Провадження по справі № 1-кп/752/68/24
В И Р О К

іменем України

"08" липня 2024 р. Голосіївський районний суд м. Києва у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарях - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Києві кримінальне провадження, данні про яке 24.09.2016 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0009392, стосовно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Рівне, громадянина України, з базовою середньою освітою, не працевлаштованого, не одруженого, останнє відоме місце проживання: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

23.08.2005 вироком Рівненського міського суду за ч.3 ст. 185 КК України позбавлення волі на строк 1 рік, на підставі ст. 105 КК України звільненого від відбування покарання із застосуванням примусових заходів виховного характеру у вигляді направлення до спеціальної навчально-виховної установи для дітей та підлітків на строк 3 роки;

05.09.2009 вироком Рівненського міського суду за ч.2, 3 ст. 185, ч.1 ст. 304 КК України до позбавлення волі на строк 3 роки 2 місяці, звільненого 22.08.2011 з Полицької виправної колонії на підставі постанови Володимирецького районного суду Рівненської області від 12.08.2011 на підставі ст. 3 Закону України «Про амністію від 08.07.2011 2022 року»;

01.02.2012 вироком Рівненського міського суду за ч.2 ст.186 КК України до позбавлення волі на строк 4 роки;

02.03.2012 вироком Рівненського міського суду за ч.2 ст.185 КК України до позбавлення волі на строк 3 роки, шляхом поглинання призначеного покарання, покаранням за попереднім вироком від 01.02.2012, остаточно до позбавлення волі строком на 4 роки;

07.05.2012 вироком Рівненського міського суду за ч.2 ст.186 КК України до позбавлення волі на строк 4 роки 2 місяці, на підставі ч.4 ст. 70 КК України шляхом часткового складання покарань із вироком Рівненського міського суду від 02.03.2012, до позбавлення волі строком на 4 роки 2 місяці, 01.12.2015 звільнений з місць позбавлення волі у зв`язку із відбуттям покарання;

04.06.2021 вирком Рівненського міського суду з ч.2 ст. 185, ч.2 т. 186, ч. 1 ст. 395 КК України до позбавлення волі на строк 5 років, 29.07.2021 звільненого з Рівненського СІ за відбуттям строку покарання; стосовно якого на розгляді Рівненського міського суду перебуває обвинувальний акт за ч.4 ст. 186 КК України,

обвинуваченого у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурорів - ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 ,

обвинуваченого - ОСОБА_5 ,

захисників - ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 ,

встановив:

24.09.2016 о 16 год. 30 хв., ОСОБА_5 , перебуваючи поблизу магазина «Продукти» про вул. Ізюмській 1, в м. Києві, побачив раніше незнайому йому дівчину, якою виявилися неповнолітня ОСОБА_21 , яка тримала в руці мобільний телефон марки «Samsung» та у нього виник умисле на відрите викрадення чужого майна. Реалізовуючи злочинний умисел, ОСОБА_5 , діючи повторно умисно з корисливих мотивів, наблизився до ОСОБА_21 та вихопив у неї з рук мобільний телефон, після чого залишив місце подій, завдавши потерпілій майнову шкоду в розмірі 2181 грн.

Таким чином, суд визнає винуватими ОСОБА_5 у відкритому викрадені чужого майна (грабежі), вчиненому повторно, тобто у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_5 визнав, що заволодів мобільним телефоном потерпілої за обставин, зазначених у зміненому обвинувальному акті. Показання щодо обставин, за яких він заволодів телефоном, суду не задав. Зазначив, що розкаюється у вчиненому та просить врахувати, що телефон потерпілій було повернуто, тому майнова шкода його діями не завдана. Про те, що потерпіла ОСОБА_22 була неповнолітньою, йому не було відомо.

Окрім визнання обвинуваченим ОСОБА_5 вини, його винуватість у доведеному судом обвинувачені також доводиться наданими стороною обвинувачення доказами, які були досліджені в судовому засідання.

Так, потерпіла ОСОБА_21 , допитана в судовому засіданні в режимі відеоконференції, надала суду показання, що восени 2016 року перебувала на центральному автовокзалі у м. Києві. Невідомий чоловік наблизився до неї та вихопив з руки мобільний телефон «Самсунг» після чого побіг. Вона почала кричати та просити про допомогу. Охоронці ринку затримали грабіжника. Категорично заперечувала, що до подій викрадення спілкувалася з тим чоловіком та добровільного надавала йому телефон для здійснення дзвінку. Телефон їй було повернуто.

Свідок ОСОБА_23 , допитаний в судовому засіданні, надав суду показання, про те, що у 2016 році працював в охороні «Шериф» та патрулював територію. Був із напарником поблизу ринку «Деміївській», коли побачив дівчину, яка бігла за чоловіком та кричала, що в неї викради телефон. Вони побігли за чоловіком та затримали його. Поліція вилучала у нього з кишені штанів мобільний телефон. При цьому затриманий поводив себе агресивно, був у паніці. В обвинуваченому впізнає того, кого вони тоді затримали.

Окрім того, стороною обвинувачення надані письмові документи, за наслідками дослідження яких судом встановлено наступне:

- протокол огляду місця подій від 24.09.2016, відповідно до якого потерпіла ОСОБА_21 вказала на місце, де у неї було викрадено мобільний телефон - а саме поруч із магазином «Продукти», який розташований неподалік фонтану із дельфінами, по АДРЕСА_2 (а.с. 10-13, т. 1);

-протокол огляду місця подій від 24.09.2016 відповідно до якого особа, яка назвалася ОСОБА_5 , який перебував на АДРЕСА_2 , дістав з кишені штанів мобільний телефон марки «Samsung» DUOS чорного кольору, ІMEI НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , із сім-картками мобільних операторів «Лайфсел» та «Київстар»;

- протокол від 24.09.2024, відповідно до якого потерпіла ОСОБА_21 впізнала у пред`явлених їй чотирьох особах чоловічої статі чоловіка, який викрав у неї мобільний телефон. Таким чоловіком був ОСОБА_5 (а.с. 26-30, т.2);

- копії товарного чеку та пакування до мобільного телефону, які були надані законим представником потерпілої, відповідно до яких 10.07.2016 у ПП ОСОБА_24 було придбано мобільний телефон марки «Samsung» моделі SM-G 350, чорного кольору, DUOS, ІMEI НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , вартістю 1949 грн., захисну плівку - 49 грн, чехол до телефону - 59грн.;

-зберігальна розписка, відповідно до якої законний представник потерпілої ОСОБА_25 отримав на зберігання мобільний телефон марки «Samsung» моделі SM-G 350;

- протокол, відповідно до якого 24.09.2016 о 22 год. 55 хв. у приміщені кабінету Голосіївського УП було затримано ОСОБА_5 (фактичне затримання 16 год.30 хв.).

Аналізуючи вказані письмові документи, суд приходить до висновку, що ОСОБА_5 був затриманий по АДРЕСА_2 та у нього під час огляду було виявлено та вилучено мобільний телефон «Samsung», ІMEI якого збігається із тим, що вказаний на упакуванні мобільного телефону, які надані законним представником потерпілої у доведення вартості та належності викраденого у його доньки мобільного телефону.

Наведені докази є належними, допустимими та такими, що у своїй сукупності, зокрема із показаннями потерпілої та свідка доводять винуватість ОСОБА_5 у вчинені відкритого викрадення чужого майна. Така кваліфікуюча ознака як повторність також знайшла своє підтвердження, оскільки ОСОБА_5 на момент вчинення злочину мав незняту і непогашену судимість за умисний и корисливий злочин проти власності.

При обранні покарання ОСОБА_5 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який є тяжким, та дані про його особу. Так обвинувачений не працював, перебуває на обліку у лікаря нарколога з 2009 року з приводу психічних та поведінкових розладів внаслідок вживання алкоголю, стан залежності, а з 27.09.2022 отримує замісну підтримуючу терапію. На обліку у лікаря психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується незадовільно. Показання ОСОБА_5 про те, що він має малолітню дитину та проживає у шлюбних відносинах, належним чином не доведені.

Обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_5 судом не встановлено. Лише визнання вини не може свідчити про щирість каяття.

Обставин, що обтяжують покарання, які визначені у ст. 67 КК України, судом також не встановлено.

Враховуючи вищезазначені обставини у сукупності, відсутність матеріальної шкоди від злочинних дій обвинуваченого, суд приходить до висновку про необхідність призначення ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч.2 ст. 186 КК України, а саме 4 роки 1 місяць позбавлення волі.

Остаточне покарання ОСОБА_5 підлягає призначенню відповідно до положень ч.4 ст. 70 КК України, за правилами, передбаченими ч.1-3 вказаної статті. Так, 04.06.2021 вироком Рівненського міського суду ОСОБА_5 визнано винуватим у вчинені злочинів, передбачених ч.2 ст.185, ч.2 ст. 186, ч. 1 ст. 395 КК України до позбавлення волі на строк 5 років. За сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинання менш суворого покарання, призначеного даним вироком, більш суворим, призначеним попереднім вирком, остаточно призначити ОСОБА_5 покарання у виді 5 років позбавлення волі. Суд не вбачає підстав для призначення покарання за сукупністю кримінальних правопорушень у межах максимального строку, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України, оскільки покарання було призначено за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом їх поглинання.

В строк остаточного покарання, слід зарахувати покарання, відбуте ОСОБА_5 за попереднім вироком за правилами, передбаченими ст. 72 КК України. Так, у період з 17.01.2019 по 29.07.2021 (2 роки 6 місяців 12 днів) ОСОБА_5 утримувався під вартою, та строк попереднього ув`язнення був зарахований у строк покарання з розрахунку день за два на підставі ч.5 ст. 72 КК (у редакції Закону України № 838-VIII). 29.07.2021 він був звільнений з Рівненського СІ за відбуттям строку покарання за попереднім вироком. Крім того, в даному провадженні стосовно ОСОБА_5 діяв запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у період з 24.09.2024 по 05.03.2018 року (1 рік 5 місяців 9 днів.).

На підстави викладеного, ОСОБА_5 слід вважати таким, що фактично відбув покарання за вказаним вироком.

Питання про речові докази слід вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України. Процесуальні витрати по справі відсутні. Цивільний позов не заявлений. Запобіжний захід на момент винесення вироку стосовно обвинуваченого не діяв.

Керуючись ст. 370, 371, ч.2 ст.373, 374, 376 КПК України, суд -

ухвалив:

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, і призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки 1 (один) місяць.

За сукупністю правопорушень відповідно до положень ч.4 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання за даним вироком більш суворим, призначеним вироком Рівненського міського суду від 04.06.2021, остаточно призначити ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

В строк покарання зарахувати ОСОБА_5 покарання повністю відбуте ним за вироком Рівненського міського суду від 04.06.2021, та вважати ОСОБА_5 таким, що повністю відбув остаточне покарання.

Після набрання вироком суду законної сили, хрестик та пасок, які знаходять в камері збереження речових доказів Голосіївського УП за квитанцією ФП-010588, -повернути ОСОБА_5 .

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на його оскарження. Вирок суду може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Голосіївський районний суд м. Києва протягом 30 днів з моменту його проголошення, засудженим з моменту отримання його копії.

Суддя ОСОБА_1