1-кп/205/1039/24
Ленінський районний суд м. Дніпропетровська
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 вересня 2024 року м. Дніпро

Ленінський районний суд м. Дніпропетровська у складі головуючого судді ОСОБА_1 за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши в порядку спрощеного судового провадження, відповідно до ст. 382 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК), кримінальне провадження № 0000456 від 21.08.2024 стосовно

ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Дніпропетровську, громадянин України, який має середню-технічну освіту, не одружений, офіційно не працевлаштований, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий: 15.02.2024 Ленінським районним судом м. Дніпропетровська за ст. 126-1 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік. На підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік 6 місяців,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 Кримінального кодексу України (далі КК),

В С Т А Н О В И В:

17 серпня 2024 року близько 15 години 00 хвилин (більш точний час не встановлено), ОСОБА_3 , разом з ОСОБА_4 , знаходилися у приміщенні квартири АДРЕСА_2 , де на ґрунті раніше виниклих особистих неприязних відносин між ними виник словесний конфлікт в ході якого ОСОБА_4 намагався уникнути подальшого розвитку конфліктної ситуації, з метою чого вивів ОСОБА_3 з приміщення квартири до міжквартирного тамбуру.

В подальшому, ОСОБА_4 намагався заспокоїти ОСОБА_3 , обхопивши останнього руками за тулуб, таким чином, що ОСОБА_3 , упирався лівим плечем у грудну клітину ОСОБА_4 , та в цей час у ОСОБА_3 , виник раптовий кримінально-протиправний умисел, спрямований на заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_4 .

Так, ОСОБА_3 , реалізовуючи свій раптовий кримінально-протиправний умисел спрямований на заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_4 , 17 серпня 2024 року близько 17 години 30 хвилин (більш точний час не встановлено), перебуваючи у приміщенні міжквартирного тамбуру, що знаходиться поблизу квартири АДРЕСА_2 , знаходячись у безпосередній близькості до ОСОБА_4 , наніс останньому не менше двох ударів правою рукою стиснутою в кулак у область грудної клітини з лівої сторони, та не зупиняючись на цьому, відразу наніс не менше двох ударів лівою рукою стиснутою в кулак у область грудної клітини з правої сторони.

В результаті своїх умисних дій ОСОБА_3 , спричинив ОСОБА_4 , тілесні ушкодження у вигляді: п?яти синців на грудній клітці по передній поверхні праворуч та ліворуч на рівні тіла грудини, по задній поверхні правого передпліччя, на передній поверхні лівого передпліччя у нижній третині, на тильній поверхні лівої кисті в проекції 1-3-ї п?ясної кістки з розповсюдженням на проксимальну фалангу 1-го пальця, враховуючи характер та локалізацію яких, останні могли виникнути від не менш як чотирьох механічний дій твердого тупого предмету (предметів), що діяв (діяли) в область передньої поверхні грудної клітки та обох верхніх кінцівок. Виявлені тілесні ушкодження відносяться до легких тілесних ушкоджень, що мають незначні скороминущі наслідки.

Таким чином, ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 125 КК за ознаками заподіяння умисного легкого тілесного ушкодження.

Разом з обвинувальним актом до суду надійшло клопотання прокурора, в якому зазначено, що обвинувачений ОСОБА_3 беззаперечно визнає свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням фактичні обставини справи і згоден з розглядом обвинувального акта за його відсутності, у відповідності до положень ч. 1 ст. 302 КПК, просить суд розглянути кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК, у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

До обвинувального акта також додано письмову заяву обвинуваченого ОСОБА_3 яка складена в присутності захисника ОСОБА_5 в якій останній зазначає про беззастережне визнання своєї винуватості у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК, його згоду із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, а також те, що йому роз`яснено і зрозуміло зміст встановлених досудовим розслідуванням обставин, а також зазначено про його обізнаність у тому, що у разі надання згоди на розгляд обвинувального акту у спрощеному порядку він буде позбавлений права оскаржувати вирок в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини. Також обвинувачений ОСОБА_3 надав свою згоду на розгляд обвинувального акту у спрощеному проваджені без проведення судового розгляду в судовому засіданні за його участі.

У вказаній заяві захисником ОСОБА_5 , підтверджено добровільність беззаперечного визнання винуватості обвинуваченим ОСОБА_3 , його згоду із встановленими в результаті досудового розслідування обставинами і згоду на розгляд обвинувального акта за його відсутності.

Аналогічного змісту подано й заяву потерпілим ОСОБА_4 , який також, в свою чергу, не заперечував проти розгляду обвинувального акта без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Положеннями ч. 2, 3 ст. 381 КПК передбачено, що суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта.

Спрощене провадження щодо кримінальних проступків здійснюється згідно із загальними правилами судового провадження, передбаченими цим Кодексом, з урахуванням положень цього параграфа.

Враховуючи що вищевказані вимоги КПК виконано у повному обсязі, суд дійшов висновку, що обвинувальний акт має бути розглянутий у спрощеному порядку, без проведення судового розгляду, тобто в порядку, передбаченому ст. 381-382 КПК.

Дослідивши обвинувальний акт, долучені до нього додатки та матеріали кримінального провадження, суд вважає доведеним те, що ОСОБА_3 вчинив кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст. 125 КК, а саме заподіяв умисні легкі тілесні ушкодження, за обставин, детально викладених у цьому вироку та правова кваліфікація його дій, надана органом досудового розслідування знайшла своє повне підтвердження.

Органом досудового розслідування повно, детально та всебічно встановлено обставини вчинення кримінального правопорушення, які знайшли своє повне підтвердження судом.

Обвинувачений ОСОБА_3 не оспорює обставини вчинення кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК, вважає, що органом досудового розслідування вони встановлені в повному обсязі, свою винуватість у вчиненні вказаного кримінального проступку беззаперечно визнає в повному обсязі, його позиція є добровільною та не є наслідком будь-якого примусу.

При призначенні покарання суд, у відповідності до положень ст. 65-67 КК, враховує ступінь тяжкості та конкретні обставини вчинення ОСОБА_3 кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК належить до категорії кримінальних проступків, відомості про особу обвинуваченого, зокрема, що ОСОБА_3 раніше судимий, беззаперечно визнав свою провину у повному обсязі, щиро розкаявся у скоєному, не перебуває на обліку у лікаря психіатра, не значиться в реєстрі осіб з наркологічними захворюваннями.

До обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_3 , відповідно до ст. 66 КК, суд відносить щире каяття.

Обставинами, що обтяжують покарання ОСОБА_3 , відповідно до ст. 67 КК суд визнає вчинення кримінального правопорушення щодо особи похилого віку та вчинення кримінального правопорушення щодо особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах.

У пункті 4 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 2 листопада 2004 року № 15-рп/2004 наголошено, що „окремим виявом справедливості є питання відповідності покарання вчиненому злочину; категорія справедливості передбачає, що покарання за злочин повинно бути домірним злочину (абзац п`ятий підпункту 4.1); „правова держава, вважаючи покарання передусім виправним та превентивним засобом, має використовувати не надмірні, а лише необхідні і зумовлені метою заходи. Обмеження конституційних прав обвинуваченого повинно відповідати принципу пропорційності: інтереси забезпечення охорони прав і свобод людини і громадянина, власності, громадського порядку та безпеки тощо можуть виправдати правові обмеження прав і свобод тільки в разі адекватності соціально обумовленим цілям (абзац четвертий підпункту 4.2).

З огляду на вищевикладене, а також враховуючи ту обставину, що обвинувачений вчинив кримінальне правопорушення під час іспитового строку за попереднім вироком, є особою, яка раніше судима, належних висновків для себе не робив та знову вчинив злочин, суд вважає, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 можливе виключно в умовах ізоляції його від суспільства, а тому вважає за необхідне призначити обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі з застосуванням положень ст. 71 КК, яке буде відповідати вимогам статей 50, 65 КК України і буде достатнім для його виправлення та запобігання вчиненню нових злочинів як обвинуваченим, так і іншими особами, а також буде відповідати принципам індивідуалізації та співмірності покарання.

Процесуальні витрати та речові докази у даному провадженні відсутні.

Керуючись ст. ст. 7, 370, 373, 374, 381-382 КПК, суд, -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК та призначити йому покарання у виді громадських робіт на строк 240 (двісті сорок) годин.

На підставі ст. 71, п.п. г п. 1 ч. 1 ст. 72 КК, за сукупністю вироків, до призначеного покарання частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 15 лютого 2024 року та остаточно визначити ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік 15 днів.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_3 рахувати з моменту його фактичного затримання в порядку виконання цього вироку.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.

Вирок суду може бути оскаржено протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Дніпровського апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Дніпропетровська, а для учасників цього кримінального провадження строк апеляційного оскарження обчислюється з дня отримання копії судового рішення.

Вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому ст. 381, 382 КПК, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя: ОСОБА_1