Справа № 461/7341/24
Провадження № 1-кс/461/5472/24
УХВАЛА

Іменем України

11.09.2024 слідчий суддя Галицького районного суду м.Львова ОСОБА_1 , при секретарі судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Львові клопотання старшого слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління ГУ НП у Львівській області ОСОБА_3 про накладення арешту на майно

в с т а н о в и в:

старший слідчий відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління ГУ НП у Львівській області ОСОБА_3 , за погодженням в.о. прокурора другого відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів Національною поліцією України Львівської обласної прокуратури ОСОБА_4 , звернувся до суду з клопотанням про накладення арешту на майно, яке належить на праві власності ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме на транспортний засіб Kia Picanto, 2007 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 , VIN код НОМЕР_2 .

Слідчий обґрунтовує клопотання тим, що 29.08.2024 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.191, ч.2 ст.28 ч.1 ст.366 КК України. Слідчий зазначив, що ОСОБА_5 та ОСОБА_6 заволоділи коштами КНП «Ходорівська міська лікарня» на загальну суму 97 783,00 гривень. Відтак, з метою забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільного позову), слідчий просить клопотання задоволити.

Слідчий та прокурор в судове засідання не з`явилися, однак у клопотання просили суд проводити розгляд справи без їх участі.

На підставі ч.2 ст.172 КПК України слідчий суддя вважає за можливе розглядати клопотання без виклику особи, у володінні якої знаходиться майно, оскільки це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

На підставі ст.107 КПК України фіксування судового процесу не здійснювалося у зв`язку з неявкою всіх учасників справи.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Слідчим управлінням Головного управління Національної поліції у Львівській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000519 від 16.05.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.191, ч.2 ст.28 - ч. 1 ст.366 КК України.

29.08.2024 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.191, ч.2 ст.28 ч.1 ст.366 КК України.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні вказаних кримінальних правопорушень підтверджується матеріалами кримінального провадження, а саме: договором підряду №9 від 28.09.2023; допитами свідків; висновком експерта за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи №15-Е від 18.04.2024; висновком експерта за результатами проведення судової економічної експертизи №СЕ-19/103-24/5641-ЕК від 09.05.2024; висновком експерта за результатами проведення судової почеркознавчої експертизи №1067-Е від 04.04.2024; висновком експерта за результатами проведення криміналістичної експертизи відео-звукозапису №1340-Е від 08.05.2024; складеними протоколами негласних слідчо-розшукових дій; довідкою про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за жовтень 2023 року; актом № 1 приймання виконаних будівельних робіт примірної форми КБ?2в за жовтень 2023 року; довідкою про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за жовтень 2023 року; актом № 2 приймання виконаних будівельних робіт примірної форми КБ?2в за жовтень 2023 року; іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

Органом досудового розслідування встановлено, що вартість фактично не виконаних будівельних робіт та не використаних при цьому матеріалів, що були внесені ТзОВ «Будс+ервіс-Сихівський» в акти приймання виконаних будівельних робіт за жовтень 2023 року із завищеними обсягами та завищеною ціною матеріалів (пиломатеріали обрізні та профільований лист) по об?єкту «Капітальний ремонт покрівлі корпусу №9 КНП «Ходорівська міська лікарня», становить 97 783,00 грн.

Відповідно до ч. 1ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен врахувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Як вбачається з матеріалів клопотання, слідчий та прокурор, звертаючись до суду із клопотанням про арешт майна, зазначили, що метою накладення арешту на майно є забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов).

Відповідно до ч.1 ст. 171 КПК України з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.

Вимогами п.п. 6, 8 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.

У разі задоволення цивільного позову або стягнення з юридичної особи розміру отриманої неправомірної вигоди суд за клопотанням прокурора, цивільного позивача може вирішити питання про арешт майна для забезпечення цивільного позову або стягнення з юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, доведеного розміру отриманої неправомірної вигоди до набрання судовим рішенням законної сили, якщо таких заходів не було вжито раніше.

Вартість майна, яке належить арештувати з метою забезпечення цивільного позову або стягнення отриманої неправомірної вигоди, повинна бути співмірною розміру шкоди, завданої кримінальним правопорушенням або зазначеної у цивільному позові, розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою.

В порушення наведених вимог, слідчий суддя зазначає, що слідчим та прокурором передчасно подано клопотання про арешт майна з метою забезпечення цивільного позову, оскільки згідно доданих до клопотання матеріалів вбачається, що в даному кримінальному провадженні не залучено цивільного позивача та не подано цивільного позову, що є обов`язковою вимогою в даному випадку для подачі до суду такого клопотання.

Враховуючи викладене, а також виправдані інтереси держави, пов`язані з порушенням загальносуспільних інтересів, з урахуванням принципу розумності та співрозмірності, слідчий суддя дійшов висновку, що застосування даного заходу забезпечення кримінального провадження може призвести до порушення прав особи володіти та розпоряджатися своїм майном, у зв`язку з чим у задоволенні клопотання прокурора слід відмовити.

Керуючись ст.ст.131, 132, 170, 172, 173, 372, 376 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання старшого слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління ГУ НП у Львівській області ОСОБА_3 про накладення арешту на майно відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. Якщо, ухвалу суду або слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1