УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 522/213/24

Провадження 1-в/522/513/24

05 листопада 2024 р. місто Одеса

Головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,

представника Приморського РВ філії Державної установи «Центр пробації» в Одеській області ОСОБА_4 ,

засудженої ОСОБА_5 ,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду у м. Одесі подання заступника начальника Приморського РВ філії ДУ «Центр пробації» в Одеській області ОСОБА_6 про приведення вироку у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 року №3886-ІХ, стосовно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Білолісся, Татарбунарського району, Одеської області, громадянки України, студентки першого курсу Південноукраїнського університету ім. К.Д. Ушинського, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимої

-10.04.2024 року Приморським районним судом м. Одеси за ч.4 ст.185 КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі ст.75,104,76 п.1,2 ч.1, п.4 ч.3 КК України звільнена від відбування покарання з випробуванням строком 1 рік,

ВСТАНОВИВ:

До Приморського районного суду м. Одеси надійшло подання заступника начальника Приморського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Одеській області ОСОБА_6 про приведення вироку у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від18.07.2024року №3886-ІХ стосовно ОСОБА_5 , засудженої 10.04.2024 року Приморським районним судом м. Одеси за ч.4 ст.185 КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі ст.75,104,76 п.1,2 ч.1, п.4 ч.3 КК України звільнена від відбування покарання з випробуванням строком 1 рік.

Як вбачається з зазначеного подання органу пробації, ОСОБА_5 з 30 липня 2024 року перебуває на обліку Приморського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Одеській області. 09.08.2024 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 р. № 3886-ІХ (далі - Закон). Вказаним Законом внесені зміни до статті 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення, Стаття 51. Дрібне викрадення чужого майна викладена у наступній редакції: Дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, тягне за собою накладення штрафу від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк від двадцяти до тридцяти годин, або адміністративний арешт на строк до п`яти діб. Дія, передбачена частиною першою цієї статті, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тягне за собою накладення штрафу від ста до трьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк від тридцяти до сорока годин, або виправні роботи на строк до одного місяця з відрахуванням двадцяти процентів заробітку, або адміністративний арешт на строк від п`яти до десяти діб. Повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частиною першою або другою цієї статті, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню, - тягне за собою накладення штрафу від трьохсот до шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк від сорока до шістдесяти годин, або виправні роботи на строк від одного до двох місяців з відрахуванням двадцяти процентів заробітку, або адміністративний арешт на строк від десяти до п`ятнадцяти діб. Дії, передбачені частиною першою або другою цієї статті, вчинені особою, яка три і більше разів протягом року піддавалася адміністративному стягненню за дрібне викрадення чужого майна, - тягнуть за собою накладення штрафу від шестисот до однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або адміністративний арешт на строк п`ятнадцять діб. (Стаття 51 із змінами, внесеними згідно з Указом ПВР № 2444-11 від 27.06.86; Законами № 2547-12 від 07.07.92, № 3351-12 від 30.06.93, № 55/97-BP від 07.02.97, № 2598-IV від 31.05.2005; в редакції Законів № 2635-IV від 02.06.2005, № 1449-VI від 04.06.2009, № 3886-ІХ від 18.07.2024).

У поданні зазначено, що відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства, кожна людина при визначені її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд. Виконання судового рішення є складовою частиною судового розгляду.

Крім того, згідно статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Також, відповідно до частини 1, частини 3 статті 5 Кримінального кодексу України Закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Крім того, Закон про кримінальну відповідальність, що частково пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, а частково посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, має зворотну дію у часі лише у тій частині, що пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи. Водночас, пунктом 13 частини 1 статті 537 Кримінального процесуального кодексу України передбачено, що під час виконання вироків суд, у порядку частини 2 статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання, у тому числі: усунення караності діяння, за яке особа засуджена; призначення особі покарання, що перевищує санкцію нового Закону, знижується до максимальної межі покарання, встановленої санкцією нового Закону. У разі, якщо така межа передбачає більш м`який вид покарання, відбуте засудженим покарання зараховується з перерахуванням за правилами, встановленими частиною 1 статті 72 цього Кодексу.

Також зазначеного, що згідно із пунктом 2 частиною 2 статті 539 КПК України подання щодо вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку суду, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктом 132 частини 1 статті 537 цього Кодексу. Ураховуючи викладене, враховуючи те, що правопорушенням заподіяна матеріальна шкода на суму 1810 грн. (станом на 01.01.2023 року два неоподатковуваних мінімумів доходів громадян становили 2684 грн.) та матеріальна шкода на суму 970 грн. 73 коп. (станом на 01.01.2023 року один неоподатковуваних мінімумів доходів громадян становив 1342 грн.) на підставі частини 1, частини 3 статті 5, частини 3 статті 74 Кримінального кодексу України, пункту 13 частини 1 статті 537, пункту 2 частини 2 статті 539 Кримінального процесуального кодексу України орган пробації надсилає матеріали для приведення вироку Приморського районного суду м. Одеси від 10.04.2024 року стосовно громадянки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у зв`язку із декриміналізацією вчиненого нею діяння, у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 р. № 3886-1X y частині вирішення питання про заміну кримінального покарання адміністративне, встановлене санкцією нового Закону.

В судовому засіданні представник органу пробації підтримав подання, просив суд його задовольнити та звільнити засуджену ОСОБА_5 від відбування покарання з наведених у поданні органу пробації підстав.

Прокурор у судовому засіданні не заперечував проти задоволення подання органу пробації про звільнення ОСОБА_5 від призначеного покарання за вироком Приморським районним судом, у зв`язку з усуненням законом караності діяння, за яке він був засуджений.

Засуджена, у судовому засіданні просила задовольнити подання представника органу пробації.

Суд, вивчивши матеріали подання, вислухавши думку учасників судового провадження з вказаного питання, приходить до наступного висновку.

Згідно п. 13 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати такі питання, в тому числі про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 539 КПК України клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається: до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 10 (у частині клопотань про заміну покарання відповідно до частини третьої статті 57, частини першої статті 58, частини першої статті 62 Кримінального кодексу України), 11, 13, 13-2 частини першої статті 537 цього Кодексу.

10.04.2024 року вироком Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_5 була засуджена за ч.4 ст.185 КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі ст.75,104,76 п.1,2 ч.1, п.4 ч.3 КК України звільнена від відбування покарання з випробуванням строком 1 рік.

Як вбачається з подання, ОСОБА_5 з 30 липня 2024 року перебуває на обліку Приморського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Одеській області.

09.08.2024 року набув чинності Закон України « Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 р. № 3886-ІХ (далі Закон), яким підвищено суму для визнання крадіжки кримінально караним діянням, зокрема якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (станом на 01 січня року, в якому мало місце протиправне діяння).

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд. Виконання судового рішення є складовою частиною судового розгляду.

Згідно статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1, ч. 3 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість. Закон про кримінальну відповідальність, що частково пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, а частково посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, має зворотну дію у часі лише у тій частині, що пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи.

Водночас, п. 13 ч. 1 ст. 537 Кримінального процесуального кодексу України передбачено, що під час виконання вироків суд, у порядку частини 2 статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання, у тому числі: усунення караності діяння, за яке особа засуджена; призначення особі покарання, що перевищує санкцію нового Закону, знижується до максимальної межі покарання, встановленої санкцією нового Закону. У разі, якщо така межа передбачає більш м`який вид покарання, відбуте засудженим покарання зараховується з перерахуванням за правилами, встановленими частиною 1 статті 72 цього Кодексу.

Згідно п. 2 ч. 2 ст. 539 КПК України подання щодо вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку суду, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктом 132 частини 1 статті 537 цього Кодексу.

Так, звільнення від покарання осіб, засуджених за діяння, караність якого усунута, здійснюється виключно судом (ч. 1ст.7 4КК України).

Відповідно до ч. 2 статті 74 КК України передбачено, що особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

Скасування караності діяння означає його декриміналізацію (повну або часткову), яка може бути досягнута шляхом: 1) виключення з чинного Кримінального кодексу певної статті (частини статті) Особливої частини Кодексу; 2) внесення до диспозиції статті (частини статті) Особливої частини Кримінального кодексу певних змін; 3) внесення змін до норм Загальної частини КК; 4) внесення змін до інших нормативно-правових актів, зокрема, Кодексу України про адміністративні правопорушення

Вказана в ч. 2 ст.74 КК України підстава застосовується у випадках, коли особу вже засуджено за вчинення діяння.

Звільнення від відбування покарання, на підставі ч. 2 ст. 74 КК України, можна застосувати лише після набрання законної сили обвинувальним вироком суду засудження особи незалежно від того, відбуває вона покарання чи ні.

При цьому, законом передбачено негайне звільнення особи від відбування покарання. Слід зазначити, що вказана підстава є обов`язковою для застосування судом.

Передумовою для початку провадження щодо звільнення засудженого від відбування покарання за ч. 2 ст.74 КК України завжди є прийняття і набрання чинності спеціальним законом, яким усувається караність діяння, за яке особу засуджено.

Так, судом встановлено, що засуджена ОСОБА_5 з 30 липня 2024 року перебуває на обліку Приморського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Одеській області.

У своєму поданні представник органу пробації просить привести вказаний вирок суду стосовно ОСОБА_5 у відповідність із чинним законодавством, у зв`язку із декриміналізацією вчиненого нею діяння.

На час, до якого відносяться інкриміновані засудженоій ОСОБА_5 діяння, викрадення чужого майна вважалося дрібним, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищувала 0,2 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян (ч. 3 ст. 51 КУпАП в редакції Закону України№ 1449-VIвід 04.06.2009 року).

Положеннями статті 185 КК України встановлено кримінальну відповідальність за таємне викрадення чужого майна (крадіжку).

Нормами КК України не встановлено розміру вартості майна, що є предметом крадіжки.

Згідно п. 5 підрозділу 1 розділу ХХ Податкового кодексу України якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1пункту 169.1статті 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року.

Відповідно до підпункту 169.1.1 пункту169.1статті 169 розділу IV Податкового кодексу України податкова соціальна пільга дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року.

З 09.08.2024 року набув чинності Закон України № 3886-IX від 18.07.2024 року, яким статтю 51КУпАП викладено в новій редакції. Зокрема, встановлено адміністративну відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.

Відповідно до ч. 2 ст. 51 КУпАП в редакції Закону України № 3886-IX від 18.07.2024 року, чинній з 09.08.2024 року, встановлено адміністративну відповідальність за дії, передбачені частиною першою цієї статті, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно ч. 2ст.4 КК України кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.

Згідно із ч. 6 ст. 3 КК України зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Частиною 1 статті 5 КК України передбачено, що Закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Відповідно до ст. 58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи. Ніхто не може відповідати за діяння, які на час їх вчинення не визнавалися законом як правопорушення.

Таким чином, має місце декриміналізація діянь, які полягають у крадіжці майна, вартістю до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян на момент вчинення правопорушення.

Згідно вироку Приморського районного суду від 10.04.2024 року сума викраденого ОСОБА_5 майна станом на 05.11.2023 р. становить 1810 грн., та станом на 09.11.2023 р. 970,83 грн.

Відповідно, дії ОСОБА_5 підпадають під дії Закону України №3886-ІХ від 18.07.2024р «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», яким фактично скасовано її кримінальну відповідальність.

Оскільки станом на 01.01.2023 року прожитковий мінімум для працездатної особи в розрахунку на місяць становив 2 684 грн., то один неоподатковуваний мінімум доходів громадян складає 1 342 грн.

Відповідно щодо часу, до якого відносять вчинені ОСОБА_5 діяння, згідно вироку Приморського районного суду м. Одеси від 10.04.2024 року, станом на момент вчинення кримінального правопорушення - 05.11.2023 року та 09.11.2023 року, із врахуванням зазначених змін, поріг кримінальної відповідальності за таємне викрадення чужого майна настає за крадіжку вартістю понад 2 684 грн.

Як вбачається із зазначеного вироку, вартість майна, у здійсненні крадіжки якого обвинувачується ОСОБА_5 , становить 1 810 грн 00 коп. та 970 грн 83 коп., що не перевищує двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян станом на час вчинення правопорушення.

Суд вважає необхідним застосувати зворотну дію у часі Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення» та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18 липня 2024 року №3886-IX, яким внесені зміни до законодавства в частині розмежування відповідальності за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати від кримінально караного діяння, відповідальність за яке передбачена відповідними статтями Кримінального кодексу України за принципом визначення граничного розміру викраденого майна у розмірі до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, за вчинення якого особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності.

Таким чином, на засуджену ОСОБА_5 розповсюджується дія Закону України №3886-ІХ від 18.07.2024, який набрав чинності 09.08.2024 року, яким декриміналізовано викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати.

Враховуючи те, що ОСОБА_5 засуджено за діяння, караність якого законом усунена, суд дійшов висновку, що подання представника органу пробації є обґрунтованим та підлягає задоволенню та засуджена ОСОБА_5 підлягає звільненню від призначеного покарання вироком Приморським районного суду м. Одеси від 10.04.2024 року, у зв`язку з усуненням законом караності діяння, за яке вона була засуджена, на підставі ч. 2 ст. 74 КК України, тому даний вирок слід привести у відповідність із чинним законодавством.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. 74 КК України, ст. 372, 376, 537, 539 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Подання заступника начальника Приморського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Одеській області ОСОБА_6 про приведення вироку у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 року №3886-ІХ, стосовно ОСОБА_5 , засудженої вироком Приморського районного суду м. Одеси від 10.04.2024 року задовольнити.

Привести у відповідність чинному законодавству вирок Приморського районного суду м. Одеси від 10.04.2024 року стосовно ОСОБА_5 , у справі №522/213/24.

На підставі ч. 2 ст. 74 КК України, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку с. Білолісся, Татарбунарського району, Одеської області, громадянку України, студентку першого курсу Південноукраїнського університету ім. К.Д. Ушинського, зареєстровану за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючу за адресою: АДРЕСА_2 , звільнити від подальшого відбування покарання, призначеного вироком Приморського районного суду м. Одеси від 10.04.2024 року за ч. 4 ст. 185 КК України у виді 5 років позбавлення волі на, підставі ст. 75 КК України звільнену від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 роки, у зв`язку з усуненням законом караності діяння, за яке вона була засуджена.

Ухвала може бути оскаржена протягом семи діб з дня її проголошення до Одеського апеляційного суду через Приморський районний суд м. Одеси.

Суддя ОСОБА_1

05.11.2024