Справа № 158/3648/24
Провадження № 1-кс/0158/1350/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 грудня 2024 року м. Ківерці

Слідчий суддя Ківерцівського районного суду Волинської області ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

за участі слідчого - ОСОБА_3

власника/володільця майна - ОСОБА_4

розглянув клопотання слідчої СВ ВП №1 (м. Ківерці) Луцького районного управління поліції ГУНП у Волинській області ОСОБА_5 за погодженням начальника Ківерцівського відділу Луцької окружної прокуратури ОСОБА_6 про накладення арешту на майно, у зв`язку з досудовим розслідуванням кримінального провадження внесеного до ЄРДР за №0001213 від 30.11.2024, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України, -

в с т а н о в и в:

До Ківерцівського районного суду Волинської області звернулася слідча СВ ВП №1 (м. Ківерці) Луцького РУП ГУНП у Волинській області ОСОБА_5 за погодженням начальника Ківерцівського відділу Луцької окружної прокуратури ОСОБА_6 , у зв`язку з досудовим розслідуванням кримінального провадження внесеного до ЄРДР за №0001213 від 30.11.2024, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України, з клопотанням про накладення арешту на майно, мотивуючи клопотання тим, що 29.11.2024 о 11:19 надійшло повідомлення зі служби 102 поліцейського СРПП ВП № 1 (м. Ківерці) Луцького РУП ГУНП у Волинській області ОСОБА_7 про те, що перебуваючи в добовому наряді в екіпажі «Клевер-13» в АДРЕСА_1 під час патрулювання зупинено автомобіль марки «ЗИЛ» д.н.з. НОМЕР_1 із наявною на ньому дров`яною деревиною (дровами) породи дуб без відповідних документів, що вказує на отримання даної деревини шляхом незаконної порубки.

30 листопада 2024 року по даному факту відомості внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001213, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України.

З метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення вказаного кримінального правопорушення та виявлення і фіксації слідів злочину, 29.11.2024 проведено огляд місця події, а саме на автомобільній дорозі між населеними пунктами м. Ківерці с. Бодячів, Луцького району Волинської області, в ході якого виявлено та вилучено автомобіль марки «ЗИЛ-ММЗ» реєстраційний номер НОМЕР_1 , дров`яну деревину породи «Дуб» близько 5 метрів кубічних, товарно-транспортну накладну серії ЮЛД №673466 від 28.11.2024, товарно-транспортну накладну серії ЮЛЕ 382663 від 26.11.2024, та дві бирки електронного обліку деревини №621009122 та №378802509.

Вищевказане майно визнано речовим доказом у кримінальному провадженні №0001213 від 30.11.2024 за ч. 1 ст. 246 КК України, оскільки зберегло на собі сліди кримінального правопорушення і містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

В ході проведення допиту ОСОБА_8 , останній повідомив що, дані дрова він забрав у АДРЕСА_2 за вказівкою ОСОБА_4 , в подальшому йому повідомили, що документи на деревину знаходяться у салоні автомобіля марки «ЗИЛ-ММЗ», в подальшому коли його було зупинено працівниками поліції, свідок надав товарно транспортну накладну, серії ЮЛД №673466 від 28.11.2024, яку при перевірці по базі ІНФОРМАЦІЯ_1 було встановлено, що завантажені фото у дану базу не відповідають навантаженій деревині яка знаходиться у вищевказаному автомобілі, як в подальшому повідомив водій, що випадково надав не ту товарно-транспортну накладну, що свідчить про те, що за вище вказаними документами перевозять неодноразово дров`яну деревину породи дуб.

В ході проведення, допиту ОСОБА_4 , останній повідомив, що 26.11.2024 він попросив свого брата ОСОБА_9 поїхати у лісовий масив поблизу с. Хопнів, де забрати деревину відповідно до товарно-транспортної накладної ЮЛЕ 382663 від 26.11.2024, та в подальшому завезти її у с. Суськ до знайомого на ім`я ОСОБА_10 , який повинен був порубати дану дров`яну деревину на розколоті дрова та в подальшому завезти у м. Луцьк, однак, цього ж дня, деревину у пункт розвантаження доставлено не було, що свідчить про повторне перевезення дров`яної деревини під видом наданих документів, окрім цього у вказаних документах було зазначено, що завантажено дров`яної деревини на загальну кубомасу 4 метри кубічних, що має розбіжності оскільки в ході огляду місця події, зафіксовано 5 метрів кубічних дров`яної деревини породи «Дуб».

Окрім цього, не отримано відповідної бирки електронного обліку деревини, а саме під №621000026, яка вказана у товарно-транспортній накладній серії ЮЛЕ 382663 від 26.11.2024.

Підставою для накладення арешту на майно є те, що існує сукупність підстав вважати, що вище вказані предмети є доказами вчинення злочину.

В судовому засіданні слідчий клопотання підтримав з підстав у ньому наведених, просить його задовольнити.

Власник/володілець майна ОСОБА_4 в судовому засіданні щодо задоволення клопотання заперечив, вказав, що клопотання не обґрунтоване та безпідставне, оскільки слідчим не доведено, що вищевказане майно є об`єктом кримінального правопорушення, передбаченого ст. 246 КК України.

Додатково пояснив, що зазначена деревина була виписана і придбана фізичною особою, однак, її перед використанням для дров необхідно було порубати. У зв`язку із чим, вона була відвезена в с. Суськ Луцького району, порубана, і по дорозі до м. Луцьк затримана. Водночас, не розуміє які ще підтверджуючі документи необхідні працівникам поліції.

Щодо розміру (об`єму) деревини, зазначив, що її розмір 4 метри кубічних, однак у формі порубаних дров, на кузові автомобіля візуально об`єм її виглядає більше.

Слідчий суддя дослідивши надані матеріали клопотання, встановив, що СВ ВП №1 (м. Ківерці) Луцького РУП ГУНП у Волинській області проводиться досудове розслідування у даному кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань за 0001213 від 30.11.2024, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України.

Одним із методів державної реакції на порушення, що носять кримінально-правовий характер, є заходи забезпечення кримінального провадження, передбачені ст. 131 КПК України, які виступають важливим елементом механізму здійснення завдань кримінального провадження при розслідуванні злочинів, зокрема арешт майна.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

За загальними правилами, передбаченими ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження допускається лише у разі, якщо слідчий, дізнавач, прокурор доведе, що :

- існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження;

- потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора;

- може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням.

Положеннями ч.ч. 1,2 ст. 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому КПК України порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому КПК України порядку.

Слідчий суддя, суд, відповідно до ч. 1 ст. 173 КПК України, відмовляє у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 КПК України.

Зі змісту клопотання про арешт майна та пояснень у судовому засіданні слідчого вбачається, що необхідність такого арешту обумовлена тим що, існує сукупність достатніх підстав вважати, що вони є предметом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 198 КК України, відповідно до положень ч.ч. 1, 3 ст. 170 КПК України.

Завданням арешту зазначеного майна слідчий визначив запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження, зокрема для забезпечення їх використання з метою встановлення всіх обставин справи.

Однак, як вбачається із досліджених в судовому засіданні матеріалів клопотання, вказана деревина перевозилася із пункту навантаження (вантажовідправник ДП «Ліси України», філія «Ківерцівське лісове господарство», пункт навантаження - Сокиричівське лісництво) до пункту призначення (вантажоодержувач ОСОБА_11 , м. Луцьк) на підставі договору №1056 від 26.11.2024, транспортним засобом марки «ЗИЛ-ММЗ» реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_4 .

Крім цього, товаро-транспортна накладна серії ЮЛЕ 382663 від 26.11.2024, що долучена до матеріалів справи, містить відомості про вантаж, а саме, зазначено перелік деревини яка перевозиться та вказано номер бирки, яка знаходяться на лісоматеріалах.

Разом з тим, суд не бере до уваги твердження слідчого про те, що деревина, яка зазначена у документах не є однією і тією ж, у зв`язку із її різними параметрами щодо розбіжності між кубомасою 4 метри кубічних, яка вказана у товаро-транспортній накладній та виявленою деревиною під час огляду місця події, де було зафіксовано 5 метрів кубічних, оскільки, як встановлено у судовому засіданні, при навантажені зазначена деревина перевозилася у вигляді колод, які пізніше були порубані на дрова, для подальшої доставки вантажоодержувачу ОСОБА_11 у м. Луцьк.

Внаслідок порубки деревини на дрова, їх кубомаса не змінилася, проте візуально здається більшою, оскільки дрова навантажені насипом, про що, слідчим і вказано у клопотанні «близько 5 метрів кубічних». Органом досудового розслідування суду не надано достовірних доказів того, що в кузові автомобіля знаходиться саме 5 метрів кубічних порубаних дров.

Таким чином, суд приходить до переконання, слідчим жодним доказом не доведено, що виявлена лісодеревина отримана внаслідок вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України.

Водночас, жодних доказів щодо незаконності походження вилученої деревини, в тому числі їх незаконного зберігання, перевезення, слідчим не подано, в той час, як правомірність перевезення та набуття цієї лісодеревини підтверджена документально у судовому засіданні.

Посилання слідчого на те, що по вищезазначеним документам (ТТН) перевозять неодноразово дров`яну деревину є лише припущеннями і жодним чином необґрунтовано підозрою органу досудового розслідування, жодних доказів для підтвердження факту незаконності походження вилученої лісодеревини не надано.

Варто також зазначити, що у клопотанні про арешт майна немає жодного посилання на можливість незаконного походження зазначеної деревини, яка була вилучена разом з іншим майном, немає також жодних відомостей в обґрунтування факту завдання шкоди та її розміру у кримінальному провадженні, як це встановлено об`єктивною стороною ст. 246 КК України.

Саме по собі визнання майна речовим доказом постановою слідчого, ще не свідчить про те, що майно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 та ч. 2 ст. 167 КПК України.

З врахуванням вищевикладеного, беручи до уваги те, що слідчим не доведено сукупність достатніх підстав та розумних підозр вважати, що було вчинено кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 246 КК України, та не доведено, що вилучене в ході проведення огляду місця події майно може бути доказом вчинення кримінального правопорушення, тобто, що зазначене майно відповідає визначеним у ст. 98 та ч. 2 ст. 167 КПК України критеріям, у зв`язку з чим на таке майно відповідно до ч. 1 ст. 173 КПК України не може бути накладено арешт, а тому, слідчий суддя відмовляє в задоволенні клопотання.

Керуючись ст.ст. 131, 132, 167, 170-175 КПК України, слідчий суддя, -

у х в а л и в:

В задоволенні клопотання слідчої СВ ВП №1 (м. Ківерці) Луцького районного управління поліції ГУНП у Волинській області ОСОБА_5 за погодженням начальника Ківерцівського відділу Луцької окружної прокуратури ОСОБА_6 про накладення арешту на майно, у зв`язку з досудовим розслідуванням кримінального провадження внесеного до ЄРДР за №0001213 від 30.11.2024, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України, - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1

Повний текст судового рішення у виді ухвали складено 05.12.2024