Справа № 632/159/24
провадження №1-кп/632/80/24
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 вересня 2024 року м. Первомайський

Первомайський міськрайонний суд Харківської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000378 від 02 жовтня 2023 року щодо

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Миронівка Первомайського району Харківської області, громадянина України, з професійно-технічною освітою, офіційно не працевлаштований, не одружений, не є особою з інвалідністю, на утриманні неповнолітніх дітей та батьків похилого віку не має, раніше не судимий, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

якому висунуто обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення- злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

сторони кримінального провадження та інші учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_4 ,

обвинувачений ОСОБА_3 ,

захисник обвинуваченого ОСОБА_5 ,

В С Т А Н О В И В:

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним.

Суд визнав доведеним, що обвинувачений ОСОБА_3 та особа, матеріали кримінального провадження щодо якої виділені в окреме провадження та зупинено, оскільки особа була призвана для проходження військової служби за призовом під час мобілізації на особливий період, діючи з єдиним кримінально протиправним наміром, спрямованим на таємне викрадання чужого майна, з корисливих мотивів, за попередньою змовою групою осіб, в умовах воєнного стану, який введено в дію відповідно до Указу Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року, затвердженого Законом України № 2102-ІХ від 24 лютого 2022 року, строк дії якого продовжено дотепер, спільно вчинили таємне викрадення чужого майна (крадіжку), поєднане з проникненням до житла та сховища, за таких обставин.

Так, 26 серпня 2023 року, у вечірній час (точний час не встановлено), обвинувачений ОСОБА_3 разом із особою, матеріали кримінального провадження щодо якої виділені в окреме провадження, вирішили таємно заволодіти чужим майном, яке знаходилось у гаражі на території домоволодіння АДРЕСА_1 , при цьому заздалегідь, вступивши між собою у змову на спільне вчинення крадіжки, поєднаної з проникненням у сховище. Водночас, обвинувачений ОСОБА_3 та особа, матеріали кримінального провадження щодо якої виділені в окреме провадження, розуміючи, що для подолання певних перешкод, зокрема замків, їм буде потрібен спеціальний інструмент, вирішили взяти з собою ножівку по металу та гайкові ключі.

Цього ж дня у зазначений період часу, обвинувачений ОСОБА_3 разом із особою, матеріали кримінального провадження щодо якої виділені в окреме провадження, реалізуючи свій спільний злочинний умисел, прибувши до домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , що на праві власності належить потерпілому ОСОБА_6 , проникли на територію вищевказаного домоволодіння, зайшовши через хвіртку. Перебуваючи на території вищевказаного домоволодіння біля гаражу, обвинувачений ОСОБА_3 спільно із особою, матеріали кримінального провадження щодо якої виділені в окреме провадження, діючи умисно, з корисних мотивів, в умовах воєнного стану в Україні, впевнившись, що за їх діями ніхто не спостерігає, спилявши на воротах гаражу навісний замок із використанням ножівки по металу, проникли у приміщення гаражу, звідки за допомогою гайкових ключів, спільно таємно викрали майно, яке належало потерпілій ОСОБА_7 , а саме, з причепа ПГУ-600, 2011 року випуску-колісну балку, вартістю 859 грн. в зборі з 2 дисками Таврія R13, 4.5 НОМЕР_1 , вартістю 2239,44 грн. та 2 шинами марки «Rosava», моделі «БЦ-20», розміром 175/70 R13, вартістю 899,34 грн.

При цьому, цього дня без відриву у часі, оглянувши територію вищевказаного домоволодіння, обвинувачений ОСОБА_3 разом із особою, матеріали кримінального провадження щодо якої виділені в окреме провадження, вирішили також таємно заволодіти металевими воротами гаражу, з якого вчинили крадіжку, а також водночас, цінним майном, що може знаходитися всередині житлового будинку, який знаходився на території вищевказаного домоволодіння, що на праві власності належить ОСОБА_6 , одночасно у обвинуваченого ОСОБА_3 та особи, матеріали кримінального провадження щодо якої виділені в окреме провадження, виник умисел на вчинення крадіжки, поєднаної з проникненням у житло, тобто таємне викрадення чужого майна.

Цього ж дня у зазначений період часу, обвинувачений ОСОБА_3 разом із особою, матеріали кримінального провадження щодо якої виділені в окреме провадження, продовжуючи свою спільну злочинну діяльність, керуючись єдиним злочинним наміром, направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, з корисних мотивів, впевнившись, що за їх діями ніхто не спостерігає, за попередньою змовою групою осіб, демонтували із застосуванням фізичної сили та спільно таємно викрали майно, що належало потерпілому ОСОБА_6 -металеві ворота гаражу (до якого раніш проникали), загальною вагою 195 кг. Після чого, продовжуючи реалізовувати свій спільний єдиний злочинний умисел, діючи умисно, з корисних мотивів, впевнившись, що за їх діями ніхто не спостерігає, обвинувачений ОСОБА_3 разом із особою, матеріали кримінального провадження щодо якої виділені в окреме провадження, проникли до житлового будинку вищезазначеного домоволодіння, що розташований на території вищевказаного домоволодіння, шляхом пошкодження особою, матеріали кримінального провадження щодо якої виділені в окреме провадження, за допомогою ножівки по металу навісного замку на вхідних дверях, звідки спільно таємно викрали майно, яке належало потерпілому ОСОБА_6 : металеві сітки (ліжка), загальною вагою 52 кг та кухонну газову плиту «НОРД», вагою 32 кг. Викрадене у потерпілого ОСОБА_6 майно- металеві ворота гаражу, металеві сітки (ліжка), кухонна газова плита «НОРД» не придатні до використання по своєму прямому призначенню і являють цінність як металобрухт, загальною вагою 279 кг., на суму 1135,53 грн.

У подальшому, обвинувачений ОСОБА_3 разом з особою, матеріали кримінального провадження щодо якої виділені в окреме провадження, у зазначений період часу, керуючись єдиним злочинним наміром, усі викрадені речі з вищевказаного житла та сховища, перенесли на територію домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , де проживає особа, матеріали кримінального провадження щодо якої виділені в окреме провадження, з місця вчинення кримінального правопорушення зникли, розпорядившись викраденим на власний розсуд, заподіявши потерпілій ОСОБА_7 матеріальну шкоду загальною сумою 3997,78 грн., потерпілому ОСОБА_6 матеріальну шкоду загальною сумою1135,53 грн.

Своїми умисними діями ОСОБА_3 скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена за попередньою змовою групою осіб, поєднана з проникненням до житла та сховища, в умовах воєнного стану.

2. Пояснення обвинуваченого.

Допитаний під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України - таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненому за попередньою змовою групою осіб, поєднаному з проникненням у житло та сховище, вчиненому в умовах воєнного стану, визнав повністю. При цьому про обставини вчиненого дав суду показання, які за своїм змістом відповідають викладеному в описовій частині вироку, та зазначив, що 26 серпня 2023 року у вечірній час він із особою, матеріали кримінального провадження щодо якої виділені в окреме провадження, заздалегідь домовившись між собою про вчинення крадіжки із гаражу, що розташований на території домоволодіння АДРЕСА_1 , діючи узгоджено, із корисливих мотивів, в умовах воєнного стану, використовуючи фізичну силу рук, ножівку по металу та гайкові ключі, спочатку проникли у приміщення зазначеного гаражу звідки спільно вчинили таємне викрадення чужого майна: колісної балки в зборі з 2 дисками Таврія та 2 шинами марки «Rosava», з причепа ПГУ-600а, потім металевих воріт із цього гаражу. У подальшому проникли до будинку, що знаходився на території вищезазначеного домоволодіння, використовуючи ножівку по металу, щоб пошкодити замок на вхідних дверях, звідки спільно вчинили крадіжку металевих сіток (ліжка) та кухонної газової плиту «НОРД». Після чого з викраденим зникли, обернувши його на свою користь. З вартістю викраденого майна, зазначеною у обвинувальному акті, згоден. У вчиненому щиро кається. З розміром процесуальних витрат - 3585 грн. згоден. Крім того, обвинувачений зазначив, що потерпілій ОСОБА_7 було повернуто все викрадене, а також компенсована моральна шкода у розмірі 10000 грн. потерпілому ОСОБА_6 повернуто все викрадене майно. У вчиненому щиро кається, піддав критичній оцінці свої дії, зокрема, на стадії досудового розслідування активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення.

Також, обвинувачений ОСОБА_3 зазначив, що він не має заперечень щодо повноти висунутого йому обвинувачення та кваліфікації його дій, а тому вважав недоцільним дослідження доказів, щодо фактичних обставин справи, які він не оспорює. Розуміє, що в такому випадку він буде позбавлений права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку.

Відповідно до вимог ст. 325 КПК України, за погодженням із учасниками кримінального провадження, судовий розгляд проведено за відсутності потерпілих та представника.

У межах висунутого обвинувачення, відповідно до обвинувального акту, за згодою учасників судового провадження, суд відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів, щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

З огляду на те, що кримінальне провадження розглянуто судом в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, інші докази, здобуті в ході досудового розслідування, під час судового розгляду не досліджувались.

ІІІ. Частина статті закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальні правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений та висновки суду.

Визнавши покази обвинуваченого ОСОБА_3 належним та допустимим доказам у кримінальному провадженні, приймаючи до уваги, що останній не піддає сумніву фактичні обставини справи, правильність розуміння обвинуваченим змісту цих обставин, суд вважає винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 у пред`явленому йому обвинуваченні доведеною повністю та доходить до переконання про правильність кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_3 за ч. 4 ст. 185 КК України - таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинену за попередньою змовою групою осіб, поєднану з проникненням до житла та сховища, в умовах воєнного стану.

ІV. Мотиви суду при призначенні покарання

Відповідно до вимог ст. 65 КК України, суд при призначенні покарання враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Згідно із ч. 2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами.

Виходячи з вказаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації покарання воно повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. При виборі покарання мають значення і повинні братися до уваги обставини, які його пом`якшують і обтяжують.

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, зокрема, що обвинувачений ОСОБА_3 відповідно до вимог ст. 12 КК України вчинив тяжкий злочин.

Вивченням відомостей про особу обвинуваченого ОСОБА_3 встановлено, що, він офіційно не працевлаштований, має підробіток, не одружений, не є особою з інвалідністю, не має на утриманні неповнолітніх дітей або батьків похилого віку, раніше не судимий, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, за місцем проживання ( АДРЕСА_1 ) звернень та скарг від сусідів не надходило.

Згідно із ст. 66 КК України обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , суд визнає його щире каяття, яке виражається у визнанні винуватості в обсязі обвинувачення, ставленні обвинуваченого до скоєного, осуду своїх дій.

Відповідно до ст. 67 КК України, обставин, які обтяжує покарання ОСОБА_3 судом не встановлено.

Згідно із висновком досудової доповіді органу пробації, ризик вчинення повторного кримінального правопорушення обвинуваченим ОСОБА_3 є середнім, ризик небезпеки для суспільства є середнім, виправлення без позбавлення або обмеження волі на певний строк можливе та не становить високої небезпеки для суспільства.

Отже, вирішуючи питання про вид та розмір покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд з урахуванням наведеного, зокрема, тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, даних, які характеризують обвинуваченого, наявності обставини, яка пом`якшує покарання обвинуваченого та відсутності обставин, які обтяжують покарання, доходить висновку, щодо необхідності призначення обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі у мінімальних межах санкції ч. 4 ст. 185 КК України, з урахуванням також вимог ст.69-1 КК України.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 75 КК України, якщо суд, крім випадків засудження за корупційний злочин, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Вирішуючи питання про можливість застосування ст. 75 КК України, суд приймає до уваги, позицію Верховного Суду викладену у постанові від 07 листопада 2018 року по справі № 297/562/17, а саме, що загальні засади призначення покарання (ст. 65 КК) наділяють суд правом вибору однієї з форм реалізації кримінальної відповідальності - призначити покарання відбувати реально або звільнити від покарання чи від його відбування. Завданням такої форми є виправлення та попередження нових злочинів. Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особи винного, обставин, що впливають на покарання. Реалізація цієї функції становить правозастосовну інтелектуально-вольову діяльність суду, в рамках якої і приймається рішення про можливість застосування чи незастосування ст. 75 КК України.

Отже, оцінуючи конкретні обставини справи, що характеризують вчинене злочине діяння, наслідки, які настали, враховуючи особу винного, як у загально-соціальному плані, так і в плані її потенційної суспільної небезпеки, поведінку обвинуваченого після вчинення злочину, зокрема, повернення викраденого майна, а також відшкодування шкоди потерпілій ОСОБА_7 висновок досудовій доповіді відповідно до якого, орган пробації вважає, що ризик небезпеки для суспільства та ризик вчинення повторного кримінального правопорушення є середнім, виправлення без позбавлення або обмеження волі на певний строк можливе та не становить високої небезпеки для суспільства, суд доходить висновку щодо можливості виправлення обвинуваченого без відбування покарання реально, тобто із призначенням останньому покарання із застосуванням ст. 75 КК України, але в умовах здійснення контролю за його поведінкою під час звільнення від відбування покарання із випробуванням на строк, достатній для того, щоб він довів своє виправлення, та покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, що буде справедливим та достатнім для досягнення мети покарання. Також суд вважає необхідним покласти на обвинуваченого такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації, працевлаштуватися або за направленням уповноваженого органу з питань пробації звернутися до органів державної служби зайнятості для реєстрації як безробітного та працевлаштуватися, якщо йому буде запропоновано відповідну посаду (роботу).

Підстав для застосування ст. 69 КК України суд не знаходить, у зв`язку з тим, що судом встановлена лише одна обставина, що пом`якшують покарання обвинуваченого. Підстав для визнання будь-яких інших обставин такими, що пом`якшують покарання та істотно знижують суспільну небезпеку обвинуваченої за вчиненні нею кримінальні провадження, окрім тієї, що наведена вище, суд не вбачає.

V. Інші питання, які вирішуються судом при ухваленні вироку.

Питання про речові докази підлягають вирішенню у порядку ст.100 КПК України.

Так, питання щодо речових доказів: шин у кількості 2 штук, марки «Rosava», моделі «БЦ-20», розміром 175/70R13, колісних дисків Таврія R13, 4.5 НОМЕР_1 , у кількості 2 штук та колісної балки з причепа ПГУ-600, 2011 року випуску, металевих воріт загальною вагою 195 кг, кухонної пічка «Норд» загальною вагою 32 кг. та металевих сіток (ліжка) загальною вагою 52 кг, вирішенню у даному кримінальному провадженні не підлягає, оскільки кримінальне провадження у відношенні іншої особи, виділено з матеріалів цього кримінального провадження, і судовий розгляд за ним ще не закінчений, оскільки останній був призваний для проходження військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період.

Процесуальні витрати, пов`язані із залученням експерту, в сумі 3585 грн., відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 118, ч. 2 ст. 124 КПК України стягнути на користь держави з ОСОБА_3 .

Під час досудового розслідування щодо обвинуваченого ОСОБА_3 ухвалою слідчого судді Первомайського міськрайонного суду Харківької області від 25 грудня 2023 року було обрано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з 25 грудня 2023 року по 30 січня 2024 року, включно, та в подальшому не був продовжений. Підстав для обрання запобіжного заходу на сьогодні немає, за відсутності клопотання сторони обвинувачення.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 349, 366-368, 370, 371, 374, 376 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

Встановити ОСОБА_3 іспитовий строк тривалістю 2 (два) роки.

На підставі п.п. 1, 2 ч. 1, п.п. 2, 3 ч. 3 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 такі обов`язки: 1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; 3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; 4) працевлаштуватися або за направленням уповноваженого органу з питань пробації звернутися до органів державної служби зайнятості для реєстрації як безробітного та працевлаштуватися, якщо йому буде запропоновано відповідну посаду (роботу).

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати на залучення експерта загальною сумою 3585 (три тисячі п`ятсот вісімсот п`ять) грн.

Вирок може бути оскаржений в порядку статті 394 КПК України до Харківського апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги через Первомайський міськрайонний суд Харківської області протягом 30 (тридцяти) днів з дня його оголошення.

Судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому, його захиснику та прокурору.

Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Роз`яснити обвинуваченому право подати клопотання про помилування, право ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження.

Суддя:ОСОБА_1