Рівненський апеляційний суд
_______________________________________________________
У Х В А Л А

Іменем України

26 серпня 2024 року м. Рівне

Справа № 572/3401/24

Провадження № 11-сс/4815/249/24

Колегія суддів Рівненського апеляційного суду у складі:

судді-доповідача ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

з участю: секретарів судового засідання ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

прокурорів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Рівне матеріали провадження за апеляційною скаргою прокурора Сарненської окружної прокуратури ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Сарненського районного суду Рівненської області від 06 серпня 2024 року про відмову в задоволенні клопотання слідчої про обрання щодо підозрюваного ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні №0000621 від 05.08.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.345 КК України, ?

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Сарненського районного суду Рівненської області від 06 серпня 2024 року відмовлено в задоволенні клопотання слідчої СВ Сарненського РВП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_10 про обрання щодо ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обрано запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання строком до 02 жовтня 2024 року з покладенням на підозрюваного наступних обов`язків:

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

- з`являтись на виклики до слідчого, прокурора, суду;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

В поданій апеляційній скарзі прокурор ОСОБА_8 вказує, що ухвала слідчого судді є незаконною, необґрунтованою та підлягає скасуванню у зв`язку з невідповідністю висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження. Зазначає, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та суду та вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки він є неодружений, немає постійного джерела доходу, раніше судимий вироком Рокитнівського районного суду Рівненської області від 18 квітня 2023 року за ч.4 ст.185 КК України, а також притягувався до кримінальної відповідальності за ч.1 ст.125 КК України. Наголошує, що системний аналіз поведінки ОСОБА_9 вказує на небажання останнього стати на шлях виправлення, фіксує сталу протиправну поведінку підозрюваного, тому запобіжний захід, не пов`язаний з позбавлення волі, не зможе забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

Просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову, якою задовольнити клопотання слідчого та обрати підозрюваному ОСОБА_9 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб із визначенням альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави в розмірі 35 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

До початку апеляційного розгляду захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_11 подав клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з неотриманням апеляційної скарги та необхідністю ознайомлення з її доводами для написання заперечення.

Відповідно до ст.422 КПК України, апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді розглядається не пізніш як через три дні після її надходження до суду апеляційної інстанції.

При цьому, положення даної статті не зобов`язує суд надсилати копії апеляційних скарг іншим учасникам провадження, лише передбачає, що після отримання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді, суддя-доповідач невідкладно витребовує з суду першої інстанції відповідні матеріали та не пізніш як за день повідомляє особу, яка її подала, прокурора та інших заінтересованих осіб про час, дату і місце апеляційного розгляду.

Розгляд апеляційної скарги прокурора призначався на 22.08.2024 року та 26.06.2024 року, про що захисника було повідомлено заздалегідь шляхом здійснення телефонограм, однак захисник ОСОБА_11 не вчиняв жодних дій для ознайомлення з матеріалами справи та, зокрема, доводами апеляційної скарги, хоча мав на це достатньо часу. Таким чином, колегія суддів сприймає поведінку та клопотання захисника як умисні дії, спрямовані на зрив та затягування апеляційного розгляду, у зв`язку з чим прийшла до висновку про необхідність відмовити в задоволенні поданого клопотання.

Також до апеляційного суду не з`явився підозрюваний ОСОБА_9 , який повідомлявся про призначення розгляду апеляційної скарги прокурора на 22.08.2024 року через захисника, а про відкладення розгляду справи на 26.08.2024 року через слідчого. Разом з тим, в апеляційному суді прокурор ОСОБА_12 надав колегії суддів рапорт, складений ПОГ СВГ ВП №2 Сарненського РВП ГУНП в Рівненській області, капітаном поліції ОСОБА_13 про те, що під час здійснення оповіщення про дату розгляду в апеляційному суді апеляційної скарги щодо ОСОБА_9 останній був відсутній за місцем проживання, у зв`язку з чим про розгляд апеляційного провадження, призначений на 26.08.2024 року на 12.00 год., було повідомлено його матір ОСОБА_14 .

З огляду на викладене та з врахуванням поведінки учасників судового провадження, яка свідчить про умисний характер їх дій, направлений на невиправдане затягування процесу чи зловживання своїм процесуальним правом, апеляційний суд прийшов до висновку про можливість розгляду апеляційної скарги прокурора за відсутності підозрюваного та його захисника, про що не заперечував і прокурор.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи прокурора на підтримання апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Як вбачається з матеріалів провадження, 04 серпня 2024 року приблизно о 23 год. ОСОБА_9 , перебуваючи по АДРЕСА_1 , знаходячись в стані алкогольного сп`яніння, усвідомлюючи, що перед ним знаходиться працівник правоохоронного органу, а саме працівник поліції, який одягнений у формений однострій чорного кольору працівників поліції із розпізнавальними знаками, інспектор сектору реагування патрульної поліції відділення поліції №2 Сарненського РВП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_15 , який, відповідно до Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів», є працівником правоохоронного органу та виконував службові обов`язки згідно графіку несення добових нарядів, діючи умисно, з метою спричинення тілесних ушкоджень у зв`язку з виконанням ОСОБА_15 своїх службових обов`язків, знаходячись навпроти останнього наніс йому один удар кулаком правої руки в область обличчя зліва, в результаті чого спричинив ОСОБА_15 тілесні ушкодження у вигляді крововиливу на верхній повіці лівого ока, забою м`яких тканин лівої вилиці і лівої нижньої повіки, які відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Таким чином, ОСОБА_9 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.345 КК України умисне заподіяння працівникові правоохоронного органу середньої тяжкості тілесних ушкоджень у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків.

05 серпня 2024 року ОСОБА_9 повідомлено про підозру у вчиненні даного кримінального правопорушення.

Відповідно до ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно вимог ч.1ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Відповідно до положень ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Статтею 5 Європейської Конвенції з прав людини зазначено, що законним та обґрунтованим вважається арешт особи, коли він є необхідним для запобігання вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення, а також для забезпечення виконання будь-якого обов`язку, встановленого законом.

Згідно ч.1 ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

У рішенні Європейського суду з прав людини (справа «Мацнеттер проти Австрії») зазначено, що підставами для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, крім обґрунтованої підозри у вчиненні правопорушення, є наявність ризиків, зокрема вчинення особою подальших правопорушень.

При визначенні ризиків має враховуватися дані про особу підозрюваного, тяжкість покарання, наявність судимостей, ризик продовження чи повторення протиправної поведінки тощо.

Як вбачається з оскаржуваної ухвали, слідчий суддя не в повній мірі дотримався та врахував зазначені вище вимоги кримінального процесуального закону.

Наявні докази, які містяться в матеріалах клопотання слідчого, зокрема: протокол допиту потерпілого ОСОБА_15 , протокол допиту свідка ОСОБА_16 , протокол затримання ОСОБА_9 , висновок експерта № 593 від 05.08.2024 року, згідно якого отримані ОСОБА_15 тілесні ушкодження відносяться до легких тілесних ушкоджень, протокол допиту свідка ОСОБА_17 , протокол допиту свідка ОСОБА_18 , протокол перегляду відеозапису з нагрудної боді-камери працівника поліції, свідчать про наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_9 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення.

Так, задовольняючи частково клопотання слідчого та обираючи щодо підозрюваного ОСОБА_9 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання слідчий суддя встановив наявність обґрунтованої підозри, а також взяв до уваги особу підозрюваного, який відповідно до висновку ЛКК потребує оперативного лікування в плановому порядку, навчається за денною формою здобуття освіти,тому прийшов до висновку про недоведеність слідчим та прокурор існування ризиків, передбачених ст.177 КПК України.

Однак, колегія суддів не погоджується з вказаним рішенням суду першої інстанції, оскільки вважає, що слідчим суддею не в повній мірі враховано ступінь тяжкості інкримінованого злочину, підвищену суспільну небезпеку, характер вчинення злочину, який проявився у зухвалому нехтуванні будь-яких законних вимог працівників правоохоронних органів. Вказані обставини оцінені суддею місцевого суду як окремі елементи ризиків, а не у їх сукупності.

При цьому, апеляційний суд враховує те, що ОСОБА_9 раніше судимий вироком Рокитнівського районного суду від 18.04.2023 року за вчинення злочину, передбаченого ч.4 ст.185 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 5 років, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з випробувальним терміном строком на 1 рік 6 місяців та ухвалою Рівненського апеляційного суду вирок було змінено на покарання у вигляді штрафу в розмірі 850 грн. Крім того, останній притягувався до кримінальної відповідальності за ч.1 ст.125 КК України, однак ухвалою Рокитнівського районного суду кримінальне провадження було закрите у зв`язку із відмовою потерпілого від обвинувачення, що, на думку апеляційного суду, свідчить про те, що він є особою, схильною до вчинення злочинів тому, перебуваючи на волі, може продовжувати злочинну діяльність, спрямовану на вчинення кримінальних правопорушень.

Також, під час апеляційного розгляду прокурор вказав, що обов`язки, встановлені при обранні запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, підозрюваний не дотримується, зокрема не з`являється на виклики слідчого та прокурора, двічі не з`явився до апеляційного суду для розгляду апеляційної скарги, тому просив змінити обраний запобіжний захід на тримання під вартою, оскільки дії останнього свідчать про наявність ризику переховування від органу досудового розслідування та суду.

З огляду на викладене, зважаючи на характер кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_9 та спосіб його вчинення, зокрема, вчинення під час дії воєнного стану щодо працівника правоохоронного органу та під час виконання ним свої службових обов`язків, колегія суддів прийшла до висновку, що в цьому кримінальному провадженні наявний реальний суспільний інтерес, який у даному конкретному випадку превалює над принципом поваги до свободи особистості, тому обраний слідчим суддею запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання є недостатнім для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного, у зв`язку з чим необхідно обрати щодо останнього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Разом з тим, апеляційний суд вважає за можливе визначити ОСОБА_9 альтернативний запобіжний захід у вигляді застави у розмірі 35 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, який, на думку суду, буде достатнім стимулом у разі її внесення для належної процесуальної поведінки підозрюваного, з покладенням відповідних обов`язків, визначених ч.5 ст.194 КПК України.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що пропорційним тому ступеню небезпеки, ризик якого наявний у кримінальному провадженні, а також тим завданням, які має досягти орган досудового розслідування та суд, є запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з можливістю внесення застави, який забезпечить повне і всебічне проведення досудового розслідування, а також виконання підозрюваним процесуальних обов`язків, тому апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, а ухвала скасуванню з постановленням нової ухвали.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 409, 422 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора Сарненської окружної прокуратури ОСОБА_8 задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Сарненського районного суду Рівненської області від 06 серпня 2024 року про відмову в задоволенні клопотання слідчої про обрання щодо підозрюваного ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні №0000621 від 05.08.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.345 КК України, скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою клопотання слідчої СВ Сарненського РВП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_10 задовольнити.

Обрати щодо ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_2 , громадянина України, раніше судимого, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк до 02 жовтня 2024 року з визначенням застави в розмірі 35 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Застава в розмірі 35 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 105 980 грн. (сто п`ять тисяч дев`ятсот вісімдесят гривень у національній грошовій одиниці), може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок за наступними реквізитами: Рівненський апеляційний суд, , р/р UA0083053 в ДКСУ, м. Київ, МФО 820172.

У разі внесення застави покласти на підозрюваного ОСОБА_9 наступні обов`язки:

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора чи суду;

- прибувати до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою;

- повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- утримуватися від спілкування з потерпілими та свідками у даному кримінальному провадженні;

- здати на зберігання слідчому свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд та в`їзд в Україну.

Строк дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави визначити до 02 жовтня 2024 року.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3