чином ОСОБА_4 підозрюється у перешкоджанні законній діяльності Збройних Сил України та інших військових формувань в особливий період, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 114-1 КК України.
10 листопада 2024 року ОСОБА_4 затриманий співробітниками правоохоронних органів у порядку ст.ст. 208, 615 КПК України.
10 листопада 2024 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 114-1 КК України.
Слідчий зазначає, що обґрунтованість пред`явленої ОСОБА_4 підозри підтверджується зібраними під час досудового розслідування доказами, зокрема: даними протоколів за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії - зняття інформації з електронних комунікаційних мереж; даними протоколів допиту свідків ОСОБА_11 та ОСОБА_10 ; даними протоколу за результатами проведення негласних слідчих (розшукових) дії - контроль за вчиненням злочину; документами, отриманими від оперативного підрозділу на виконання доручення слідчого, що містять інформацію про обставини вчинення кримінальних правопорушень та іншими матеріалами кримінального провадження.
Слідчий стверджує про наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, враховуючи той факт, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину у сфері основ національної безпеки України, за яке передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк до восьми років, що може спонукати підозрюваного переховуватися від органу досудового розслідування та суду, з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинений злочин. ОСОБА_4 може знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, враховуючи, що стороною обвинувачення наразі вживаються додаткові заходи з метою встановлення вичерпного переліку предметів, речей та документів, на яких збереглись сліди протиправної діяльності підозрюваної. Також підозрюваний може незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні з метою спонукання останніх давати неправдиві покази. Окрім того, обставини вчинення інкримінованого ОСОБА_4 кримінального правопорушення дають підстави вважати про відсутність у останнього патріотичних переконань, що серед іншого і спонукало його вчинити дії, спрямовані на перешкоджання законній діяльності ЗСУ та інших військових формувань в період воєнного стану, у зв`язку з чим він може продовжити вчиняти правопорушення, у якому підозрюється або вчинити інше кримінальне правопорушення
Прокурор ОСОБА_2 у судовому засіданні клопотання підтримала та просила його задовольнити, посилаючись на наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Слідчий ОСОБА_3 у судовому засіданні підтримав клопотання та просив його задовольнити.
Підозрюваний ОСОБА_4 у судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечував, просив застосувати до нього більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою.
Захисник - адвокат ОСОБА_5 у судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечувала, посилаючись на те, що заявлені прокурором та слідчим ризики недоведені та не підтверджені жодними доказами. Зауважила на тому, що підозрюваному ОСОБА_4 інкримінується вчинення дій, спрямованих на перешкоджання законній діяльності Збройних Сил України та інших військових формувань в особливий період, вчинене за попередньою змовою групою осіб. Разом з тим підозрюваний не вчиняв жодних дій, спрямованих на перешкоджання законній діяльності Збройних Сил України та інших військових формувань. Зазначила, що підозрюваний має на утриманні малолітню дитину та дружину, яких повинен забезпечувати, має постійне місце проживання, раніше до кримінальної відповідальності не притягався та є законослухняним громадянином. Зауважила, що підозрюваний є соціально адаптований, має постійне місце роботи, та не має на меті переховуватися від органів досудового розслідування та суду, а тому просила обрати щодо свого підзахисного більш м`який запобіжний захід, зокрема: заставу чи домашній арешт, які на її переконання, зможуть забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та запобіганню спробам вчинити дії, передбачені ст. 177 КПК України.
10 листопада 2024 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 114-1 КК України.
Кримінальним процесуальним Кодексом України визначено мету, підстави та обставини, що враховуються при обранні запобіжного заходу.
Згідно з вимогами ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватись від органу досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Відповідно до положень ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.
Вимогами ст. 178 КПК України передбачені обставини, що враховуються при обранні запобіжного заходу, зокрема тяжкість покарання, яке загрожує відповідній особі, вік та стан здоров`я обвинуваченого, міцність соціальних зв`язків, у тому числі наявність родини та утриманців, наявність постійного місця роботи, наявність судимостей, дотримання обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувались раніше та інші обставини.
Згідно з ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Підставою для звернення з даним клопотанням стало те, що у діях ОСОБА_4 вбачаються ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 114-1 КК України, і під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме - можливість переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, а також вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення у якому підозрюється.
Слідчий суддя вважає, що обґрунтованість підозри у скоєнні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 114-1 КК України, підтверджується зібраними на даний час доказами, а саме: даними протоколів за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії - зняття інформації з електронних комунікаційних мереж; даними протоколів допиту свідків ОСОБА_11 та ОСОБА_10 ; даними протоколу за результатами проведення негласних слідчих (розшукових) дії - контроль за вчиненням злочину; іншими матеріалами кримінального провадження.
У судовому засіданні стороною обвинувачення підтверджений ризик того, що ОСОБА_4 може переховуватись від органу досудового розслідування та суду, оскільки він підозрюється у вчиненні тяжкого злочину у сфері основ національної безпеки України, за яке передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк до восьми років, до того ж ризик переховування від суду та слідства зростає в умовах воєнного стану та війни.
Слідчий суддя зазначає, що тяжкість обвинувачення хоча і не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту.
Так, слідчий суддя враховує, що на даний час не всі ділянки державного кордону України контролюються українською владою, а тому, на переконання слідчого судді, підозрюваний може переховуватись від органу досудового розслідування та суду, а також може вчинити інше кримінальне правопорушення, зокрема незаконно перетнути державний кордон України з метою уникнення кримінальної відповідальності, тому альтернативні запобіжні заходи не в змозі гарантувати належну поведінку підозрюваного.
Крім того, підтверджений ризик того, що підозрюваний ОСОБА_4 може впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні, враховуючи процедуру отримання свідчень від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні.
Одночасно з цим, слідчий суддя зауважує, що стороною обвинувачення у ході судового розгляду клопотання не доведений ризик знищення, сховання або спотворення будь-яких з речей, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, з підстав відсутності у клопотанні жодних обґрунтувань на підтвердження їх існування, зокрема, не зазначено, які саме речі, що мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення може знищити, спотворити або совати підозрювана.
Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, слідчий суддя враховує вимоги п.п.3 і 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.
Відповідно до практики Європейського Суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контактами
Згідно з п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у виді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
Так, слідчий суддя відповідно до положень ст.ст. 177, 178 КПК України враховує дані про особу підозрюваного ОСОБА_4 , який має зареєстроване місце мешкання, однак у м. Донецьк, фактично мешкає за у м. Харкові, одружений, має малолітню дитину, 2019 року народження, офіційно працює, раніше не судимий, підозрюється у вчиненні тяжкого злочину проти основ національної безпеки, вчиненого в умовах воєнного стану, покарання за яке, за умови визнання його винуватим, передбачене у виді позбавлення волі на строк до восьми років.
Отже, під час розгляду клопотання, слідчий суддя встановив наявність достатніх підстав вважати, що обставини, визначені п. п. 1-3 ч. 1 ст. 194 КПК України, які свідчать про наявність встановлених стороною обвинувачення ризиків у даному кримінальному провадженні, обґрунтованість підозри, недостатність застосування менш суворого запобіжного заходу для запобігання наявним ризикам є обґрунтованими, оскільки вони належним чином вмотивовані та доведені слідчим та прокурором, при цьому підтверджуються матеріалами справи.
Слідчий суддя, враховуючи конкретні обставини кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 , а також відомості про особу підозрюваного у їх сукупності, з метою забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_4 вважає за необхідне застосувати до нього запобіжний захід у виді тримання під вартою.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.
Під час розгляду клопотання вивчалась можливість застосування стосовно ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу для запобігання вищезазначених ризиків, однак, з огляду на встановлені обставини, зокрема, те, що ОСОБА_4 хоча і є раніше не судимим, проте на даний час обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину проти основ національної безпеки, вчиненого в умовах воєнного стану, покарання за яке, за умови визнання його винуватим, передбачене у виді позбавлення волі на строк до восьми років, що свідчить про надзвичайно високу суспільну небезпечність таких дій, слідчий суддя дійшов висновку, що більш м`який запобіжний захід не забезпечить виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, щоб запобігти спробам вчинити дії, передбачені пунктами 1, 3 та 5 частини першої статті 177 КПК України.
Отже, з метою забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_4 вважаю за необхідне застосувати до нього запобіжний захід у виді тримання під вартою.
Даних щодо неможливості застосування, станом на час розгляду клопотання, до підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою за станом здоров`я слідчому судді не надано, враховуючи, що долучені стороною захисту довідки з медичних закладів, видані ще у 2013 році та не підтверджують дійсного діагнозу підозрюваного на теперішній час.
Відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-2, 258-258-6, 260, 261, 402-405, 407, 408, 429, 437-442 Кримінального кодексу України.
Враховуючи положення ч.ч. 3, 4 ст. 183 КПК України, а також беручи до уваги підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 КПК України, про які зазначено вище, слідчий суддя вважає за можливе не визначати розмір застави у даному кримінальному провадженні стосовно ОСОБА_4 при застосуванні запобіжного заходу у виді тримання його під вартою, оскільки останньому повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 114-1 КК України, що дає право слідчому судді не застосовувати до підозрюваного інших запобіжних заходів в період дії воєнного стану.
Всі інші питання фактичні обставини кримінального провадження, питання винності чи не винності в скоєні кримінального правопорушення, а також питання відносності та допустимості доказів вирішуються під час іншої стадії кримінального процесу судового провадження під час розгляду справи по суті в суді першої інстанції. Встановлення того, вчинила чи не вчинила особа кримінальне правопорушення, є завданням подальшого провадження, сприяти якому й покликаний запобіжний захід, що обирається.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.177, 178, 183, 197 КПК України,
Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою в Державній установі "Харківський слідчий ізолятор" на 60 днів у межах строку досудового розслідування до 04 січня 2025 року включно без визначення розміру застави.
Строк дії ухвали встановити до 04 січня 2025 року включно.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а ОСОБА_4 - у той же строк, але з моменту вручення йому ухвали суду.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Повний текст ухвали складений 13 листопада 2024 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1