Справа №571/1481/24
Провадження № 1-кп/571/211/2024
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 липня 2024 року смт. Рокитне

Рокитнівський районний суд Рівненської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши в порядку спрощеного провадження матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000082 від 03.06.2024 про обвинувачення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, не одруженого, з середньою освітою, не працючого, раніше судимого за вироком Рокитнівського районного суду Рівненської області від 02 лютого 2024 року за ст.126-1 КК України до покарання у виді: 150 годин громадських робіт;

-у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.389 КК України,

встановив:

Згідно обвинувального акта, ОСОБА_3 , будучи засудженим вироком Рокитнівського районного суду Рівненської області від 02 лютого 2024 року за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України, до покарання у виді громадських робіт строком 150 (сто п`ятдесят) годин, ухилився від відбування вказаного покарання за наступних обставин.

Так, на виконання даного вироку суду, 03 квітня 2024 року Сарненським районним сектором №2 філії Державної установи «Центр пробації» в Рівненській області ОСОБА_3 направлений, до КП «Рокитне» Рокитнівської селищної ради Сарненського району Рівненської області для відпрацювання громадських робіт.

Наказом КП «Рокитне» Рокитнівської селищної ради №2 від 08 квітня 2024 року ОСОБА_3 прийнято для відбування громадських робіт та встановлено робочий графік відбування громадських робіт, згідно якого останній повинен відпрацьовувати чотирьохгодинний робочий день п`ятиденного робочого тижня з двома вихідними днями в суботу та неділю.

Відповідно до табелів виходу на роботу у квітні та травні 2024 року засудженого ОСОБА_3 встановлено, що з 08 квітня 2024 року по 22 травня 2024 року із 150 годин громадських робіт, які призначив Рокитнівський районний суд Рівненської області, останній відбув 0 годин.

Таким чином, ОСОБА_3 , будучи обізнаним з положеннями статей 37, 40 Кримінально-виконавчого кодексу України, які передбачають обов`язок засуджених працювати на визначених для них об`єктах і відпрацьовувати встановлений судом строк громадських робіт, будучи неодноразово попередженим про можливість притягнення до кримінальної відповідальності за ухилення від відбування покарання у виді громадських робіт, умисно, усвідомлюючи протиправність власних дій без поважних причин, не відбув 150 годин громадських робіт, призначених вироком суду.

Своїми умисними діями, які виразились в ухиленні від відбування покарання у виді громадських робіт, ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.389 КК України.

Відповідно до ч.2 ст.381 КПК України, суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінальних проступків без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта.

В обвинувальному акті прокурор клопотав про розгляд справи у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні, оскільки обвинувачений беззаперечно визнав свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згідний з розглядом обвинувального акта за його відсутності.

Разом з обвинувальним актом подано письмову заяву обвинуваченого ОСОБА_3 , складену в присутності захисника ОСОБА_4 , в якій він зазначає, що без поважних причин не відбув покарання у виді 150 годин громадських робіт, призначених йому за вироком суду від 02.02.2024, тобто, він не оспорює встановлені в ході досудового розслідування обставини, беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.389 КК України та згідний з розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні, без проведення судового розгляду в судовому засіданні, за його відсутності. Крім того, підтвердив, що ознайомлений з обмеженням права на апеляційне оскарження, згідно ч. 2 ст. 302 КПК України.

Отже, обставини вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст389 КК України ОСОБА_3 не оспорюються.

Вивчивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали кримінального провадження,оцінюючи зібрані у кримінальному провадженні докази у їх сукупності, суд дійшов до переконання ,що вина ОСОБА_3 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.389 КК України, як ухилення засудженого від відбування покарання у виді громадських робіт доведена повністю.

Кваліфікація дій ОСОБА_3 за ч.2 ст. 389 КК України є вірною.

Санкцією ч. 2ст. 389 КК України передбачає альтернативні покарання у виді пробаційного нагляду та обмеження волі.

Згідно з ч.2 ст. 50 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне для її виправлення, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженим, так і іншими особами.

При призначенні покарання ОСОБА_3 суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, який є особою молодого віку, характеризується добре, проживає з батьками, громадський порядок не порушує, алкогольними напоями не зловживає (а.с.77 т.2), на обліку у лікаря психіатра та лікаря нарколога не перебуває (а.с.79,80 т.2).

Обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_3 , згідно ст. 66 КК України, судом не встановлено.

Обставиною, яка обтяжує покарання ОСОБА_3 , згідно ст.67 КК України, є рецидив кримінальних правопорушень.

Враховуючи встановлені обставини, відомості що характеризують особу винного, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_3 покарання в межах санкцій ч.2 ст.389 КК України у вигляді пробаційного нагляду з покладенням обов`язків, передбачених п. 1-3 ч. 2 та п. 4 ч. 3 статті 59-1 КК України.

Беручи до уваги, що вказане кримінальне правопорушення вчинено після постановлення, вироку, але до повного відбуття, суд відповідно до ч.1ст.71 КК України, до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

Оскільки ОСОБА_3 був раніше судимий згідно з вироком Рокитнівського районного суду Рівненської області від 02 лютого 2024 року за ст.126-1 КК України, у зв`язку з чим йому призначено покарання у виді:150 годин громадських робіт, остаточне покарання слід призначити на підставі ч.1 ст.71 КК України за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання до покарання за даним вироком невідбутого покарання за вироком суду від 02 лютого 2024року у виді 150 годин громадських робіт, з урахуванням положень ч.1 ст.72 КК України.

Цивільний позов по кримінальному провадженню не заявлявся.

Судові витрати, пов`язані із залученням експерта та проведенням експертиз відсутні.

Питання про речові докази суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 не застосовувався.

Керуючись статтями 369, 370, 373, 374, 381, 382 КПК України, суд,-

ухвалив:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.389 КК України і призначити покарання у виді 1(одного) року пробаційного нагляду.

На підставі ч.1 ст.71 КК України, із застосуванням вимог ст.72 КК України, до призначеного за цим вироком покарання частково приєднати невідбуте покарання за вироком Володимирецького районного суду Рівненської області від 27 лютого 2024 року, у виді 150 годин громадських робіт, та призначити ОСОБА_3 остаточне покарання за сукупністю вироків у виді пробаційного нагляду строком на 1 (один) рік 3 (три) дні.

На підставі положень ст. 59-1 КК України покласти на обвинуваченого ОСОБА_3 такі обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання;

3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

4) виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

Речові докази відсутні.

На вирок учасниками кримінального провадження протягом тридцяти днів з дня отримання копії вироку, ухваленого за результатами спрощеного провадження, може бути подана апеляційна скарга до Рівненського апеляційного суду через Рокитнівський районний суд Рівненської області з урахуванням особливостей, передбачених ч.1ст.394 КПК України.

Вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 КПК України, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Відповідно до ч. 4 ст. 382 КПК України, копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: