Суддя ОСОБА_1
Справа № 644/1571/24
Провадження № 1-кп/644/483/24

У Х В А Л А

Іменем України

11 вересня 2024 року м. Харкова

Орджонікідзевський районний суд м. Харкова у складі :

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

представника потерпілої - адвоката ОСОБА_4 ,

обвинуваченої - ОСОБА_5 ,

захисника - адвоката ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Харкові кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000771 від 06.07.2023 , за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Новоолександрівка Вовчанського району Харківської області, фактично проживаючої та зареєстрованої за адресою:

АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України,

у с т а н о в и в:

06.07.2023 приблизно 09 години 00 хвилин обвинувачена ОСОБА_5 , керуючи власним технічно справним автомобілем "ВАЗ-11173" р.н. НОМЕР_1 , рухалася по проспекту Героїв Харкова зі сторони вул. Лосівської, зі швидкістю 20 км/год. Під час руху, в районі перехрестя пр. Героїв Харкова та вул. Плиткової в м. Харкові обвинувачена ОСОБА_5 , діючи необережно порушила вимоги п.10.1 та 10.4 Правил дорожнього руху України згідно з якими:

п. 10.1 «Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху»;

п. 10.4 «Перед поворотом праворуч та ліворуч, у тому числі в напрямку головної дороги, або розворотом водій повинен завчасно зайняти відповідне крайнє положення на проїзній частині, призначеній для руху в цьому напрямку, крім випадків, коли здійснюється поворот у разі в`їзду на перехрестя, де організовано круговий рух, напрямок руху визначено дорожніми знаками чи дорожньою розміткою або рух можливий лише в одному напрямку, установленому конфігурацією проїзної частини, дорожніми знаками чи розміткою»

та під час повороту праворуч, допустила зіткнення з тролейбусом «PTS» з бортовим номером НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_7 , який в цей час рухався у попутному напрямку.

В наслідок дорожньо-транспортної події відповідно висновку судово-медичної експертизи №09-79/2024 від 30.01.2024 пасажиру тролейбусу ОСОБА_8 спричинено тілесні ушкодження у вигляді закритої тупої травми правої гомілки у вигляді перелому діафізу малогомілкової кістки без зміщення на рівні верхньої третини та не є небезпечною для життя в момент заподіяння, що спричинило за собою тривалий розлад здоров`я і відноситься до середнього ступеню тяжкості.

Порушення п. 10.1 та п. 10.4 Правил дорожнього руху України водієм ОСОБА_5 , згідно з висновками автотехнічних експертиз ХНДЕКЦ МВС України №CE-19/121-23/28521-ІТ від 12.12.2023, №CE-19/121-23/28519-IT від 14.12.2023 перебувають у прямому причинному зв`язку з подією та її наслідками і виразилися в тому, що обвинувачена ОСОБА_5 , керуючи технічно справним автомобілем "ВАЗ-11173" р.н. НОМЕР_3 , діючи необережно перед зміною напрямку руху не переконалась, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху та, не зайнявши відповідне крайнє положення на проїжджій частині, почала виконувати поворот праворуч з другої (середньої) смуги руху, в результаті чого сталося зіткнення з тролейбусом, який рухався в попутному напрямку в правій крайній смузі руху, у зв`язку з чим відбулося падіння в салоні тролейбуса пасажира - потерпілої ОСОБА_8 та отримання нею середньої тяжкості тілесних ушкоджень.

Дії ОСОБА_5 кваліфіковано за ч.1 ст.286 КК України як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілій ОСОБА_8 середньої тяжкості тілесне ушкодження.

В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_5 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, визнала в повному обсязі та пояснила, що 06.07.2023 вранці керувала технічно справним автомобілем "ВАЗ-11173" р.н. НОМЕР_1 . При зазначених у обвинувальному акті обставинах під час повороту праворуч, вона допустила зіткнення з тролейбусом «PTS», який в цей час рухався у попутному напрямку. Визнає, що дорожньо-транспортна пригода сталася внаслідок порушення з її боку пунктів 10.4, 10.1. Правил дорожнього руху. Не заперечує, що наслідки в частині травмування потерпілої ОСОБА_8 знаходяться в причинному зв`язку з її діями. Щиро кається у скоєному; спричинену її діями матеріальну та моральну шкоду відшкодувала в повному обсязі в добровільному порядку. Мотивуючи тим, що вона визнала вину в інкримінуємому їй кримінальному правопорушенні, відшкодувала завдану шкоду та примирилася з потерпілою, обвинувачена ОСОБА_5 просила звільнити її від кримінальної відповідальності на підставі ст.46 КК України .

Представник потерпілої в судовому засіданні не заперечував проти звільнення обвинуваченої ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності на підставі ст. 46 КК України. Зазначивши, що будь-які претензії до обвинуваченої відсутні у зв`язку з повним відшкодуванням потерпілій ОСОБА_8 спричиненої шкоди, тобто наявні підстави для закриття кримінального провадження.

Прокурор у судовому засіданні не заперечувала проти звільнення обвинуваченої від кримінальної відповідальності на підставі ст. 46 КК України, оскільки наявні всі передбачені законом підстави для звільнення обвинуваченої від кримінальної відповідальності за ч. 1ст. 286 КК України у зв`язку з примиренням винної з потерпілим та закриття кримінального провадження на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України.

Вислухавши сторони кримінального провадження, суд приходить до наступних висновків.

Згідно ст. 46 КК України, особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

У постанові Верховного Суду від 05.10.2021 № 715/2106/20 викладена позиція про те, що під примиренням як однією з умов звільнення особи, яка вчинила злочин, від кримінальної відповідальності на підставі ст. 46 КК України слід розуміти примирення, як кінцевий результат усіх попередніх примирних процедур та домовленостей між винним та потерпілим, який полягає, з одного боку, у добровільному волевиявленні потерпілого, яке проявляється у його проханні (клопотанні) про звільнення винного від кримінальної відповідальності на підставі ст. 46 КК України або у відсутності заперечень щодо такого звільнення, а з іншого - у відсутності заперечень щодо такого звільнення з боку самого підозрюваного, обвинуваченого.

Як встановлено судом, ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, яке відповідно до ч. 2 ст. 12 КК України є кримінальним проступком та не відноситься до корупційних кримінальних правопорушень, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Обвинувачена ОСОБА_5 вчинила кримінальний проступок вперше, що підтверджується вимогою щодо наявності/відсутності судимостей , повністю визнає свою вину у фактично скоєному нею кримінальному проступку, щиро розкаялася, примирилася з потерпілою особою.

Також обвинувачена ОСОБА_5 не заперечувала проти звільнення її від кримінальної відповідальності на підставі ст.46 КК України.

Із наданої суду заяви потерпілої ОСОБА_8 вбачається, що вона примирилася з обвинуваченою, матеріальних і моральних претензій до неї не має та просила закрити кримінальне провадження відносно ОСОБА_5 на підставі ст. 46 КК України. Тобто, потерпіла особа виразила свою волю про прощення винної, задоволена вжитими заходами з відшкодування завданих збитків або усунення заподіяної шкоди і внаслідок цього просить звільнити винну від кримінальної відповідальності.

Шляхом опитування сторін кримінального провадження судом встановлено, що обвинувачена ОСОБА_5 правильно розуміє і не оспорює формулювання та характер пред`явленого їй обвинувачення, правову кваліфікацію своїх дій за ч. 1 ст. 286 КК України, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності її позиції, а відтак діяння, яке поставлено обвинуваченій у провину, дійсно мало місце, вчинене нею, і отримало правильну кримінально-правову оцінку та визнано самою обвинуваченою.

Крім того, судом встановлено, що обвинувачена цілком розуміє свої права, визначені ч. 3 ст. 285 КПК України, підставу звільнення від кримінальної відповідальності за ст. 46 КК України, а також наслідки закриття провадження з цієї підстави і після роз`яснення цих положень наполягала на закритті провадження з підстави, передбаченої ст. 46 КК України.

За змістом ст. ст. 44, 46 КК України, за наявності підстав, передбачених ст. 46 КК України, звільнення особи від кримінальної відповідальності - є обов`язковим, якщо тільки вона сама проти цього не заперечує.

Відповідно до ч. 3 ст. 288 КПК України, суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

З урахуванням зазначеного, суд дійшов висновку про наявність визначених ст. 46 КК України умов для звільнення обвинуваченої ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України, у зв`язку із примиренням обвинуваченої ОСОБА_5 з потерпілою ОСОБА_8 .

Цивільний позов слід залишити без розгляду.

Разом з цим, відповідно до ч.4 ст.174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна.

Під час досудового розслідування кримінального провадження № 0000771 від 06.07.2023 ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 11.07.2023 було накладено арешт на автомобіль "ВАЗ-11173" р.н. НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_5 , шляхом заборони його відчуження, розпорядження, користування.

Місцем зберігання автомобіля «"ВАЗ-11173" р.н. НОМЕР_1 згідно п. 20 постанови Кабінету Міністрів України № 1104 від 19.11.2012, визначено майданчик для тимчасового зберігання транспортних засобів, розташований за адресою: АДРЕСА_2 .

Враховуючи, що підстави, передбачені в ч.4 ст.174 КПК України для продовження існування арешту, відсутні, то накладений арешт на автомобіль підлягає скасуванню.

Судові витрати за проведення експертизи підлягають стягненню з обвинуваченої.

На підставі викладеного ст.46 КК України, керуючись ст.ст. 284-286 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Звільнити ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1ст.286 КК України, у зв`язку з примиренням з потерпілою .

Кримінальне провадження № 0000771 від 06.07.2023 за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.286 КК України - закрити на підставі п.1 ч.2 ст. 284 КПК України.

Цивільний позов залишити без розгляду.

Скасувати арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 11.07.2023 на автомобіль "ВАЗ-11173" р.н. НОМЕР_1 .

Речовий доказ - автомобіль "ВАЗ-11173" р.н. НОМЕР_1 після набрання ухвалою суду законної сили - повернути власникові.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави судові витрати за проведення:

- судової автотехнічної експертизи № СЕ-19/121-23/16342-ІT від 31.10.2023 в сумі 4 302 гривень;

- судової автотехнічної експертизи № СЕ-19/121-24/28519-ІT від 14.12.10.2023 в сумі 3029 гривень, 12 копійок

- судової автотехнічної експертизи № СЕ-19/121-24/28521-ІT від 12.12.10.2023 в сумі 3029 гривень, 12 копійок

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом семи днів з дня її оголошення до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляції через Орджонікідзевський районний суд м. Харкова.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1