Справа № 686/8460/22
Провадження № 1-в/686/916/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 листопада 2024 року м. Хмельницький

Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , засудженого ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні, в режимі відео конференції, клопотання засудженого ОСОБА_4 про звільнення від призначеного покарання у зв`язку з декриміналізацією вчинених ним діянь,

ВСТАНОВИВ:

Вироком Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 28.03.2024 року ОСОБА_4 засуджено за ч.4 ст.185, ч.4 ст.186, ч.1 ст.70, ст.71 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 7 (сім) років 4 (чотири) місяці. Вирок набрав чинності згідно ухвали Хмельницького апеляційного суду від 04.07.2023 року, того ж дня і за таким вироком ОСОБА_4 відбуває покарання в Державній установі «Райківецька виправна колонія №78».

Засуджений ОСОБА_4 звернувся до суду з клопотанням про застосування до нього Закону України від 18 липня 2024 року № 3886-IX «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» (далі - Закон № 3886-IX), яке в судовому засіданні уточнив та просив звільнити його від покарання за вчинені ним кримінальні правопорушення передбачені ч.4 ст.185 КК України, які згідно вказаного закону декриміналізовані.

Прокурор заперечувала щодо задоволення клопотання ОСОБА_4 . При цьому, не оспорюючи, що три з чотирьох епізодів вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч.4 ст.185 КК України, за які засуджено ОСОБА_4 до покарання у виді 5 років позбавлення волі підпадають за сумою викраденого майна під декриміналізацію, згідно Закону № 3886-IX, зазначила, що визначити конкретний розмір покарання від якого засудженого слід звільнити не можливо, а так саме не можливо і пом`якшити зазначене покарання, з огляду на зменшення обсягу протиправних діянь, оскільки таке покарання є мінімальним відповідно до санкції ч.4 ст.185 КК України. Відтак, клопотання засудженого ОСОБА_4 не підлягає задоволенню.

Заслухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали клопотання та особової справи засудженого, суд приходить до висновку, що клопотання ОСОБА_4 підлягає до задоволення частково, а саме слід звільнити останнього від призначеного вироком Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 28.03.2024 року покарання за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, за епізодами від 20.04.2022 року ( потерпілий ОСОБА_5 ), 28.05.2022 року (потерпілий ОСОБА_6 ) та 02.06.2022 року (потерпіла ОСОБА_7 ). Вважати ОСОБА_4 засудженим згідно вироку Хмельницького міськрайонного суду від 28.03.2023 року за ч. 4 ст. 185 КК України на 5 років позбавлення волі за епізодом від 27.04.2022 року (потерпілий ОСОБА_8 ).

В решті покарання, призначене вироком Хмельницького міськрайонного суду від 28.03.2023р. вважати незмінним.

При цьому суд виходить з наступного.

Так, 09 серпня 2024 року набув чинності Закон України від 18 липня 2024 року № 3886-IX «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від (далі - Закон № 3886-IX), яким було внесено зміни до ст. 51 КУпАП (Дрібне викрадення чужого майна).

Положеннями ст.51 КУпАП (в редакції Закону № 3886-IX) передбачено, що особа, яка вчинила дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, підлягає адміністративній відповідальності у випадку, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Таким чином, кримінальна відповідальність настає у випадку, якщо розмір викраденого у зазначений спосіб майна становить згідно ст. 51 КУпАП ( в редакції Закону №3886-ІХ від 18.07.2024р.), 2 і більше неоподатковуваних мінімуми доходів громадян.

Згідно з ч. 5 Підрозділу 1 Розділу ХХ Податкового кодексу України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 грн., крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної пп. 169.1.1 п. 169.1 ст. 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року, яка дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), установленого законом станом на 01 січня звітного податкового року.

Зі змісту вироку вбачається, що кримінальні правопорушення, передбачені ч. 4 ст. 185 КК України, ОСОБА_4 вчинив протягом 2022 року.

Станом на 01 січня 2022 року прожитковий мінімум для працездатних осіб становив 2481 грн., а 50 відсотків від його розміру становили 1240,5 грн.

Таким чином, з огляду на зміст положень Податкового кодексу України та Закону № 3886-IX, на момент вчинення ОСОБА_4 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України, у 2022 році розмір вартості викраденого майна, з якого настає кримінальна відповідальність за ст. 185 КК України, становив 2481 грн. (1240 х 2 = 2481).

Відповідно до ч.2 ст.74 КК України особа, засуджена за діяння, карність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

Відповідно до ч.1 ст.5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує злочинність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Як слідує, з вироку Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 28.03.2024 року, ОСОБА_4 засуджено за вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч.4 ст.185 КК України на 5 років позбавлення волі за чотирьма епізодами, а саме: - від 20.04.2022 року потерпілого ОСОБА_5 ; - від 27.04.2022 року потерпілого ОСОБА_8 ; - від 28.05.2022 року потерпілого ОСОБА_6 та від 02.06.2022 року потерпілої ОСОБА_7 .

При цьому, вартість викраденого майна за кожним з трьох епізодів, відносно потерпілих ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 менша визначеної відповідно до вищевказаних положень законодавства для відповідного періоду, суми в - 2481 грн., з якої настає кримінальна відповідальність, а за епізодом потерпілого ОСОБА_8 вартість викраденого майна перевищує вказану суму.

Покарання за вчинення злочину передбаченого ч.4 ст.185 КК України ОСОБА_4 за всіма чотирьма епізодами, згідно положень Кримінального Кодексу України призначено одне, і за рішенням суду, в мінімальному розмірі визначеному санкцією ч.4 ст.185 КК України у виді 5 років позбавлення волі. Визначення частини покарання за окремими епізодами, за даних обставин, які підпадають під декриміналізацію, законом не передбачено, а відтак не можливо.

Таким чином, за наявності, хоча б одного епізоду кримінально карного діяння, звільнення від покарання за епізодами, які підпадають під декриміналізацію, матиме формальний характер.

Більше того, формальний характер звільнення від покарання за окремими епізодами вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч.4 ст.185 КК України у даній справі матиме і з огляду на те, що таке покарання у виді 5 років позбавлення волі, на підставі ч.1 ст.70 КК України, згідно вироку, було поглинено більш суворим покаранням призначеним ОСОБА_4 за ч.4 ст.186 КК України у виді 7 років позбавлення волі.

Однак, приймаючи рішення про часткове задоволення клопотання засудженого та можливість застосування вказаного формального звільнення від призначеного покарання за ч.4 ст.185 КК України за окремими епізодами, суд враховує пояснення ОСОБА_4 , про те, що таке звільнення, на його думку, хоч і є формальним, але матиме для нього важливе значення, при розгляді і вирішенні в майбутньому питання щодо можливості застосування відносно нього пільг передбачених ст.ст.81,82 КК України, з огляду на зменшення обсягу протиправних діянь, за які він засуджений і відбуває покарання.

Що ж стосується покарання ОСОБА_4 згідно вироку Хмельницького міськрайонного суду від 23.02.2022 року у виді 2 (двох) років позбавлення волі за ч.2 ст.185 КК України, частина якого у виді 4 місяців позбавлення волі на підставі ст.71 КК України приєднано до покарання за вироком Хмельницького міськрайонного суду від 28.03.2023 року, то діяння за вказаним злочином за вартістю викраденого майна не підпадає під декриміналізацію згідно Закону № 3886-IX.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст. 372,376 КПК України,-

ПОСТАНОВИВ :

Клопотання засудженого ОСОБА_4 задовольнити частково.

На підставі Закону України №3886-ІХ від 18.07.2024р., ч. 2 ст. 74 КК України звільнити ОСОБА_4 від призначеного покарання за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, за епізодами від 20.04.2022р.( потерпілий ОСОБА_5 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 (потерпілий ОСОБА_6 ) та 02.06.2022р. (потерпіла ОСОБА_7 ).

Вважати ОСОБА_4 засудженим згідно вироку Хмельницького міськрайонного суду від 28.03.2023р. за ч. 4 ст. 185 КК України на 5 років позбавлення волі за епізодом від 27.04.2022р. (потерпілий ОСОБА_8 ).

В решті покарання, призначене вироком Хмельницького міськрайонного суду від 28.03.2023р. вважати незмінним.

Копію ухвали направити начальнику Державної установи «Райківецька виправна колонія (№78)» та засудженому ОСОБА_4 , вручити прокурору.

Ухвала може бути оскаржена до Хмельницького апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення, а засудженим ОСОБА_4 - в той самий строк, з дня вручення йому копії ухвали.

Суддя Хмельницького

міськрайонного суду ОСОБА_9