У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29.11.2024 Справа №607/25638/24 Провадження №1-кс/607/7003/2024

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Тернополі клопотання старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором відділу Тернопільської обласної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0000529 від 26.11.2024, стосовно :

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Тернопіль, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, не працюючого, не депутата, раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п. 1 ч. 2 ст. 115, ч. 2 ст. 15 п. 9 ч. 2 ст. 115, ч. 1 ст. 263 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Старший слідчий в ОВС СУ ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_6 за погодженням із прокурором ОСОБА_3 в рамках кримінального провадження внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000529 від 26.11.2024 звернувся до слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області із клопотанням, просить застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Клопотання мотивоване тим, що є достатні підстави підозрювати ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п. 1 ч. 2 ст. 115, ч. 2 ст. 15 п. 9 ч. 2 ст. 115, ч. 1 ст. 263 КК України, існують ризики, передбачені пунктами 1,3,4,5 частини першої статті 177 КПК України, застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, не дасть можливості здійснювати дієвий контроль за його поведінкою, забезпечити виконання покладених на нього обов`язків, та запобігти ризикам.

У судовому засіданні прокурор підтримав вказане клопотання, з мотивів, наведених у ньому.

У судовому засіданні підозрюваний заперечив проти задоволення клопотання. Зазначив, що оскільки його затримання відбулося раніше, ніж зазначено в протоколі затримання, тому він має бути звільнений з-під варти, оскільки підозра була вручена більше ніж через 24 години. Звертає увагу слідчого судді на те, що під час затримання його утримували на підлозі, без його згоди щось клали йому в руки, кишені, наносили тілесні ушкодження, робили змиви.

Захисник просить відмовити в задоволенні клопотання, зважаючи на те, що час затримання, який зазначений у протоколі не відповідає дійсності.

Перевіривши надані матеріали, клопотання та дослідивши докази по даних матеріалах, заслухавши думку прокурора, підозрюваного, захисника, слідчий суддя доходить таких висновків.

Слідчою групою СУ ГУНП в Тернопільській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0000529 від 26 листопада 2024 року, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених п.1 ч.2 ст. 115, ч.2 ст.15 п.9 ч.2 ст.115, ч. 1 ст. 263 КК України.

27 листопада 2024 року ОСОБА_4 затримано в порядку статті 208 КПК України, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 263 КК України, а 28 листопада 2024 року повідомлено про підозру у вчиненні ним злочинів передбачених пунктом 1 частини другої статті 115, частини другої статті 15 пунктом 9 частини другої статті 115, частини першої статті 263 КК України.

Відповідно до повідомлення про підозру, в ніч із 25 на 26 листопада 2024 року, точний час досудовим розслідуванням не встановлено, при невстановлених обставинах, у ОСОБА_7 , який перебував у житловому будинку АДРЕСА_2 , виник злочинний умисел на заподіяння смерті ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_9 . ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Реалізовуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_7 , у ніч із 25 на 26 листопада 2024 року, точний час досудовим розслідуванням не встановлено, знаходячись у будинку АДРЕСА_2 , розуміючи та даючи звіт своїм діям та керуючи ними, знаючи про те, що здоров`я та життя будь-якої людини рівною мірою охороняється законом і протиправне посягання на нього є кримінально караним, діючи цілеспрямовано та рішуче, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечний наслідок та бажаючи його настання, наніс численні удари ножем по тілу ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , чим умисно заподіяв смерті останнім.

Таким чином, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого пунктом 1 частини другої статті 115 КК України - тобто умисному протиправному заподіянні смерті двох осіб.

Цього ж дня 26 листопада 2024 року, в період із 08:00 год. по 08:31 год., ОСОБА_4 , перебуваючи у житловому будинку АДРЕСА_2 , де він раніше вчинив умисне вбивство ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , намагався приховати сліди вчинення ним кримінального правопорушення. В цей час у приміщення будинку увійшла ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка викрила його злочинні дії. Розуміючи, що його дії помічені сторонньою особою яка зможе викрити його злочинне діяння, ОСОБА_4 вирішив позбавити життя ОСОБА_10 з метою уникнення відповідальності за раніше вчинене ним кримінальне правопорушення, яка являється свідком раніше скоєного ним злочину.

Реалізуючи свій злочинний умисел 26 листопада 2024 року, в період із 08:00 год. по 08:31 год. ОСОБА_4 , перебуваючи у житловому будинку АДРЕСА_2 , усвідомлюючи та даючи звіт своїм діям та керуючи ними, знаючи про те, що здоров`я та життя будь-якої людини рівною мірою охороняється законом і протиправне посягання на нього є кримінально караним, діючи цілеспрямовано та рішуче, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечний наслідок та бажаючи його настання, взявши у руку ніж підійшов до ОСОБА_10 та наніс їй численні удари у ділянку шиї, грудної клітки та обличчя. Проте, ОСОБА_4 , не зміг завершити злочин до кінця, оскільки ОСОБА_10 почала чинити йому активний опір та останній вдалося покинути приміщення домоволодіння та втекти від ОСОБА_4 . Таким чином, ОСОБА_4 виконав усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, однак злочин не закінчив з причин, які не залежали від його волі, оскільки ОСОБА_10 вчинила активний опір та втекла з приміщення домоволодіння за адресою АДРЕСА_2 .

Таким чином, ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 15, пунктом 9 частини другої статті 115 КК України - тобто у закінченому замаху на умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, вчиненому з метою приховування іншого кримінального правопорушення.

Крім цього, ОСОБА_4 діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, посягаючи на громадську безпеку, що супроводжувалось незаконним поводженням із бойовими припасами, без передбаченого законом дозволу, придбав за невстановлених слідством обставин, місці та часі бойовий припас, а саме: корпус оборонної осколкової ручної гранати РГД-5 із запалом УЗРГМ (УЗРГМ-2), які почав незаконно зберігати.

В ході проведення перевірки у приміщенні піцерії, що за адресою АДРЕСА_3 виявлено ОСОБА_4 , у рюкзаку якого виявлено та вилучено корпус гранати РГД-5 із запалом типу УЗРГМ (УЗРГМ-2), які в конструктивному поєднанні являються бойовим припасом, а саме наступальною осколковою ручною гранатою РГД-5.

В результаті своїх умисних дій, що виразились у незаконному придбанні та зберіганні бойових припасів, ОСОБА_4 порушив вимоги п. 8 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв`язку з прийняттям Закону України «Про Національну поліцію» за № 901-VIII від 23 грудня 2015 року, Постанови Верховної ради України № 2471-XII від 17 червня 1992 року «Про право власності на окремі види майна», «Положення про дозвільну систему» № 576 від 12 жовтня 1992 року (із змінами та доповненнями) та Інструкції «Про затвердження Змін до Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України № 459 від 16 червня 2020 року.

Таким чином, ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 263 КК України, а саме у незаконному придбанні та зберіганні бойових припасів, без передбаченого законом дозволу.

Відповідно до частини першої статті 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

На думку слідчого судді є достатні підстави підозрювати ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, що підтверджується наданими слідчим та дослідженими в судовому засіданні матеріалами кримінального провадження, а саме:

рапортом ЄО № 40250 від 26.11.2024 про те, що в будинку АДРЕСА_2 ймовірно вчинено вбивство, а чоловік який ймовірно причетний до вчинення злочину побіг в сторону Горбатого моста у м. Тернопіль;

протоколом огляду місця події, що за адресою АДРЕСА_2 від 26.11.2024 в ході якого виявлено тіла трупів подружжя ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 із травматичними змінами на їх тілі;

лікарським свідоцтвом про смерть № 675 від 27.11.2024 відповідно до якого причиною смерті ОСОБА_9 є масивна крововтрата, зовнішня кровотеча, проникаючі ножові поранення шиї з ушкодженнями правих яремних вен;

лікарським свідоцтвом про смерть №676 від 27.11.2024 відповідно до якого причиною смерті ОСОБА_8 є масивна крововтрата, зовнішня кровотеча, ножові поранення лівої половини шиї з ушкодженнями зовнішньої сонної артерії;

консультативним висновком спеціаліста № 10902 із КНП «Тернопільська міська комунальна лікарня швидкої допомоги» про те, що на тілі ОСОБА_10 виявлено тілесні ушкодження у вигляді різаної скальпованої рани підборіддя та четвертого пальця лівої кисті. Закрита тупа травма живота;

протоколом допиту потерпілої ОСОБА_10 від 26.11.2024 відповідно до якого остання описала обставини події, за яких їх було спричинено тілесні ушкодження;

протоколом пред`явлення для впізнання особи за фотознімками від 27.11.2024 за участю потерпілої ОСОБА_10 , згідно з яким остання впізнала особу, яка спричинила її тілесні ушкодження;

протоколом допиту свідка ОСОБА_11 від 27.11.2024 відповідно до якого останній описав особу, яку 25.11.2024 у вечірню пору доби за допомогою служби таксі «Пілот» доставив до АДРЕСА_2 ;

протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участю свідка ОСОБА_11 від 27.11.2024, згідно з яким останній вказав на фотознімок із зображенням ОСОБА_4 ;

огляд місця події від 27.11.2024 в приміщенні піцерії за адресою: АДРЕСА_3 ;

протоколом затримання ОСОБА_4 від 27.11.2024 в порядку статті 208 КПК України;

висновком судової вибухотехнічної експертизи № СЕ-19120-24/13763-ВТХ.

Водночас слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу.

За результатами розгляду клопотання, слідчий суддя доходить висновку, що дослідженими матеріалами та прокурором у судовому засіданні доведено наявність ризиків передбачених частиною першою статтею 177 КПК України, а саме:

1)переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду (пункт 1 частини першої статті 177 КПК України). Існування вказаного ризику підтверджується тим, що ОСОБА_4 усвідомлюючи можливу міру покарання, а саме, позбавлення волі на строк від десяти до п`ятнадцяти років або довічне позбавлення волі, без альтернативи, може навмисно переховуватись від органу досудового розслідування та суду з метою уникнення відповідальності. ОСОБА_4 офіційно ніде не працевлаштований, не одружений, на утриманні неповнолітніх дітей, чи осіб похилого віку немає. Вказані обставини вказують на слабкі соціальні зв`язки, які дозволяють переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, не повертатися до місця постійного проживання, з метою приховування свого місця перебування та таким способом уникнення від кримінальної відповідальності. Вказаний ризик також підтверджується тим, що ОСОБА_4 після спричинення ОСОБА_10 тілесних ушкоджень забрав у неї її мобільний телефон, таким чином вчинив усіх заходів, щоб остання не повідомила про вказану подію правоохоронним органам.

2) незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні (пункт 3 частини першої статті 177 КПК України). Вказаний ризик підтверджується тим, що на цій стадії досудового розслідування не встановлені усі свідки, яким можуть бути відомі обставини вчинення злочину, та які могли у співучасті із ОСОБА_4 вчинити вказане кримінальне правопорушення, зокрема порадами, вказівками, наданням засобів та знарядь, або усуненням перешкод сприяли вчиненню кримінального правопорушення. Відтак, підозрюваний може впливати на вказаних осіб з метою уникнення від кримінальної відповідальності, може чинити на них тиск, шляхом погроз та схиляння до дачі неправдивих показів на свою користь, відмови від участі у кримінальному провадженні або іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню, що може негативно вплинути на хід досудового розслідування. Окрім цього, підозрюваний ОСОБА_4 може здійснювати тиск на вже допитаних у кримінальному провадженні свідків та потерпілих, та які під його погрозами можуть змінити показання у кримінальному провадженні. Вказане підтверджується тим, що ОСОБА_4 інкримінується задля приховання іншого злочину, вчинення замаху на вбивство потерпілої. Враховуючи положення частини другої статті 23 КПК України не можуть бути визнані доказами відомості, що містяться в показання речах та документах, які не були предметом безпосереднього дослідження суду, а також частини четвертої статті 95 КПК України про те, що суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання і не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них, зазначений ризик існує. За таких обставин ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі досудового розслідування у кримінальному провадженні при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків і дослідження їх судом.

3) Перешкоджати кримінальному провадженні іншим чином (пункт 4 частини першої статті 177 КПК України). Підозрюваний ОСОБА_4 зможе координувати свої дії із особами, які допитані у кримінальному провадженні та які мають можливість впливати на викривлення значимих даних для кримінального провадження шляхом підкупу, погроз, тиску на учасників/сторін кримінального провадження, з метою уникнення підозрюваним кримінальної відповідальності, що є способом перешкоджання досудовому розслідуванню. Крім того, ОСОБА_4 може перешкоджати кримінальному провадженню іншим способом, зокрема, підшукуючи осіб, що можуть надати вигідні для нього неправдиві показання, оскільки у разі визнання його винним у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення до нього може бути застосовано покарання у виді позбавленням волі на строк від десяти до п`ятнадцяти років. Досудове розслідування триває, та органом досудового розслідування здійснюються слідчі (розшукові) дії, спрямовані на встановлення місця знаходження та вилучення речових доказів, насамперед знаряддя вчинення злочину, мобільних телефонів потерпілих, одягу в якому він був одягнений та на якому могли залишитися сліди вчинення злочину, тощо. Однак, ОСОБА_4 може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей, речових доказів, насамперед ті, які залишаються не відшуканими на даний час та, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінальних правопорушень, що може негативно вплинути на хід досудового розслідування та його результати, у тому числі унеможливить виконання завдань визначених статтею 2 КПК України.

4) Продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється (пункт 5 ч частини першої статті 177 КПК України). ОСОБА_4 , окрім закінченого злочину, підозрюється у вчиненні замаху на умисне вбивство потерпілої ОСОБА_10 , яка застала його на місці вчинення злочину до якого він ймовірно заздалегідь готувався, підшуковував знаряддя та засоби вчинення злочину, є достатні підстави вважати, що він, перебуваючи на волі, може завершити свій умисел до кінця, спрямований на умисне вбивство ОСОБА_10 , яка особисто бачила його на місці вчинення злочину та може дати викривальні покази на останнього. Враховуючи вищевказаний факт, особу підозрюваного ОСОБА_4 , спосіб вчинення злочину із застосуванням насильства, існують достатні підстави вважати, що останній може вчинити і інший злочин відносно інших свідків чи потерпілої ОСОБА_10 у кримінальному провадженні, в тому числі і з метою уникнення від відповідальності. Також, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення способом підвищеної суспільної небезпеки, в результаті ретельної підготовки та планування, раніше притягався до кримінальної відповідальності, що свідчить про стійкість протиправної поведінки особи і вказує на наявність ризиків вчинення підозрюваним нових аналогічних злочинів.

Слідчий суддя звертає увагу, що КПК не вимагає доказів того, що підозрюваний чи обвинувачений обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що вони мають реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому, оскільки під поняттям «ризик» - слід розуміти обґрунтовану ймовірність протидії підозрюваних чи обвинувачених кримінальному провадженню у формах, передбачених частиною першою статті 177 КПК.

Запобіжний захід застосовується з метою попередження ризиків здійснення такої поведінки підозрюваного чи обвинуваченого та, як наслідок, унеможливлення здійснення негативного впливу на хід та результати кримінального провадження.

Тобто, слідчий суддя має зробити висновки прогнозованості характеру, коли доказування спрямоване не на подію, яка відбулася в минулому, а на встановлення фактичних даних, які дозволять стверджувати про подію, яка може статися з достатньою долею ймовірності у майбутньому.

При вирішенні питання про застосування запобіжно заходу щодо підозрюваного ОСОБА_12 , слідчий суддя враховує обставини, передбачені статтею 178 КПК України, а саме: обставини інкримінованого підозрюваному кримінального правопорушення позбавлення життя двох людини, що є найвищою соціальною цінністю, а також замах на життя ще однієї людини, міцність його соціальних зв`язків, а саме - не одружений, офіційно не працює, на утриманні неповнолітніх дітей, чи осіб похилого віку немає, раніше притягувався до кримінальної відповідальності, а також тяжкість кримінального правопорушення, яке згідно статті 12 КК України є особливо тяжким злочином, покарання, яке загрожує підозрюваному у випадку визнання його винним позбавлення волі на строк на строк до 15 років або довічного позбавлення волі без альтернативної міри покарання, та доходить переконання, що до підозрюваного необхідно застосувати запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Під час розгляду клопотання слідчим суддею розглядалася можливість застосування відносно ОСОБА_12 більш м`якого запобіжного заходу, однак, враховуючи існування всіх зазначених ризиків, передбачених частиною першою статті 177 КПК України, та з метою їх запобігання, а також оцінюючи сукупність всіх обставин, передбачених статтею 178 КПК України, на даному етапі розслідування таке втручання в право підозрюваного на особисту свободу та недоторканість виправдовує потреби досудового розслідування, застосування більш м`яких запобіжних заходів, є неможливим.

Враховуючи обґрунтовану підозру у вчиненні кримінального правопорушення, тяжкість покарання, яке загрожує підозрюваному, слідчий суддя вважає, що більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти наявним ризикам.

Згідно практики Європейського суду з прав людини суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Відповідно до пункту 2 частини четвертої статті 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

Враховуючи те, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні злочину, який спричинив загибель двох людей, з урахуванням особи підозрюваного, наявних ризиків та встановлених обставин кримінального провадження, слідчий суддя доходить висновку про відсутність підстав для визначення розміру застави.

З огляду на викладене, слідчий суддя дійшов висновку про необхідність задоволення клопотання.

Слідчий суддя відхиляє покликання підозрюваного та його захисника про звільнення з-під варти ОСОБА_4 через те, що підозра була вручена пізніше як через 12 годин після його затримання. Так, як видно із протоколу затримання, який складений за участі понятих, фактичний час затримання 17:07 27.11.2024.

Твердження ОСОБА_4 , про те, що його затримання фактично відбулося між 14:00 та 15:00 нічим не підтверджено, такі доводи можуть бути перевірені під час розслідування кримінального провадження із прийняттями відповідного процесуального рішення.

Разом з тим, підстави для звільнення з-під варти підозрюваного відсутні, зважаючи на те, що слідчий суддя постановив застосувати щодо ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, така ухвала підлягає негайному виконанню.

Керуючись статтями 177, 178, 182, 183, 193, 194, 196, 205, 309, 372 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором відділу Тернопільської обласної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити.

Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк до 23 год. 59 хв. 25.01.2025, без визначення розміру застави.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого та прокурора в даному кримінальному провадженні.

Копію ухвали негайно після її оголошення вручити учасникам провадження, а також надіслати уповноваженій службовій особі у місця ув`язнення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а підозрюваним в той же строк, але з моменту вручення йому копії ухвали суду.

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської областіОСОБА_1