Справа № 304/2756/24 Провадження № 1-кс/304/863/2024
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 листопада 2024 року м. Перечин

Слідчий суддя Перечинського районного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання прокурора Перечинського відділу Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_3 , подане на підставі матеріалів досудового розслідування, внесених до ЄРДР за № 0000120 від 04 листопада 2024 року, за ознаками кримінального проступку передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, про накладення арешту на тимчасово вилучене майно,

У С Т А Н О В И Л А:

04 листопада 2024 року прокурор звернувся до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на посвідчення водія серії НОМЕР_1 , видане 30 серпня 2024 року на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 (к. т. НОМЕР_2 ), шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування вказаним посвідченням.

Клопотання мотивує тим, що 02 листопада 2024 року о 13.23 год до чергової частини відділення поліції № 1 Ужгородського РУП ГУ НП в Закарпатській області зі служби «102» надійшло повідомлення від поліцейського ГРПП відділення поліції № 1 Мар`яна Макогіна про те, що в АДРЕСА_2 було зупинено ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який під час перевірки надав працівникам поліції посвідчення водія серії НОМЕР_1 з ознаками підробки. Виїздом СОГ відділення поліції № 1 Ужгородського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області встановлено, що під час перевірки ОСОБА_4 він надав працівникам поліції посвідчення водія серії НОМЕР_1 , видане 30 серпня 2024 року на його ім`я, яке відповідно до бази ІПНП (Інформаційний портал Національної поліції України) не значиться.

Прокурор зазначив, що під час проведення огляду посвідчення водія вилучено. Опитаний ОСОБА_4 повідомив, що посвідчення водія він придбав в серпні 2024 року у невідомої йому особи за 20 000 гривень. Відомості по вказаному факту 03 листопада 2024 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000120 за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України.

Отже, беручи до уваги вищенаведене, а також те, що посвідчення водія серії НОМЕР_1 є речовим доказом у кримінальному провадженні, а тому з метою збереження такого, забезпечення проведення призначеної технічної експертизи документів, а також інших слідчих дій, виникла необхідність у накладені арешту на вказане майно, тому просить клопотання задовольнити.

У судове засідання прокурор не з`явився, подав до суду заяву про розгляд такого за його відсутності та підтримання клопотання у повному обсязі.

Відомості про власника майна у клопотанні відсутні, такий органом досудового розслідування не встановлений, а тому слідчий суддя розглядає клопотання без його участі.

Згідно з ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування кримінального провадження за допомогою технічних засобів не здійснювалося.

Слідчий суддя, вивчивши надані матеріали, зваживши доводи викладені у клопотанні, дійшла до такого висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення, або його спеціальну конфіскацію в порядку, встановленому законом.

Згідно з ч. 2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно з ч. 2 ст. 168 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

Як установлено з наданих прокурором матеріалів, 02 листопада 2024 року о 13.23 год до чергової частини відділення поліції № 1 Ужгородського РУП ГУ НП в Закарпатській області зі служби «102» надійшло повідомлення від поліцейського ГРПП відділення поліції № 1 Мар`яна Макогона про те, що в АДРЕСА_2 було зупинено ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який під час перевірки надав працівникам поліції посвідчення водія серії НОМЕР_1 з ознаками підробки.

За цим фактом органом досудового розслідування сектором дізнання відділення поліції № 1 Ужгородського районного управління поліції ГУ НП в Закарпатській області 03 листопада 2024 було внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань та присвоєно номер 0000120 з правовою кваліфікацією за ч. 4 ст. 358 КК України, що підтверджується витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань № 1 від 04 листопада 2024 року.

При цьому, посвідчення водія серії НОМЕР_1 , яке було вилучено під час огляду, проведеного слідчим за участю понятих ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , постановою старшого дізначача СД відділення поліції № 1 визнано речовим доказом у кримінальному провадженні № 0000120.

Отже, враховуючи те, що посвідчення водія серії НОМЕР_1 визнано речовим доказом у кримінальному провадженні, та з метою його збереження, слідчий суддя вважає, що клопотання прокурора про арешт майна є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Положеннями ч. 5 ст. 173 КПК України передбачено, що у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд постановляє ухвалу, в якій зазначає заборону, обмеження розпоряджатися або користуватися майном у разі їх передбачення та вказівку на таке майно.

На підставі викладеного та керуючись статтями 40, 131, 132, 168, 170-173, 175, 309 КПК України, слідчий суддя,

П О С Т А Н О В И Л А:

Клопотання прокурора, подане у межах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000120 від 04 листопада 2024 року, за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, про накладення арешту на тимчасово вилучене майно задовольнити повністю.

Накласти арешт на посвідчення водія серії НОМЕР_1 , видане 30 серпня 2024 року на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 .

Заборонити відчужувати, розпоряджатись та користуватись вказаним посвідченням до скасування арешту.

Копію ухвали не пізніше наступного робочого дня після її постановлення направити прокурору.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню.

Дізнавач, прокурор у кримінальному провадженні № 0000120 від 03 листопада 2024 року після отримання копії ухвали повинні негайно вжити заходів щодо виконання ухвали та направити слідчому судді повідомлення про його виконання.

Роз`яснити, що відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її постановлення. Якщо ухвалу суду постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1