Справа № 302/1725/24
Провадження № 1-кс/302/348/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.11.2024 селище Міжгір?я Закарпатської області

Слідчий суддя Міжгірського районного суду Закарпатської області Пухальський С. В., розглянувши матеріали клопотання адвоката Темченко Сергія Леонідовича в інтересах ОСОБА_1 щодо незаконного затримання в порядку статті 206 КПК України,

ВСТАНОВИВ:

27.11.2024 року на розгляд слідчого судді Міжгірського районного суду Закарпатської області надійшло клопотання адвоката Темченко С. Л. в інтересах ОСОБА_1 щодо незаконного затримання в порядку статті 206 КПК України, в якому висловлені прохання:

- зобов?язати керівника ІНФОРМАЦІЯ_1 , або будь-якого іншого органу державної влади чи службову особу, під вартою яких тримається ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , негайно доставити цю особу до слідчого судді для з`ясування підстав позбавлення свободи;

- звільнити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , якщо керівник ІНФОРМАЦІЯ_1 , або будь якого іншого органу державної влади чи службова особа, під вартою яких тримається ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не надасть судове рішення, яке набрало законної сили, або не доведе наявність інших правових підстав для позбавлення свободи ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ;

- зобов`язати керівника ІНФОРМАЦІЯ_1 повернути ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , незаконно вилучене майно смартфон Xiaomi Redmi 10.

Дослідивши матеріали клопотання слідчий суддя зазначає наступне.

Слідчий суддя відповідно до пункту 18 частини 1 статті 3 КПК України, здійснює судовий контроль за дотриманням прав та свобод осіб у кримінальному провадженні.

При цьому пунктом 10 частини 1 статті 3 КПК України встановлено, що кримінальне провадження це досудове розслідування і судове провадження, процесуальні дії у зв`язку із вчиненням діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність.

Положеннями частини 3 статті 26 КПК України визначено, зокрема, що слідчий суддя у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до його повноважень КПК України.

Так, серед іншого, згідно зі статтею 206 КПК України якщо слідчий суддя отримує з будь-яких джерел відомості, які створюють обґрунтовану підозру, що в межах територіальної юрисдикції суду знаходиться особа, позбавлена свободи за відсутності судового рішення, яке набрало законної сили, або не звільнена з-під варти після внесення застави в установленому цим Кодексом порядку, він зобов`язаний постановити ухвалу, якою має зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу, під вартою яких тримається особа, негайно доставити цю особу до слідчого судді для з`ясування підстав позбавлення свободи.

Заслуговує на увагу те, що стаття 206 КПК України поміщена законодавцем до параграфу 1 «Запобіжні заходи, затримання особи на підставі ухвали слідчого судді, суду» глави 18 «Запобіжні заходи, затримання особи» КПК України. На переконання слідчого судді вказане свідчить про обмеження можливості її застосування до інших, ніж зазначені, правовідносин.

Тримання під вартою є винятковим і найбільш суворим запобіжним заходом, пов`язаним із позбавленням особи свободи, і полягає в примусовій ізоляції підозрюваного, обвинуваченого шляхом поміщення його в установи тримання під вартою на певний строк із підпорядкуванням вимогам режиму цих установ.

Відповідно до статті 3 Закону України «Про попереднє ув`язнення» підставою для попереднього ув`язнення є вмотивоване рішення суду про обрання як запобіжного заходу тримання під вартою або про застосування тимчасового чи екстрадиційного арешту, винесене відповідно до Кримінального і Кримінального процесуального кодексів України та/або рішення компетентного органу іноземної держави у випадках, передбачених законом, рішення суду про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на прохання Міжнародного кримінального суду про тимчасовий арешт або про арешт і передачу, а також постанова прокурора, прийнята у випадках та порядку, передбачених статтею 615 КПК України.

Таким чином, системний аналіз положень вказаних норм КПК України та Закону України «Про попереднє ув`язнення» призводить до висновку про те, що статтею 206 КПК України врегульовано порядок здійснення контролю слідчим суддею за законністю тримання осіб під вартою. При цьому, зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу забезпечити додержання прав такої особи (яка позбавлена свободи), слідчий суддя уповноважений виключно під час розгляду скарги на незаконне тримання під вартою або іншого клопотання (заяви), розгляд яких віднесено до його повноважень та які подані в порядку, передбаченому КПК України та якщо оскаржувані дії врегульовані нормами КПК України.

Таким чином, у слідчого судді відсутні повноваження надавати оцінку діям службових осіб територіальних центрів комплектування та військової частини щодо виконання порядку проведення призову громадян України на військову службу.

Зі змісту поданого клопотання слідує, що ОСОБА_1 не є особою, яка тримається під вартою, в тому числі й у зв`язку із застосованим відносно нього запобіжним заходом, не є затриманим у порядку статті 208 КПК України та не є особою, затриманою не уповноваженою службовою особою у порядку статті 207 КПК України, не утримується правоохоронними органами у зв`язку із розслідуваним ними кримінальним правопорушенням у межах кримінального провадження.

З клопотання не вбачається, що правовідносини виходять з норм КПК України, при цьому, до клопотання не долучено доказів того, що громадянина ОСОБА_1 незаконно затримано й такий утримується працівниками ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Таким чином, у слідчого судді відсутні повноваження, визначені КПК України для розгляду у порядку статті 206 КПК України клопотання, поданого не в рамках кримінального провадження або у зв`язку з діями державного органу, що регулюються не КПК України, а іншими нормативно-правовими актами.

Також слідчий суддя звертає увагу автора клопотання на те, що у разі порушення прав чи інтересів ОСОБА_1 службовими (посадовими) особами територіального центру комплектування та соціальної підтримки при здійсненні ними своїх повноважень, пов`язаних із мобілізацією, для судового захисту він вправі звернутись із адміністративним позовом до компетентного адміністративного суду, а у разі вчинення щодо нього протиправних дій, що містять ознаки кримінальних правопорушень до правоохоронного органу із заявою про вчинення кримінального правопорушення та реалізовувати в подальшому свої права заявника (потерпілого) у кримінальному провадженні.

У зв`язку з викладеним, за обставин даного клопотання вбачається, що до повноважень слідчого судді Міжгірського районного суду Закарпатської області не належить вирішення питань щодо звільнення ОСОБА_1 , оскільки розгляд такого питання не належить до його компетенції.

Відповідно до частини 6 статті 9 КПК України, у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною 1 статті 7 КПК України. При цьому положеннями КПК України не передбачено наслідків неналежного звернення до слідчого судді з метою захисту прав людини в порядку статті 206 КПК України. Натомість відповідно до пункту 2 частини 2 статті 304 КПК України, скарга повертається, якщо вона не підлягає розгляду в цьому суді.

Проаналізувавши вищевикладене, слідчий суддя вважає, що відсутні законні підстави для відкриття провадження за даним клопотанням, яке не підлягає розгляду слідчим суддею Міжгірського районного суду Закарпатської області, тому вказане свідчить про необхідність відповідно до загальних засад кримінального провадження повернути вказане клопотання заявнику.

Керуючись положеннями статей 3, 7, 9, 26, 206, 304, 309, 372 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання адвоката Темченко Сергія Леонідовича в інтересах ОСОБА_1 щодо незаконного затримання в порядку статті 206 КПК України повернути особі, яка його подала.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня отримання її копії.

Слідчий суддя Пухальський С. В.