Номер провадження:1-кс/521/2179/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 липня 2024 року м. Одеса

Слідчий суддя Малиновського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , з секретарем ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі клопотання слідчої СВ Відділення поліції №3 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , яке погоджено з прокурором Малиновської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_4 , про арешт майна в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідування за №0000400 від 28.05.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбачених ч. 3 ст. 332 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Слідчим відділенням Відділення поліції №3 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області проводиться досудове розслідування у кримінальному проваджені внесеному до ЄРДР за №0000400 від 28.05.2024 року. Прокурорами Малиновської окружної прокуратури м. Одеси здійснюється процесуальне керівництво досудовим розслідуванням у вказаному кримінальному провадженні.

Підставою для початку розслідування слугувало те, що до відповідного територіального підрозділу 28.05.2024 року надійшла заява від громадянина ОСОБА_5 , більш детальна інформація не розголошується в інтересах слідства, в якій останній просить прийняти міри правового характеру до невідомих йому осіб, які на території Хаджибейського району м. Одеси займаються організацією незаконного перетину осіб чоловічої статі призовного віку через державний кордон України за грошову винагороду у сумі 7 000 доларів США (ЖЄО №5942).

Так, в ході досудового розслідування у даному кримінальному провадженні, а саме 11.07.2024 у приміщенні каб. №15 Відділення поліції №3 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області адресою м. Одеса, вул. Мечникова, 53, було вилучено добровільно наданий свідком ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мобільний телефон марки «Iphone SE», модель MP822DN/А, серійний номер НОМЕР_1 , IMEI НОМЕР_2 , та в подальшому визнано речовим доказом.

Слідча вказує, що накладення арешту на вилучений телефон є необхідним для забезпечення та збереження його у якості речового доказу та запобіганню можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження та для подальшого проведення відповідних процесуальних дій та досліджень з ним, які матимуть істотне значення для досудового розслідування.

Разом із клопотанням слідча надала заяву про розгляд клопотання за її відсутності та відсутності прокурора, через процесуальну зайнятість. Крім того, просила розглянути клопотання про арешт майна без виклику особи, у володінні якої воно перебувало.

Власник майна участі у судовому засіданні не приймав.

Розглянувши клопотання, дослідивши надані документи, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ч. 1 ст. 171 КПК України, з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий (дізнавач) за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.

Згідно із вимогами ч. 1 ст. 170 КПК України - арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому КПК України порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому КПК України порядку.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України - арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України - у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

Згідно із вимогами ч. 1 ст. 98 КПК України - речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі гроші набуті кримінально протиправним шляхом, або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Аналізуючи вимоги КПК України, можна дійти висновку, що арешт майна є важливим елементом здійснення завдань кримінального провадження, своєчасне застосування якого може запобігти непоправним негативним наслідкам при розслідуванні кримінальних правопорушень.

З наданих матеріалів вбачається, що у кримінальному проваджені внесеному до ЄРДР за №0000400 від 28.05.2024 року, здійснюється досудове розслідування за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

Матеріалами клопотання доведено достатність обґрунтованої підозри що мало місце вчинення кримінального правопорушення та слідчий суддя приходить до висновку, що факти, які породжують таку підозру виправдовують подальше розслідування на даному етапі.

Слідчим суддею встановлено, що в ході досудового розслідування, а саме 11.07.2024 року свідком у даному кримінальному провадженні було добровільно видано органу досудового розслідування майно, яке може бути доказом вчинення кримінального правопорушення або містити у собі інформацію щодо протиправної діяльності фігурантів кримінального провадження, відтак клопотання про накладення арешту на майно відповідає вимогам ст. 171 КПК України, додані до клопотання матеріали доводять наявність підстав вважати, що майно, на яке слідча просить накласти арешт, відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, отже з метою збереження мобільного телефону як речового доказу та забезпечення кримінального провадження, а також для повного, всебічного та неупередженого проведення досудового розслідування та встановлення істини у справі, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність задоволення клопотання.

Підстав для відмови в задоволенні клопотання слідчий суддя не вбачає.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 170 173, 309 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчої СВ Відділення поліції №3 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , яке погоджено з прокурором Малиновської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_4 , про арешт майна в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідування за №0000400 від 28.05.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбачених ч. 3 ст. 332 КК України задовольнити.

Накласти арешт на майно (із забороною розпорядження, відчуження та користування), яке 11.07.2024 року органом досудового розслідування добровільно отримано від громадянина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме на:

- мобільний телефон марки «Iphone SE», модель MP822DN/А, серійний номер НОМЕР_1 , IMEI НОМЕР_2 .

Виконання ухвали про арешт майна негайно доручити органу досудового розслідування, в порядку, передбаченому Постановою Кабінету Міністрів України №1104 від 19.11.2012 року.

Ухвалу слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів.

Слідчий суддя ОСОБА_1