Чортківський районний суд Тернопільської області
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 серпня 2024 року Справа № 608/2683/23

Номер провадження1-кс/608/602/2024

Слідчий суддя Чортківського районного суду Тернопільської області ОСОБА_1 , за участю секретаря с/з ОСОБА_2 , прокурора Чортківської окружної прокуратури ОСОБА_3 , розглянувши в залі судового засідання в місті Чорткові клопотання прокурора Чортківської окружної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна,

В С Т А Н О В И Л А:

Прокурор Чортківської окружної прокуратури ОСОБА_3 звернулася в суд з клопотанням про арешт майна в кримінальному провадженні № 0001367 від 06 червня 2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 365-2 КК України. В клопотанні вказала, що СВ Чортківського РУП ГУНП в Тернопільській області здійснюється досудове розслідування у вищевказаному кримінальному провадженні.

Досудовим розслідуванням встановлено, що на адресу СВ Тернопільського РУ поліції ГУНП в Тернопільській області надійшла заява ОСОБА_4 за фактом зловживання своїми повноваженнями державним реєстратором ОСОБА_5 під час реєстрації об`єкту нерухомості, який знаходиться на земельній ділянці за кадастровим номером :13:007:0055, що знаходиться за адресою:

АДРЕСА_1 .

Окрім того, прокурор ОСОБА_3 вказала, що у квітні 2023 року Тернопільський національний педагогічний університет імені ОСОБА_6 звернувся до Господарського суду Тернопільської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Ювітас» (далі - ТОВ «Ювітас») про усунення перешкод у користуванні належним позивачу на праві постійного користування об`єктом нерухомого майна, а саме: частиною земельної ділянки з кадастровим номером :13:007:0055, на якій знаходиться площадка під відкриту автомобільну стоянку площею 5740 м2 , шляхом здійснення демонтажу встановлених перешкод (огорожі із воротами) за всім периметром самовільно зайнятої частини земельної ділянки, звільнення цієї земельної ділянки від інших належних ТОВ «Ювітас» речей, майна; забезпечення доступу представникам Тернопільського національного педагогічного університету імені ОСОБА_6 на територію частини земельної ділянки з кадастровим номером :13:007:0055, на якій знаходиться площадка під відкриту автомобільну стоянку площею 5740 м2.

Рішенням Господарського суду Тернопільської області від 18.10.2023, залишеним без змін постановою Західного апеляційного господарського суду від 06.02.2024 у справі № 921/252/23 відмовлено у повному обсязі в задоволенні позовних вимог Тернопільського національного педагогічного університету імені ОСОБА_6 до ТОВ «Ювітас» про зобов`язання усунути перешкоди в користуванні земельною ділянкою шляхом знесення самочинно побудованих будівель, забезпечення допуску представникам позивача на територію частини земельної ділянки, заборону відповідачу вчиняти будь-які перешкоди в користуванні об`єктом нерухомого майна, визнання протиправним та скасування рішення державного реєстратора.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог Тернопільського національного педагогічного університету імені ОСОБА_6 , господарські суди попередніх інстанцій виходили з того, що право власності на майно автостоянки відповідач набув у встановленому порядку. За висновком судів, письмових доказів, які би свідчили про те, що збудоване ТОВ «Ювітас» та прийняте в експлуатацію державною технічною комісією у 1998 році майно не належить до числа нерухомого, як і самовільно збудованого, матеріали справи не містять. При цьому господарські суди зазначили, що учасники справи відмовилися від проведення експертизи, яка пропонувалася судом першої інстанції на стадії підготовчого провадження.

Постановою Верховного суду від 14.05.2024 у справі № 921/252/23 касаційну скаргу Тернопільського національного педагогічного університету імені ОСОБА_6 задоволено, а постанову Західного апеляційного господарського суду від 06.02.2024 та рішення Господарського суду Тернопільської області від 18.10.2023 у справі № 921/252/23 скасовано, справу № 921/252/23 передано на новий розгляд до Господарського суду Тернопільської області.

Окрім того, встановлено, що Тернопільською обласною прокуратурою здійснено вступ у справу № 921/252/23 за позовом ІНФОРМАЦІЯ_1 до ТОВ «Ювітас» про зобов`язання усунути перешкоди в користуванні земельною ділянкою із кадастровим номером :13:007:0055, шляхом здійснення демонтажу встановлених перешкод (огорожі з воротами) по усьому периметру самовільно зайнятої частини ділянки, на котрій знаходиться відкрита автомобільна стоянка, площею 0, 5740 га, визнання протиправним та скасувати рішення державного реєстратора від 02.09.2022 № 64677792 про реєстрацію прав за відповідачем на стоянку автомобільну криту на 100 автомобілів.

У судовому засіданні у цій справі стало відомо, що між ТОВ «Ювітас» та ТОВ «Автопарк «Дружба» 25.06.2024 укладено договір купівлі-продажу відкритої автомобільної стоянки на 100 автомобілів, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , номер запису про право власності 47751044, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 040.

Продаж вчинено на суму 1 327,70 тис. грн. (балансова вартість) без врахування ПДВ, з відстроченням платежу до 25.06.2025.

Окрім того, зазначений об`єкт обтяжений іпотекою (іпотечний договір

№ 11624 від 31.07.2024) за договором позики на суму 20 тис. грн., про що зроблено запис в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Іпотекодержателем за цими угодами є ОСОБА_7 .

Також прокурор в своєму клопотанні вказує, що ТОВ «Автопарк «Дружба» подав заяву про поділ державної земельної ділянки із кадастровим номером :13:007:0055, передачу її частини площею 0,57 га для обслуговування автомобільної автостоянки та скасування Державного акту на право постійного користування ЯЯ 295938 від 27.04.2005, виданого державному вищому навчальному закладу, про що позивається у господарській справі № 921/501/24 (Тернопільською обласною прокуратурою вивчається питання вступу у цей спір в порядку ст. 23 Закону України «Про прокуратуру»).

Відтак, ТОВ «Ювітас» достовірно знаючи, що стосовно автомобільної стоянки триває господарський спір (йдеться про демонтаж самочинного будівництва) та триває досудове розслідування у кримінальному провадженні

№ 0001367 від 06.06.2023 за ч. 1 ст. 365-2 КК України за фактом зловживання повноваженнями державним реєстратором Заводської селищної ради, який здійснював державну реєстрацію прав на автостоянку за цим господарським товариством, уклав низку цивільно-правових угод з ознаками удаваності, що не відповідає засадам добросовісності та може призвести до втрати речового доказу у кримінальному провадженні, його незаконного відчуження (перетворення, поділу тощо).

Прокурор зазначає, що накладення арешту на відкриту автомобільну стоянку на 100 автомобілів, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , номер запису про право власності 47751044, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 040, жодним чином не вплине на господарську діяльність ТОВ «Ювітас».

Врахувавши наведені обставини, виникла необхідність у накладенні арешту на відкриту автомобільну стоянку на 100 автомобілів, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , номер запису про право

власності 47751044, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 040, оскільки є достатні підстави вважати, що вона є речовим доказом у кримінальному провадженні.

Прокурор Чортківської окружної прокуратури ОСОБА_3 в судовому засіданні клопотання підтримує в повному обсязі, просить задоволити.

Перевіривши надані матеріали клопотання та дослідивши докази по даних матеріалах, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати,що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до пп. 1, 4 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою збереження речових доказів, забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Абзацом 2 частини 1 статті 170 КПК України встановлено, що завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до ч 3. ст. 170 КПК України підставою арешту майна є наявність ухвали слідчого судді чи суду за наявності сукупності підстав чи розумних підозр вважати, що майно є предметом, доказом злочину, засобом чи знаряддям його вчинення, набуте злочинним шляхом, є доходом від вчиненого злочину або отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину. Арешт майна можливий також у випадках, коли санкцією статті Кримінального кодексу України, що інкримінується підозрюваному, обвинуваченому, передбачається застосування конфіскації, до підозрюваної, обвинуваченої особи заявлено цивільний позов у кримінальному провадженні. Арешт також може бути застосовано до майна третіх осіб з урахуванням частини другої цієї статті.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була 6 піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню. Вирішуючи питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя згідно зі ст. ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього конфіскації, в тому числі і спеціальної, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Відповідні дані мають міститися у клопотанні слідчого чи прокурора, які звертаються з проханням арештувати майно, оскільки відповідно до ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

У кожному конкретному кримінальному провадженні слідчий суддя, застосовуючи вид обтяження, в даному випадку арешт майна, має неухильно дотримуватись вимог закону.

При накладенні арешту на майно слідчий суддя має обов`язково переконатися в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення.

При цьому, закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на цій стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину.

Слідча суддя вважає, що оскільки на даний час Господарським судом Тернопільської області триває розгляд позову Тернопільського національного педагогічного університету імені ОСОБА_6 до ТОВ «Ювітас» про зобов`язання усунути перешкоди в користуванні спірною земельною ділянкою та на даній стадії розслідування кримінального провадження, внесеного в ЄРДР за № 0001367 від 06.06.2023 не встановлено факту зловживання своїми повноваженнями державним реєстратором під час реєстрації об`єкта нерухомості автомобільної стоянки, яка розташована на спірній земельній ділянці, то правових підстав для накладення арешту на автостоянку на сьогоднішній день, немає.

Європейський Суд з прав людини неодноразово зазначав, що втручання в право на мирне володіння майном повинне здійснюватися з дотриманням справедливого балансу між вимогами загального інтересу суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи (рішення у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції»).

Зокрема, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються та метою, якої прагнуть досягти, шляхом ужиття будь-якого заходу для позбавлення особи її власності (рішення у справі «Прессос компанія ОСОБА_8 » та інші проти Бельгії»).

Таким чином, даючи оцінку відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України, розумності та співрозмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідкам арешту майна для його власника, слідча суддя приходить до висновку, що клопотання до задоволення не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 170, 171, 172, 173 Кримінального процесуального кодексу України, слідча суддя,

П О С Т А Н О В И Л А:

В задоволенні клопотання прокурора Чортківської окружної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна відмовити.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга Тернопільському апеляційному суду через Чортківський районний суд протягом п`яти днів з дня її оголошення, або в той же строк з дня отримання її копії.

Слідча суддя: (підпис)

Копія вірна:

Оригінал ухвали знаходиться в матеріалах кримінального провадження № 0001367 від 06 червня 2023 року.

Ухвала набрала законної сили " " _________________ року.

Слідчий суддя: ОСОБА_1

Копію ухвали видано " " _________________ року.

Секретар: