У Х В А Л А

Іменем України

№ 610/3466/21 № 1-кп/610/109/2024
м. Балаклія27 листопада 2024 року

Балаклійський районний суд Харківської області у складі:

головуючого: ОСОБА_1 ,

за участю

секретаря: ОСОБА_2 ,

прокурора: ОСОБА_3 ,

обвинуваченого: ОСОБА_4 ,

захисника: ОСОБА_5 (відеоконференція),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; уродженця с. Волохів Яр Чугуївського району Харківської області; зареєстрованого і проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ; громадянина України; з базовою загальною середньою освітою; офіційно не працевлаштованого; такого, що не має судимості,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ст. 126-1 КК України,

в с т а н о в и в:

Відповідно до викладу фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, пред`явленого ОСОБА_4 і підтриманого прокурором під час судового розгляду обвинувачення (а.с. 2-6):

«На початку серпня 2021 року, більш точну дату та час досудовим розслідуванням встановити не виявилось можливим, ОСОБА_4 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, з метою особистого збагачення за рахунок інших осіб, діючи умисно, таємно і протиправно, повторно, з корисливих мотивів, знаходячись на законних підставах на території домоволодіння розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , з території подвір 'я вчинив крадіжку поверхневого відцентрованого насосу торгової марки «Rudes» модель «JSWm 10 MX», вартістю 1578 гривень 60 копійок, після чого зник з місця вчинення злочину, розпорядившись викраденим майном на свій розсуд, чим спричинив матеріальний збиток потерпілій ОСОБА_6 на вищевказану суму»,

«06 вересня 2021 року, більш точний час досудовим розслідуванням встановити не виявилось можливим, ОСОБА_4 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, з метою особистого збагачення за рахунок інших осіб, діючи умисно, таємно і протиправно, повторно, з корисливих мотивів, знаходячись на законних підставах в житловому будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , звідки з житлового будинку, вчинив крадіжку емальованої прямо бортної ванни з чавуну, загальною масою 43 кг, вартістю 340 гривень 99 копійок, після чого зник з місця вчинення злочину, розпорядившись викраденим майном на свій розсуд, чим спричинив матеріальний збиток потерпілій ОСОБА_6 на вищевказану суму»,

«08 вересня 2021 року в період часу з 16:35 по 16:40 годину, ОСОБА_4 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, з метою особистого збагачення за рахунок інших осіб, діючи умисно, таємно і протиправно, повторно, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу з території домоволодіння, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив крадіжку швейної машинки прямострочної, з ножним приводом, виробленої на « ІНФОРМАЦІЯ_2 », вартістю 416 гривень 67 копійок, після чого зник з місця вчинення злочину, розпорядившись викраденим майном на свій розсуд, чим спричинив матеріальний збиток потерпілій ОСОБА_7 на вищевказану суму».

Дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.

« ОСОБА_4 , перебуває у сімейних відносинах та мешкає зі своєю матір`ю ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 яка є особою похилого віку, за адресою: АДРЕСА_1 . Починаючи з 19.04.2021 перебуває на обліку ВП №1 Ізюмського РУП ГУНП Харківської області як особа, яка вчиняє домашнє насильство. Його неодноразово притягнуто Балаклійським районним судом Харківської області до адміністративної відповідальності за вчинення насильства в сім`ї стосовно своєї матері ОСОБА_6 , а саме 22.04.2021 року за ч.1 ст. 173-2 КУпАП, 22.04.2021 року за ч.1 ст. 173-2 КУпАП, та 25.08.2021 року за ч.2 ст. 173-2 КУпАП.

Так, 15.04.2021 близько 20.00 год. ОСОБА_4 , перебуваючи за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив сімейну сварку із своєю матір`ю ОСОБА_6 , в ході якої висловлювався на її адресу нецензурною лайкою, погрожував фізичною розправою, чим вчинив психологічне насильство в сім`ї і завдав шкоди психічному здоров`ю потерпілої, за що 22.04.2021 постановою Балаклійського районного суду Харківської області його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Також, 16.04.2021 близько 07.00 год. ОСОБА_4 , перебуваючи за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив сімейну сварку із своєю матір`ю ОСОБА_6 , в ході якої висловлювався на її адресу нецензурною лайкою, погрожував фізичною розправою, чим вчинив психологічне насильство в сім`ї і завдав шкоди психічному здоров`ю потерпілої, за що 22.04.2021 постановою Балаклійського районного суду Харківської області його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 173-2 КУпАП. Крім того, 17.05.2021 близько 20.00 год. ОСОБА_4 , перебуваючи за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив домашнє насильство психологічного характеру стосовно своєї матері ОСОБА_6 , що полягало у нецензурних висловлюваннях на її адресу, погрозах, внаслідок чого могла бути завдана шкода її психічному здоров`ю, за що 25.08.2021 постановою Балаклійського районного суду Харківської області його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 173-2 КУпАП. Будучи неодноразово притягнутим до адміністративної відповідальності за фактами вчинення домашнього насильства у відношенні своєї матері ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_4 , належних висновків для себе не зробив та, відчуваючи свою безкарність, в період часу з 15.04.2021 по теперішній час систематично вчиняє сварки, в ході яких здійснює психологічне насильство щодо своєї матері ОСОБА_6 , яке виявилось в образах, залякуванні, що призвело до психологічних страждань потерпілої, проблеми зі здоров`ям, втрата можливості повноцінного побуту та відпочинку, заниження самооцінки.

Зокрема, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , близько 16:00, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння за місцем свого мешкання, за адресою: АДРЕСА_1 , діючи умисно, в порушення вимог ст. 28 Конституції України, згідно якої кожен має право на повагу до його гідності та ніхто не може бути підданий катуванню, жорстокому, нелюдському або такому, що принижує його гідність, поводженню, а також в порушення вимог Закону України «Про запобігання та протидії домашньому насильству», безпричинно, систематично, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, вчинив сварку зі своєю матір`ю, ОСОБА_6 , під час якої виказував на її адресу нецензурні вислови, погрози фізичною розправою, тобто вчинив відносно неї домашнє насильство, а саме, здійснив умисні дії психологічного характеру, у формі у висловлювань нецензурною лайкою та погроз фізичною розправою, що призвело до психологічних страждань потерпілої ОСОБА_6 , дестабілізації нормальної обстановки у родині, погіршення якості її життя, що виразилося у втомі, втраті повноцінного побуту та відпочинку, втраті позитивних емоцій, наявності негативних переживань, тощо».

Дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ст. 126-1 КК України, як домашнє насильство, тобто умисне систематичне вчинення фізичного, психологічного або економічного насильства щодо особи, з якою винний перебуває у сімейних, що призводить до психологічних страждань, погіршення якості життя потерпілої особи.

Потерпілі просили судовий розгляд проводити за їхньої відсутності, клопотання задоволено.

Після оголошення обвинувального акта і роз`яснення обвинуваченому суті обвинувачення прокурор заявив клопотання:

1)про закриття кримінального провадження за обвинуваченням у крадіжках на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку з втратою чинності законом, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння,

2)звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності за обвинуваченням у домашньому насильстві на підставі п. 3 ч. 1 ст. 49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності.

Щодо закриття кримінального провадження за обвинуваченням у крадіжці на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку з втратою чинності законом, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Обвинувачений та захисник клопотання підтримали. Обвинуваченому роз`яснені та зрозумілі наслідки закриття провадження з нереабілітуючих підстав, він просить закрити кримінальне провадження та звільнити його від кримінальної відповідальності.

09 серпня 2024 року набув чинності Закон України 18 липня 2024 року № 3886-IX «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від (далі Закон № 3886-IX), яким було внесено зміни до ст. 51 КУпАП (Дрібне викрадення чужого майна).

Положеннями ч. 1 ст. 51 КУпАП (у редакції Закону № 3886-IX) передбачено відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.

Частиною 2 ст. 51 КУпАП (у редакції Закону № 3886-IX) установлено, що відповідальність за вчинення дій, передбачених ч. 1 ст. 51 КУпАП настає, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Отже, особа, яка вчинила дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, підлягає адміністративній відповідальності у випадку, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

З огляду на зазначене аналіз указаних норм закону свідчить про те, що кримінальна відповідальність настає у випадку, якщо розмір такого майна перевищує розмір, установлений ст. 51 КУпАП, а саме 2 неоподатковуваних мінімуми доходів громадян.

Згідно з ч. 5 Підрозділу 1 Розділу ХХ Податкового кодексу України якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 грн, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної пп. 169.1.1 п. 169.1 ст. 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року, яка дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), установленого законом станом на 01 січня звітного податкового року.

ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні крадіжок: на початку серпня 2021 року, 06 вересня 2021 року, 08 вересня 2021 року.

На той час прожитковий мінімум для працездатних осіб становив 2379 гривень, а 50 відсотків від його розміру становили 1189,5 гривень.

Таким чином, з огляду на зміст положень Податкового кодексу України та Закону № 3886-IX, на момент вчинення інкримінованих ОСОБА_4 крадіжок, розмір вартості викраденого майна, з якого настає кримінальна відповідальність за ст. 185 КК України, становив 2379 гривень (1189,5?2 = 2379).

ОСОБА_4 обвинувачується у завданні крадіжками майнової шкоди у розмірі: 1578,6, 340,99, 416,67 гривень відповідно.

Положеннями ч. 1 ст. 3 КК України встановлено, що законодавство України про кримінальну відповідальність становить КК України, який ґрунтується на Конституції України та загальновизнаних принципах і нормах міжнародного права. При цьому зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення (ч. 6 ст. 3 КК України).

Відповідно до ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Зазначені норми Основного Закону України також знайшли своє відображення і в ч. 1 ст. 5 КК України, згідно з якою закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Згідно до п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Відповідно до ч. 3 ст. 479-2 КПК України якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, суд зупиняє судовий розгляд і запитує згоду обвинуваченого на закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 4-1 частини першої статті 284 цього Кодексу. Суд закриває кримінальне провадження на цій підставі, якщо обвинувачений проти цього не заперечує.

Оскільки інкримінована ОСОБА_4 вартість викраденого майна була меншою за розмір, з якого відповідно до Закону № 3886-IX та положень Податкового кодексу України настає кримінальна відповідальність, то суд дійшов висновку, що, з огляду на передбачений ст. 58 Конституції України і ст. 5 КК України принцип зворотної дії закону в часі та відповідно до приписів п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження за обвинуваченням у вчиненні крадіжок підлягає закриттю.

Щодо звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності за обвинуваченням у домашньому насильстві та закриття кримінального провадження на підставі п. 3 ч. 1 ст. 49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності.

Обвинувачений та захисник клопотання підтримали. Обвинуваченому роз`яснені та зрозумілі право заперечувати проти закриття кримінального провадження, наслідки закриття провадження з нереабілітуючих підстав, він просить закрити кримінальне провадження та звільнити його від кримінальної відповідальності.

Інкриміноване ОСОБА_4 кримінальне правопорушення, передбачене ст. 126-1 КК України (домашнє насильство), станом на час вчинення і теперішній час класифікується як нетяжкий злочин, за вчинення якого передбачене максимальне покарання у вигляді позбавлення волі на строк до двох років.

Строк давності - це передбачений ст. 49 КК України певний проміжок часу з дня вчинення кримінального правопорушення, що визначено в обвинувальному акті та встановлено судом, і до дня набрання вироком законної сили, закінчення якого є підставою для звільнення особи, котра вчинила кримінальне правопорушення, від кримінальної відповідальності.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минуло три роки - у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років.

Згідно до ч. 2 ст. 49 КК України перебіг давності зупиняється, якщо особа, що вчинила кримінальне правопорушення, ухилилася від досудового розслідування або суду. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення особи із зізнанням або її затримання, а з часу вчинення кримінального проступку - п`ять років. У цьому разі особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з часу вчинення кримінального правопорушення минуло п`ятнадцять років.

Згідно ч. 3 ст. 49 КК України, перебіг давності переривається, якщо до закінчення зазначених у частинах першій та другій цієї статті строків особа вчинила новий злочин, за винятком нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк не більше двох років.

Матеріально-правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є: закінчення встановлених ч. 1 ст. 49 КК України строків та відсутність обставин, що порушують їх перебіг (частини 2 - 4 ст. 49 КК України).

Процесуально-правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є: притягнення особи як обвинуваченого; згода обвинуваченого на таке звільнення від кримінальної відповідальності (статті 284-288 КПК України).

Підставою звільнення особи від кримінальної відповідальності за ст. 49 КК України є лише таке закінчення відповідного строку давності, який сплив до дня набрання законної сили обвинувальним вироком суду щодо особи, яка вчинила кримінальне правопорушення.

Оскільки на сьогоднішній день від дати вчинення інкримінованого ОСОБА_4 06.09.2021 нетяжкого злочину (домашнього насильства) минуло 3 роки, від досудового розслідування або суду він не ухилявся, за відомостями поліцейської бази даних від 26.11.2024 до кримінальної відповідальності більше не притягувався, тому він підлягає звільненню від кримінальної відповідальності, а кримінальне провадження за обвинуваченням у вчиненні домашнього насильства підлягає закриттю на підставі ч. 1 ст. 49, п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України.

Цей інститут звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності не пов`язує таке звільнення з визнанням (невизнанням) ним своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення.

Питання про речові докази по справі суд вирішує відповідно до ч. 9 ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати, пов`язані із залученням експерта, віднести на рахунок держави.

На підставі викладеного, керуючись ст. 100, 124, 284-288, 318-380 КПК України,

п о с т а н о в и в:

1)Кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185 КК України, закрити на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку з втратою чинності законом, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

2)ОСОБА_4 звільнити від кримінальної відповідальності за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України, а кримінальне провадження закрити на підставі п. 3 ч. 1 ст. 49 КК України, п. 1 ч. 2 ст. 284 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності.

3)Після набрання ухвалою законної сили речові докази, що передані на відповідальне зберігання потерпілим їм повернути.

4)Процесуальні витрати у загальній сумі 1887,82 гривень за проведення судових товарознавчих експертиз віднести на рахунок держави.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги, через Балаклійський районний суд Харківської області, протягом 7 днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1