Справа № 742/4668/23 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/4823/915/24
Категорія - ч. 1 ст. 263 КК України. Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 грудня 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Чернігівського апеляційного суду в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря судового засідання ОСОБА_5

за участю сторін кримінального провадження

обвинуваченого ОСОБА_6

його захисника адвоката ОСОБА_7

прокурора ОСОБА_8

Розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові, одночасно в режимі відеоконференції з Прилуцьким міськрайонним судом, кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0001105 від 15 серпня 2023 року, за апеляційною скаргою захисника адвоката ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 17 вересня 2024 року,

щодо ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Прилуки Чернігівської області, громадянина України, з середньою освітою, працюючого фінансовим консультантом у страховій компанії, одруженого, який має на утриманні неповнолітню дитину, зареєстрованого по АДРЕСА_1 , фактично проживаючого в АДРЕСА_2 , в силу ст. 89 КК України не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України,

В С Т А Н О В И Л А :

Цим вироком ОСОБА_6 засуджений за ч. 1 ст. 263 КК України до 3 років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням, якщо протягом іспитового строку 2 роки не вчинить нового кримінального правопорушення та виконає покладені на нього обов`язки, передбачені ст. 76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Стягнуто з ОСОБА_6 на користь держави 12 189 грн. процесуальних витрат на залучення експертів.

Питання про долю речових доказів і документів вирішено у відповідності до вимог ст. 100 КПК України.

Як установив суд, у лютому 2022 року, точної дати та часу не встановлено, ОСОБА_6 , перебуваючи в лісосмузі біля с. Горлова Білещина Прилуцького району Чернігівської області, знайшов предмет, схожий на корпус гранати та запал, таким чином незаконно придбав його, після чого, маючи умисел на незаконне носіння та зберігання предметів, схожих на корпус гранати та запал, переніс їх до себе в будинок за адресою: АДРЕСА_2 , та почав їх там зберігати без передбаченого законом дозволу.

Зазначеними умисними діями, що виразилися у незаконному придбанні, носінні та зберіганні гранати, ОСОБА_6 порушив вимоги п.8 Прикінцевих та перехідних положень Закону України Про внесення зміни до деяких законодавчих актів України у зв`язку з прийняттям Закону України «Про Національну поліцію» від 23.12.2015 (в редакції від 12.04.2017), Постанови Верховної Ради України N02471-XII від 17.06.1992 Положення про дозвільну систему, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №576 від 12.10.1992 (в редакції від 07.02.2018), Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної і холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених шумовитими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дій та зазначених патронів, а також боєприпасів до зброї та вибухових матеріалів, затвердженої Наказом МВС № 622 від 21.08.1998.

15 серпня 2023 року працівниками Прилуцького РВП ГУНП в Чернігівській області був проведений санкціонований обшук на підставі ухвали слідчого судді за адресою проживання ОСОБА_6 в будинку АДРЕСА_2 , в ході якого було вилучено гранату та запал.

Згідно з висновком експерта № СЕ-19/125-23/8951-ВТХ від 17.08.2023, наданий на дослідження корпус гранати є корпусом наступальної осколкової ручної гранати РГД-5, предмет схожий на запал є підривником до ручних гранат типу УЗГРМ-2. Надані на дослідження корпус гранати РГД-5 та підривник до ручних гранат типу УЗГРМ-2 у конструктивному поєднанні - є ручною наступальною осколковою гранатою дистанційної дії типу РГД-5, яка є вибуховим пристроєм промислового виготовлення та відноситься до категорії боєприпасів. Надані на дослідження корпус гранати РГД-5 та підривник до ручних гранат УЗГРМ-2 у конструктивному поєднанні придатні до вибуху.

В апеляційній скарзі захисник адвокат ОСОБА_7 просить повторно дослідити письмові докази у кримінальному провадженні, за результатами апеляційного розгляду вирок суду про визнання ОСОБА_6 винуватим за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, скасувати, а кримінальне провадження щодо нього закрити.

Аргументує тим, що суд прийшов до переконання про винуватість ОСОБА_6 в сукупності доказів, а саме, відповідно до витягу з ЄРДР, ухвали слідчого судді про надання дозволу на проведення обшуку, протоколу обшуку, висновку експерта та протоколу слідчого експерименту, зазначивши, що дані докази є достовірними, належними та допустимими, що суперечить вимогам Закону та загальним засадам кримінального процесуального законодавства України.

Звертає увагу на те, що відомості у кримінальному провадженні № 0001105 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, були внесені до ЄРДР 15 серпня 2023 року о 16 годині 33 хвилини 44 секунди, що в даному випадку є дуже важливим з точки зору допустимості та належності інших доказів по даному кримінальному провадженню, на що суд першої інстанції не звернув увагу та не відобразив в оскаржуваному вироку.

У рамках саме даного кримінального провадження не було проведено жодного санкціонованого обшуку та не складено відповідного протоколу обшуку, а отже, посилання суду на ці докази є незаконними, адже суд першої інстанції не міг посилатись на докази, здобуті в рамках іншого кримінального провадження, оскільки це суперечить вимогам ст. 86 КПК України.

Фактично, ухвала слідчого судді про дозвіл на проведення обшуку, сам обшук та складений за результатами його проведення протокол були проведені в рамках кримінального провадження, відомості про яке були внесені до ЄРДР за №00000366 від 08 серпня 2023 року за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України.

З урахуванням приписів ч. 3 ст. 214 КПК України, здійснення досудового розслідування до внесення відомостей до реєстру або без такого внесення не тільки не допускається, а й тягне за собою відповідальність, встановлену законом. У ст. 86 КПК України закріплено, що доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом. Законодавче закріплення положень щодо допустимості доказів та визнання їх недопустимими є гарантією забезпечення конституційних прав, свобод та законних інтересів кожного учасника кримінального провадження, їх захисту від неправомірних дій і зловживання владою особами, які здійснюють кримінальне провадження, дотримання належної процедури та ухвалення законного, обґрунтованого і справедливого рішення суду.

Зазначає про те, що стороною захисту Прилуцькому міськрайонному суду подавалося клопотання про визнання доказів неналежними та недопустимими, але рішення по даному клопотанню судом не винесено, що є порушенням вимог ст. 350 КПК України, якою чітко передбачено, що у задоволенні чи не задоволенні клопотання постановляється ухвала, чого судом зроблено не було.

Захисник також просить звернути увагу на висновки, викладені Касаційним кримінальним судом Верховного Суду з урахуванням практики Європейського суду з прав людини у справі №344/11299/15-к в постанові від 05 листопада 2019 року, в якій вказав, що якщо «базові докази» отримані з грубим порушенням порядку, встановленому КПК і правильно визнані судом першої інстанції недопустимими, то всі інші докази, які є похідними від них, є також недопустимими.

У Постанові від 10 березня 2021 року у справі 725/3504/16-к Касаційний кримінальний суд Верховного Суду зазначив про те, що у рішенні «Гефген проти Німеччини» для описання доказів, отриманих із порушенням встановленого порядку, сформував доктрину «плодів отруєного дерева», відповідно до якої, якщо джерело доказів є неналежним, то всі докази, отримані з його допомогою, будуть такими ж. У справ «Нечипорук і Йонкало проти України» Європейський суд зазначив, що докази, отримані в кримінальному провадженні з порушенням встановленого порядку, призводять до його несправедливості в цілому, незалежно від доказової сили таких доказів і від того, чи мало їх використання вирішальне значення для засудження обвинуваченого судом.

З огляду на викладене, захисник вважає, що докази сторони обвинувачення, зокрема, ухвала про надання дозволу на проведення обшуку від 08.08.2023 та копія протоколу обшуку є недопустимими доказами, а з врахуванням зазначеної практики судів, то всі інші докази також є недопустимими, що виключає притягнення особи до кримінальної відповідальності.

Заслухавши доповідача, обвинуваченого та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу, просили про скасування вироку та закриття кримінального провадження, думку прокурора, який заперечував проти доводів сторони захисту, вважав вирок суду законним та обґрунтованим, а зібрані та досліджені докази належними й допустимими, які суд вірно поклав у основу судового рішення, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає апеляційну скаргу захисника залишити без задоволення.

Колегія суддів, під час апеляційного перегляду вироку суду, з метою перевірки обґрунтованості доводів апеляційної скарги сторони захисту, особливу увагу звернула на порядок отримання доказів слідчим та прокурором під час досудового розслідування, повноважень цих осіб в рамках саме даного кримінального провадження та прийшла до переконання, що всі докази були отримані в порядку, передбаченому положеннями КПК України, уповноваженими на те процесуальними особами.

Зокрема, з протоколу обшуку від 15 серпня 2023 року, проведеного у кримінальному провадженні №0000366 від 02 серпня 2023 року на підставі ухвали слідчого судді Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 08 серпня 2023 року, вбачається, що обшук проводився в період часу з 07 год. 54 хв. до 09 год. 32 хв., за участі дізнавача, спеціаліста, у присутності двох понятих, мешканців будинку ОСОБА_9 та ОСОБА_6 .

Перед початком обшуку на пропозицію дізнавача добровільно видати вказані в ухвалі слідчого судді речі ОСОБА_6 добровільно видав дев`ять зіп-пакетиків та один згорток з речовиною білого кольору. Після початку обшуку в приміщенні гаражу ОСОБА_6 видав дванадцять зіп-пакетиків із вмістом речовини подрібненого Канабісу, сім зіп-пакетиків із шишками Канабісу, згорток з фольги із вмістом амфетаміну, пристрій для куріння Канабісу, наперсток, гранату із запалом. Крім того, в гаражному приміщенні знайшли ще два згортки фольги з вмістом речовини білого кольору та один патрон калібру 5х45. На присадибній ділянці виявлено та вилучену одну рослину схожу на рослину Канабіс. В гаражному приміщенні також були виявлені та вилучені пристрій для подрібнення канабісу, зіп-пакетики, електронні ваги в кількості 2 штук, металева горілка та сито.

Усі вилучені речі були поміщені до пакетів з написом «Національна поліція України», опечатані та підписані понятими. Обшук був зафіксований на відеозапис, який долучений до протоколу обшуку.

Відповідно до висновку експерта № СЕ-19/125-23/8951-ВТХ від 17 серпня 2023 року, наданий на дослідження корпус гранати є корпусом наступальної осколкової ручної гранати РГД-5, предмет схожий на запал являється підривником до ручних гранат типу УЗГРМ-2. Надані на дослідження корпус гранати РГД-5 та підривник до ручних гранат типу УЗГРМ-2 у конструктивному поєднанні являються ручною наступальною осколковою гранатою дистанційної дії типу РГД-5, яка є вибуховим пристроєм промислового виготовлення та відноситься до категорії боєприпасів. Надані на дослідження корпус гранати РГД-5 та підривник до ручних гранат УЗГРМ-2 у конструктивному поєднанні придатні до вибуху.

Під час слідчого експерименту, проведено 30 серпня 2023 року за участі ОСОБА_6 , його захисника та в присутності понятих було встановлено, що у лютому 2022 року ОСОБА_6 , перебував в лісосмузі поряд з селом ОСОБА_10 , де знайшов бойову гранату та забрав її до себе додому. Після чого обвинувачений провів всіх учасників слідчого експерименту до свого місця проживання за адресою: АДРЕСА_2 , потім провів всіх до гаражного приміщення, де розказав та показав, що в шафі та коробках чорного кольору зберігав гранату і запал.

Отже, дослідивши зазначені докази та визнавши їх достовірними, допустимими, а в їх сукупності достатніми, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про доведеність винуватості обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

За наведених обставин колегія суддів вважає безпідставними доводи апеляційної скарги захисника про недоведеність пред`явленого ОСОБА_6 обвинувачення.

Перевіряючи доводи сторони захисту про недопустимість доказів у провадженні, колегією суддів встановлено наступне.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що в провадженні Прилуцького РВП ГУНП в Чернігівській області знаходилися матеріали досудового розслідування, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000366 від 02 серпня 2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України.

В рамках даного кримінального провадження 15 серпня 2023 року на підставі ухвали слідчого судді Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 08 серпня 2023 року був проведений обшук за місцем мешкання ОСОБА_6 , що відповідає вимогам ст. 234 КПК України.

Під час проведення обшуку були виявлені предмети, щодо яких були підстави вважати, що вони є предметами, які вилучені законом з обігу, у зв`язку з чим 15 серпня 2023 року постановою прокурора Прилуцької окружної прокуратури ОСОБА_11 в порядку ст. 216 КПК України з кримінального провадження № 0000366 в окреме провадженні були виділені копії матеріалів досудового розслідування щодо ОСОБА_6 та направлені начальнику СВ Прилуцького РВП ГУНП в Чернігівській області.

На підставі отриманих матеріалів 15 серпня 2023 року Прилуцьким РВП ГУНП в Чернігівській області до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001105 були внесені відомості про кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 263 КК України, що відповідає положенням ст.217 КПК України.

У цей же день в рамках нового кримінального провадження було призначено судову вибухо-технічну експертизу, проведення якої доручено експертам Чернігівського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України.

Враховуючи зазначені обставини, колегія суддів не вбачає підстав вважати надані стороною обвинувачення докази недопустимими, у зв`язку з чим доводи апеляційної скарги захисника про те, що докази у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_6 , в тому числі й ухвала слідчого судді про надання дозволу на проведення обшуку, протокол обшуку від 15 серпня 2023 року, висновок експерта СЕ-19/125-23/8951-ВТХ від 17 серпня 2023 року, були отримані не у порядку, встановленому кримінальним процесуальним законом, є безпідставними.

З цих же підстав колегія суддів вважає необґрунтованими доводи захисника про те, що досудове розслідування кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, було здійснено до внесення відповідних відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Так, з матеріалів кримінального провадження вбачається, що органом досудового розслідування, після отримання відомостей про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, в цей же день, 15 серпня 2023 року, до Єдиного реєстру досудових розслідувань було внесено відповідні відомості і вже після внесення таких відомостей було допитано свідків, повідомлено про підозру та допитано ОСОБА_6 , проведено слідчий експеримент та вчинено інші процесуальні дії.

Відповідно до постанови слідчого ВРЗЗС СВ Прилуцького ВП ГУНП в Чернігівській області від 22 серпня 2023 року уламки від гранати РГД-5 та первинне упакування, поміщені до експертного пакету №2729753, були визнані в якості речових доказів саме у кримінальному провадженні №0001105 від 15 серпня 2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, а не іншого кримінального провадження.

Не вбачає колегія суддів і підстав вважати недопустимим доказом протокол обшуку від 15 серпня 2023 року, оскільки такий обшук було проведено у відповідності до вимог ст. 234 КПК України, а протокол даної слідчої дії відповідає вимогам ст. 104 КПК України, у ньому зазначено особу, яка проводила відповідну процесуальну дію, та осіб, які були присутні під час проведення обшуку, повністю відображений перебіг обшуку та дії її його учасників.

Колегія суддів також не вбачає підстав вважати недопустимим доказом висновок експерта СЕ-19/125-23/8951-ВТХ від 17 серпня 2023 року з підстав, зазначених в апеляційній скарзі захисника. При цьому колегією суддів встановлено, що експертиза була проведена за встановленою КПК процедурою, зміст висновку відповідає ст.ст. 101,102 КПК України, а тому зазначений висновок експерта обґрунтовано визнаний судом першої інстанції належними і допустимими доказами.

Ненадання слідчим суддею тимчасового доступу до ухвали про надання дозволу на проведення обшуку та протоколу обшуку від 15 серпня 2023 року, як про це зазначає в апеляційній скарзі захисник, не ставить під сумнів допустимість цих доказів.

Аналіз змісту вироку свідчить про те, що суд першої інстанції в повному обсязі з`ясував усі обставини, які відповідно до вимог ст. 91 КПК України, підлягають доказуванню у кримінальному провадженні.

При цьому, вказуючи про те, що судом не було постановлене окреме судове рішення щодо вирішення клопотання сторони захисту про визнання доказів неналежними та недопустимими, захисник залишив поза увагою ту обставину, що кримінальним процесуальним законодавством передбачено, що надання оцінки допустимості та належності доказів допускається після всебічного та об`єктивного з`ясування всіх обставин, дослідження всіх наданих сторонами доказів, тобто в нарадчій кімнаті під час постановлення/ухвалення остаточного судового рішення за результатами судового розгляду.

Отже, у своєму вироку суд обґрунтовано не прийняв до уваги доводи сторони захисту та вважав надані стороною обвинувачення докази належними й допустимими, які в сукупності доводять наявність складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України в діях ОСОБА_6 .

Істотних порушень норм кримінального процесуального закону під час провадження досудового розслідування по даному кримінальному провадженню та його розгляді в суді, які були б підставою для зміни чи скасування постановленого щодо обвинуваченого судового рішення не встановлено.

Враховуючи наведене та керуючись ст. ст. 404-405, 407, 532 КПК України колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу захисника адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення, а вирок Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 17 вересня 2024 року щодо ОСОБА_6 , без змін.

Ухвала набуває законної сили негайно після її проголошення, на неї може бути подана касаційна скарга безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

СУДДІ:

ОСОБА_12 ОСОБА_13 ОСОБА_14