Справа № 635/2512/24
Провадження № 1-кп/635/679/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 жовтня 2024 року смт Покотилівка

Харківський районний суд Харківської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

захисника адвоката ОСОБА_5 ,

обвинуваченої ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні матеріали кримінального провадження № 0000081 від 03.10.2023 стосовно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Харкова, громадянки України, з вищою освітою, неодруженої, що веде трудову діяльність як фізична особа-підприємця, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимої,

за обвинуваченням у вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч. 1, 2 ст. 190 КК України,

УСТАНОВИВ:

до Харківського районного суду Харківської області надійшов обвинувальний акт стосовно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка обвинувачується у вчиненні декількох кримінальних правопорушень, які кваліфікуються стороною обвинувачення за ч. ч. 1, 2 ст. 190 КК України разом з угодою про визнання винуватості, укладеною між прокурором Харківської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_3 та підозрюваною ОСОБА_6 в кримінальному провадженні № 0000081 від 03.10.2023 за обвинуваченням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч. 1, 2 ст. 190 КК України

В підготовчому судовому засіданні при розгляді клопотання сторони захисту про закриття кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч. 1, 2 ст. 190 КК України, в частині обвинувачення у скоєнні шахрайських дій відносно потерпілих ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_4 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України судом відмовлено в задоволенні поданого клопотання.

Суд, дослідивши частину пред`явленого обвинувачення, стосовно якої надійшло клопотання про закриття кримінального провадження встановив, що відповідно до змісту пред`явленого обвинувачення ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 обвинувачується у вчиненні декількох продовжуваних кримінальних правопорушень, а обвинувачення викладено із посиланням на один і той самий мотив та умисел у всіх епізодах обвинувачення. В такому випадку вирішення питання про закриття кримінального провадження в підготовчому судовому засіданні без дослідження доказів та перевірки правильності кваліфікації є передчасним, тому суд не знайшов підстав для закриття кримінального провадження на стадії підготовчого судового засідання, оскільки розмір шкоди визначався стороною обвинувачення на власний розсуд із застосуванням різних підходів до визначення розміру шкоди, а саме по кожному епізоду сума визначалась шляхом складання періодичних платежів з урахуванням продовжуваного кримінального правопорушення без застосування такої методики до всіх діянь, які за версією обвинувачення охоплювались єдиним умислом.

Крім того, в підготовчому судовому засіданні судом розглянуто можливість затвердження угоди про визнання винуватості та ухвалення вироку на підставі такої угоди.

Прокурор в судовому засіданні без оголошення змісту пред`явленого обвинувачення та умов укладеної угоди вважала неможливим затверджувати угоду про визнання винуватості, оскільки на думку прокурора угода про визнання винуватості та обвинувальний акт містять окремі епізоди, кримінальна караність стосовно яких скасована Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення» та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18 липня 2024 року № 3886-IX в частині викладення нової редакції ст. 51 КУпАП, відповідно до якого кримінальна відповідальність за вчинення викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрат настає в разі, якщо сума викраденого майна перевищує два неоподатковуваних мінімуму доходів громадян, яким введена часткова декриміналізація кримінальних правопорушень, тому просила суд перед затвердженням угоди закрити провадження в цій частині пред`явленого обвинувачення, а в разі неможливості вирішення цього питання надану суду угоду про визнання винуватості не затверджувати, а кримінальне провадження призначити до судового розгляду.

Позиція сторони захисту ґрунтувалась на тому, що після затвердження угоди про визнання винуватості прокурор не може відмовлятися від своєї позиці та просити суд не затверджувати угоду, оскільки обвинувачена справедливо розраховувала на домовленість про характер та розмір покарання, обумовлене угодою.

Потерпіла ОСОБА_4 в підготовчому судовому засіданні не висловила своєї думки стосовно обговорюваних питань.

Інші потерпілі подали суду клопотання про розгляд справи за їх відсутності та не заперечували проти затвердження судом угоди про визнання винуватості.

Вислухавши в судовому засіданні доводи учасників судового розгляду, суд приходить до наступних висновків.

Статтею 474 КПК України передбачається, якщо угоди досягнуто під час досудового розслідування, обвинувальний акт з підписаною сторонами угодою невідкладно надсилається до суду. Прокурор має право відкласти направлення до суду обвинувального акта з підписаною сторонами угодою до отримання висновку експерта або завершення проведення інших слідчих дій, необхідних для збирання та фіксації доказів, які можуть бути втрачені зі спливом часу, або які неможливо буде провести пізніше без істотної шкоди для їх результату у разі відмови суду в затвердженні угоди. Розгляд щодо угоди проводиться судом під час підготовчого судового засідання за обов`язкової участі сторін угоди з повідомленням інших учасників судового провадження. Відсутність інших учасників судового провадження не є перешкодою для розгляду.

Перед ухваленням рішення про затвердження угоди про визнання винуватості суд під час судового засідання повинен з`ясувати в обвинуваченої, чи цілком вона розуміє: 1) що вона має право на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого її обвинувачують, а вона має такі права: мовчати, і факт мовчання не матиме для суду жодного доказового значення; мати захисника, у тому числі на отримання правової допомоги безоплатно у порядку та випадках, передбачених законом, або захищатися самостійно; допитати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подати клопотання про виклик свідків і подати докази, що свідчать на її користь; 2) наслідки укладення та затвердження угод, передбачені статтею 473 цього Кодексу; 3) характер кожного обвинувачення, щодо якого вона визнає себе винувато.; 4) вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до неї у разі затвердження угоди судом.

Крім того, відповідно до ч. 7 ст. 474 КПК України суд перевіряє угоду на відповідність вимогам цього Кодексу та/або закону. Суд відмовляє в затвердженні угоди, якщо: 1) умови угоди суперечать вимогам цього Кодексу та/або закону, в тому числі допущена неправильна правова кваліфікація кримінального правопорушення, яке є більш тяжким ніж те, щодо якого передбачена можливість укладення угоди; 2) умови угоди не відповідають інтересам суспільства; 3) умови угоди порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб; 4) існують обґрунтовані підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним, або сторони не примирилися; 5) очевидна неможливість виконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобов`язань; 6) відсутні фактичні підстави для визнання винуватості. У такому разі досудове розслідування або судове провадження продовжуються у загальному порядку.

В судовому засіданні не було оголошено короткий змість пред`явленого обвинувачення в повному обсязі, а частина обвинувачення досліджувалась лише при розгляді клопотання сторони захисту про закриття кримінального провадження в частині пред`явленого обвинувачення, але обвинувачена заявила в суді, що їй зрозумілій зміст обвинувачення та вона погоджується із визначеним угодою покаранням.

Враховуючи наведені обставини суд приходить до висновку, що відмова прокурора від оголошення короткого змісту обвинувачення та умов угоди з одночасним зверненням до суду з вимогою відмовити в затвердженні угоди порушує право обвинуваченої на захист, оскільки обвинувачена та захисник були позбавлені можливості в повному обсязі подати суду свої доводи стосовно можливості затвердження угоди та відповідності її умовам закону, що фактично позбавляє обвинувачену права на справедливий і публічний розгляд її справи, гарантоване ст. 6 Європейської конвенції з прав людини. За відсутності публічного обвинувачення, висунутого в порядку, передбаченому КПК України такий розгляд справи може свідчити про відсутність фактичних підстави для визнання винуватості.

Слід також зазначити, що при затвердженні угоди про визнання винуватості суд встановив, що затвердження такої угоди порушує права і інтереси обвинуваченої, оскільки це позбавить її права на справедливий судовий розгляд, під час якого сторона обвинувачення зобов`язана довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого її обвинувачують, в тому числі на необхідності доведення прокурором правильності кваліфікації пред`явленого обвинувачення за ознаками повторності і на відповідність такої кваліфікації вимогам ч. ч. 1, 2 ст. 32 КК України, якими встановлено, що повторністю кримінальних правопорушень визнається вчинення двох або більше кримінальних правопорушень, передбачених тією самою статтею або частиною статті Особливої частини цього Кодексу і що повторність, передбачена частиною першою цієї статті, відсутня при вчиненні продовжуваного кримінального правопорушення, яке складається з двох або більше тотожних діянь, об`єднаних єдиним кримінально протиправним наміром. Тобто, затвердженням угоди обвинувачена буде позбавлена можливості в судовому засіданні з`ясувати чи відповідає пред`явлене обвинувачення тяжкості вчиненого злочину і чи не слід кваліфікувати дії обвинуваченої у вчиненні менш тяжкого злочину, за який може бути передбачено менш тяжке покарання, а злочин може кваліфікуватися як кримінальний проступок, що може пом`якшити для обвинуваченої інші кримінально-правові наслідки.

Враховуючи наведене суд приходить до висновку, що на підставі ч. 7 ст. 474 КПК України необхідно відмовити в затвердженні угоди про визнання винуватості, оскільки така угода порушує права та інтереси обвинуваченої.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468-475 цього Кодексу.

Враховуючи, що угода про визнання винуватості досягнута при проведені досудового розслідування і укладена між прокурором та підозрюваною, суд вважає необхідним повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування.

Керуючись п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

в затвердженні угоди про визнання винуватості, укладеної між прокурором Харківської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_3 та підозрюваною ОСОБА_6 в кримінальному провадженні № 0000081 від 03.10.2023 за обвинуваченням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч. 1, 2 ст. 190 КК України відмовити.

Кримінальне провадження № 0000081 від 03.10.2023 за обвинуваченням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч. 1, 2 ст. 190 КК України повернути прокурору для продовження досудового розслідування.

На ухвалу може бути подана апеляція протягом 7 днів з днів з дня її проголошення до Харківського апеляційного суду через Харківський районний суд Харківської області.

Головуючий суддя: ОСОБА_1