Провадження №1-кс/369/2249/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.07.2024 року м. Київ

Слідчий суддя Києво-Святошинського районного суду Київської області ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві клопотання слідчого СВ Бучанського РУП ГУ НП в Київській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Києво-Святошинської окружної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0001479 від 27.06.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

15.07.2024 року до провадження слідчого судді Києво-Святошинського районного суду Київської області ОСОБА_1 надійшло клопотання слідчого СВ Бучанського РУП ГУ НП в Київській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Києво-Святошинської окружної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0001479 від 27.06.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України.

Клопотання обґрунтоване тим, що до Бучанського РУП ГУНП в Київській області, надійшла письмова заява, про те що відносно громадянина ОСОБА_5 , як співвласника частки 50 % у ТОВ «АКМ1» та стосовно майна, в яке свого часу ним інвестовано грошові кошти, групою осіб, після зміни керівництва ТОВ «АРКОН-ІНВЕСТ» за наступних обставин.

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , належить 50% від статутного капіталу у ТОВ «АКМ1», , адреса: 08137, Київська область, Бучанський район, село Софіївська Борщагівка, вулиця Велика Кільцева, будинок 82 (витяги з Реєстру речових прав на нерухоме майно додаються до заяви). Ще 50% частки ТОВ «АКМ1» належить АТ КІФ «Гувер».

Ще у квітні 2020 року відносно ОСОБА_5 було вчинено злочин, передбачений ч. 3 ст. 206-2 КК України, а саме - заволодіння належною часткою у статутному капіталі ТОВ «АКМ1». Дані обставини є предметом розслідування в рамках кримінального провадження № 002204 10.08.2021, в якому - ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 повідомлено про підозру за ч. 2 ст. 28, ч. 3 ст. 206-2 КК України. На даний час вказане кримінальне провадження зупинене у зв`язку із розшуком підозрюваних. Свої права на частку в розмірі 50 % ТОВ «АКМ1» ОСОБА_5 поновив, відповідні дані внесено до Реєстру речових прав на нерухоме майно.

При цьому, під час здійснення досудового розслідування для забезпечення можливості відновлення прав потерпілого, збереження речових доказів слідчим суддею Києво-Святошинського районного суду Київської області 05.06.2020 по справі №369/6306/20 накладено арешт на частку об`єкта нерухомого майна реєстраційний № 4, що є автомийним комплексом загальною площею 860,2 кв.м, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , що належить ТОВ «АКМ1».

При цьому, співвласником іншої 1/2 частки об`єкта нерухомого майна № 24, що є автомийним комплексом, загальною площею 860,2 м2, розташованого за адресою: 08137, Київська область, Києво-Святошинський район (нині Бучанський район), с. Софіївська Борщагівка, вул. Велика Кільцева, 82 є ТОВ «АРКОН-ІНВЕСТ». Частки у праві спільної часткової власності на нерухоме майно ТОВ «АРКОН-ІНВЕСТ» (1/2 частка) та ТОВ «АКМ1» () в натуру не виділялись.

Вказаний автомийний комплекс розташований на земельній ділянці кадастровий номер :01:019:0167 (Державний акт на право постійного користування землею серії І-КВ №000946 за ТОВ «АРКОН-ІНВЕСТ»), сама земельна ділянка належить до об`єктів комунальної власності.

Згідно Інвестиційного договору № 2006-1/14 від 20 червня 2014 року, за домовленістю з представниками ТОВ «АРКОН-ІНВЕСТ на частині земельної ділянки кадастровий номер земельної ділянки :01:019:0167, загальною площею (1,4998 га) збудовано споруду для автомобільної мийки (адреса: Київська область, Києво-Святошинський (нині Бучанський) район, с. Софіївська Борщагівка, вул. Велика Кільцева, №82). Слід зауважити, що згідно п. 1.2 Розділу 1 Вказаного договору, зазначено, що Інвестор в особі ТОВ «АКМ1» здійснює 100% оплату об`єкта інвестування за рахунок власних або залучених коштів.

ТОВ «АРКОН-ІНВЕСТ» у саме будівництво нічого не інвестували, фактично їх внесок у даний проект визначався наданням частини вищезазначеної земельної ділянки, яка перебувала у них на праві постійного користування.

Потерпілий ОСОБА_5 повідомив що на етапі співробітництва з ТОВ «АРКОН-ІНВЕСТ» його було введено в оману щодо подальшого спільного введення бізнесу, оскільки він не знаючи про те, що в подальшому відбудеться фактичне захоплення майнового комплексу, вклав у вказаний проект свої кошти.

Згідно висновку експерта №1/11-20, складеного 20.112020 вартість активів ТОВ «АКМ1» у вигляді частини автомийного комплексу дорівнює 7 797 883 грн (копія Висновку додається), разом з тим в цю вартість не включено оцінку права постійного користування земельною ділянкою.

В грудні 2021 року, після зміни складу засновників та керівництва ТОВ «АРКОН-ІНВЕСТ», нові посадові особи ТОВ «АРКОН-ІНВЕСТ» самовільно встановили огорожу навколо автомийного комплексу, встановили охорону та перешкоджали у доступі до автомийного комплексу посадовим особам ТОВ «АКМ1».

З огляду на вищевказане, по змісту цього клопотання, невстановлена досудовим розслідуванням особа, яка діяла з корисливих мотивів, з метою власного збагачення протиправно заволоділа майном ТОВ «АКМ1» та правом власності

ОСОБА_5 на майновий комплекс.

Також встановлено, що відповідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 386417370 від 11.07.2024 року частки 1 об`єкта нерухомого майна № 24, що є автомийним комплексом, загальною площею 860,2 м2, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 є ТОВ «АКМ1».

Постановою слідчого від 10.07.2024 визнано речовим доказом майно - частки об`єкта нерухомого майна № 24, що є автомийним комплексом, загальною площею 860,2 м2, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , яке на даний час належить ТОВ «АКМ1».

Отже, потреба у накладенні арешту також зумовлюється необхідністю забезпечення можливості поновлення в подальшому порушеного права власності потерпілого за цим кримінальним провадженням.

Незастосування заборони на використання чи розпорядження майном може призвести до його подальшого незаконного використання, відчуження та настання інших тяжких наслідків, які в тому числі перешкоджатимуть кримінальному провадженню.

На підставі наведеного, слідча просила слідчого суддю накласти арешт на частки об`єкта нерухомого майна № 24, що є автомийним комплексом, загальною площею 860,2 м2, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , що належить ТОВ «АКМ1», , відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна.

Заборонити особам, уповноваженим на здійснення державної реєстрації, вчинення будь-яких дій щодо 1/2 частки об`єкта нерухомого майна № 24, що є автомийним комплексом, загальною площею 860,2 м2, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .

Прокурор через канцелярію суду зареєстрував заяву, у якій зазначив, що вимоги клопотання підтримує у повному обсязі та просить здійснювати розгляд клопотання у його відсутності.

Відповідно до ч. 1. ст. 172 КПК України неприбуття осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Дослідивши клопотання та надані до нього матеріали, слідчий суддя вважає, що вимоги клопотання слід задовольнити з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

У даному випадку на вищевказані речі, необхідно накласти арешт для запобігання можливості їх пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Метою арешту є збереження вказаного майна як речового доказу в даному кримінальному провадженні, оскільки необхідно встановити чи є вказані речі знаряддям вчинення злочину, а також такі що зберегли на собі сліди вчинення злочину.

Згідно з вимогами ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Необхідність в арешті вказаного майна зумовлена насамперед забезпеченням кримінального провадження, адже за результатами досудового розслідування необхідно буде вирішити подальшу долю вказаних речових доказів.

У відповідності із ст. 100 КПК України та нормами Порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження, затверджених Постановою КМУ від 19.11.2012 року № 1104 умовою зберігання речових доказів повинно бути забезпечення збереження їх істотних ознак та властивостей. Сторона кримінального провадження, якій наданий речовий доказ або документ, зобов`язана зберігати їх у стані, придатному для використання у кримінальному провадженні.

Відповідно до ст. 98 Кримінального процесуального кодексу України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

У відповідності до ч. 1 ст. 171 КПК України, з клопотанням про арешт майна до слідчого судді має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором.

У відповідності до ч. 2 ст. 167 KПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони є предметом кримінального правопорушення, пов`язаного з їх незаконним обігом.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.

До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Слідчий суддя, вивчивши клопотання, матеріали кримінального провадження, приходить до переконання, що клопотання обґрунтоване та підлягає задоволенню, оскільки існує необхідність використання даних речей, як доказів у кримінальному провадженні.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 170-173, 175, 309 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання слідчого СВ Бучанського РУП ГУ НП в Київській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Києво-Святошинської окружної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0001479 від 27.06.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України задовольнити.

Накласти арешт на частки об`єкта нерухомого майна № 24, що є автомийним комплексом, загальною площею 860,2 м2, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , що належить Товариству з обмеженою відповідальністю «АКМ1», , відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна.

Заборонити особам, уповноваженим на здійснення державної реєстрації, вчинення будь-яких дій щодо 1/2 частки об`єкта нерухомого майна № 24, що є автомийним комплексом, загальною площею 860,2 м2, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом 5 (п`яти) днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1