У Х В А Л А

03.12.2024 Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі судового засідання Білоцерківського міськрайонного суду Київської області, клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 та захисника обвинуваченого ОСОБА_5 - адвоката ОСОБА_6 у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0011543 від 27.11.2019 року, за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миронівка, Київської області, українця, громадянина України, із середньою освітою, не одруженого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

та

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , чеченця, уродженця м. Біла Церква, громадянина України, Київської області, із вищою освітою, не працюючого, одруженого, маючого на утриманні неповнолітніх дітей ІНФОРМАЦІЯ_3 та ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 396 КК України,

про звільнення від кримінальної відповідальності у звязку із закінченням строків давності та закриття кримінального провадження,

сторони кримінального провадження та інші учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_7 ,

захисники ОСОБА_4 , ОСОБА_6 ,

обвинувачені ОСОБА_5 , ОСОБА_3 ,

У С Т А Н О В И В :

На розгляді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0011543 від 27.11.2019 року, за обвинуваченням ОСОБА_5 та ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 396 КК України

Відповідно до обвинувального акту, ОСОБА_5 та ОСОБА_3 обвинувачуються у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 396 КК України, а саме у вчиненні заздалегідь не обіцяного приховування особливо тяжкого злочину.

В підготовчому судовому засіданні, захисник обвинуваченого ОСОБА_3 адвокат ОСОБА_4 звернувся з клопотанням про звільнення обвинуваченого ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності, за вчинення інкримінованого злочину, на підставі ст. 49 КК України та закриття кримінального провадження.

Клопотання обгрунтоване тим, що зі змісту фактичних обставин кримінального правопорушення, відповідно до обвинувального акту вбачається, що особа, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, не пізніше 26.11.2019 року, привіз труп ОСОБА_8 до с. Терезино, Київської області де передав транспортний засіб з трупом ОСОБА_5 та ОСОБА_3 з метою приховування особливо тяжкого злочину останнім, а саме: приховування трупа ОСОБА_8 , мобільних телефонів та транспортного засобу. В подальшому вказані особи труп, мобільні телефони та автомобіль сховали в різних місцях. Таким чином, строком вчинення інкримінованого ОСОБА_3 правопорушення є 26.11.2019 року, тобто строк передбачений п.3 ч. 1 ст. 49 КК України сплив 26.11.2024 року. Отже, є всі підстави для звільнення обвинуваченого ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності, а кримінальне провадження підлягає закриттю. Захисник просив звільнити обвинуваченого від кримінальної відповідальності та закрити кримінальне провадження. Також просив вирішити питання речових доказів, а саме повернути речі, які належать його підзахисному в іншій частині вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

В підготовчому судовому засіданні захисник обвинуваченого ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_6 заявив клопотання про закриття кримінального провадження та звільнення його підзахисного від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків притягнення до кримінальної відповідальності. При цьому просив повернути внесену заставу та вирішити питання речових доказів, а саме повернути речі, які належать ОСОБА_5 , щодо долі інших речових доказів вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

Обвинувачений ОСОБА_3 в підготовчому судовому засіданні зазначив, що підтримує клопотання свого захисника та просить звільнити його від кримінальної відповідальності, на підставі ст. 49 КК України. Повідомив, що йому зрозумілі підстави та наслідки звільнення від кримінальної відповідальності, на підставі ст. 49 КК України. Просить звільнити його від кримінальної відповідальності, на підставі ст. 49 КК України та закрити кримінальне провадження.

Обвинувачений ОСОБА_5 в підготовчому судовому засіданні зазначив, що підтримує клопотання свого захисника та просить звільнити його від кримінальної відповідальності, на підставі ст. 49 КК України. Повідомив, що йому зрозумілі підстави та наслідки звільнення від кримінальної відповідальності, на підставі ст. 49 КК України. Просить звільнити його від кримінальної відповідальності, на підставі ст. 49 КК України та закрити кримінальне провадження.

Прокурор зазначив про доцільність звільнення обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України та закриття кримінального провадження з підстав передбачених п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України. Зазначив, що кримінальне провадження не зупинялося з підстав ухилення обвинувачених від органу досудового розслідування та суду. Також просив скасувати накладений арешт, оскільки відпала потреба в подальшому застосуванні зазначених заходів забезпечення кримінального провадження та вважав за необхідне вирішити долю речових доказів, а саме ті, які належать обвинуваченим повернути останнім, а інші - вирішити в порядку ст. 100 КПК України. Повідомив, що всі речові докази у даному кримінальному провадженні зберігаються в камері схову речових доказів Шевченківського УП ГУНП у м. Києві.

Заслухавши думки учасників кримінального провадження та дослідивши наявні в розпорядженні суду матеріали кримінального провадження, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Відповідно до ч. 3 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти такі рішення, зокрема, закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 5-8, 10 частини першої або частиною другою статті 284 цього Кодексу.

Статтею 44 КК України встановлено, що особа, яка вчинила кримінальне правопорушення звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом. Звільнення від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом, здійснюються виключно судом. Порядок звільнення від кримінальної відповідальності встановлюється законом.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 285 КПК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Частиною 1 статті 286 КПК України передбачено, що звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення здійснюється судом.

Згідно з ч. 4 ст. 286 КПК України встановлено, що якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Пунктом 1 ч. 2 ст. 284 КПК України передбачена можливість закриття кримінального провадження у разі звільнення особи від кримінальної відповідальності.

Частиною 8 ст. 284 КПК України визначено, що закриття кримінального провадження на підставі п. 1 ч. 2 цієї статті, не допускається лише у випадку, коли підозрюваний, обвинувачений проти цього заперечує. У цьому разі розгляд кримінального провадження продовжується в загальному порядку.

За правилами ч. 3 ст. 288 КПК України суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Положеннями ст. 49 КК України визначено строки давності з огляду на тяжкість вчиненого правопорушення, після закінчення яких особа звільняється від кримінальної відповідальності, підстави такого звільнення від кримінальної відповідальності, обчислення перебігу строків давності, його відновлення, зупинення та переривання.

Строк давності - це передбачений ст. 49 КК України певний проміжок часу з дня вчинення правопорушення і до дня набрання вироком законної сили, закінчення якого є підставою звільнення особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, від кримінальної відповідальності.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 КК України кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.

Відповідно до ст. 5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість. Закон про кримінальну відповідальність, що частково пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, а частково посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, має зворотну дію у часі лише в тій частині, що пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи. Якщо після вчинення особою діяння, передбаченого цим Кодексом, закон про кримінальну відповідальність змінювався кілька разів, зворотну дію в часі має той закон, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи.

Санкція ч. 1 ст. 396 КК України, яка діяла на час вчинення обвинуваченим інкримінованого злочину, передбачала покарання у виді арешту на строк до трьох місяців або обмеженням волі на строк до трьох років, або позбавленням волі на той самий строк

Таким чином, кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 396 КК України відповідно до ст. 12 КК України, є нетяжким злочином.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до набрання вироком законної сили минули 5 років - у разі вчинення нетяжкого злочину, крім випадку, передбаченого у пункті 2 цієї частини.

Початком перебігу строку давності є день, коли правопорушення було вчинено. Згідно обвинувального акту, кримінальне правопорушення вчинене ОСОБА_5 та ОСОБА_3 26.11.2019 року.

Таким чином, судом встановлено, що з дня вчинення кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачуються ОСОБА_5 та ОСОБА_3 , яке відносяться до нетяжкого злочину, минуло більше 5 років, обвинувачені до закінчення зазначених у ч. 1 ст. 49 КК строків не вчинили нових злочинів, крім того у даному кримінальному провадженні відсутні обставини, які б зупиняли або переривали перебіг строків давності, які передбачені ч. 2, ч. 3 ст. 49 КК України.

В підготовчому судовому засіданні встановлено, що строк давності притягнення до кримінальної відповідальності закінчився.

За змістом статей 284-288 КПК України підставами для звільнення особи від кримінальної відповідальності при розгляді справи в суді є наявність відповідної норми кримінального закону, яка передбачає таке звільнення, клопотання сторони кримінального провадження про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності та згода обвинуваченого на закриття кримінального провадження з цих підстав.

Отже, наявність цих умов є правовою підставою для прийняття судом рішення про звільнення обвинувачених від кримінальної відповідальності. Визнання обвинуваченими своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення, як обов`язкової умови такого звільнення, кримінальним процесуальним законом не передбачено.

Відповідно до положень ст. 63 Конституції України та ст. 18 КПК України жодну особу не може бути примушено визнати свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення або примушено давати пояснення, показання, які можуть стати підставою для її підозри, обвинувачення у вчиненні нею кримінального правопорушення.

Виходячи з цих положень закону, визнання винуватості є правом, а не обов`язком обвинуваченого, а отже невизнання вказаними особами своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення, за наявності їхньої згоди на звільнення від кримінальної відповідальності, не може бути перешкодою в реалізації ними свого права на таке звільнення та правовою підставою для відмови судом у задоволенні заявленого клопотання. Передбачений законом (ст. 49 КК України) інститут звільнення підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності не пов`язує таке звільнення із визнанням ними своєї винуватості у вчиненні злочину.

Таким чином, невизнання обвинуваченими вини у вчиненні кримінальних правопорушень, за наявності їх згоди на звільнення від кримінальної відповідальності у передбачених законом випадках, за умови роз`яснення їм підстав звільнення від кримінальної відповідальності та права заперечувати проти закриття кримінального провадження, не є правовою підставою для відмови в задоволенні клопотання сторони кримінального провадження про таке звільнення.

Дана позиція повністю узгоджується з висновком колегії суддів Касаційного кримінального суду Верховного Суду, викладеним у Постанові від 26 березня 2020 року у справі № 730/67/16-к.

Таким чином, відповідно до ст. 49 КК України, ОСОБА_5 та ОСОБА_3 підлягають звільненню від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням осіб від кримінальної відповідальності.

Відповідно до п. 25 ст. 3 КПК України заставодавець відноситься до учасників кримінального провадження, на нього поширюються гарантії, визначені кримінальним процесуальним законом, в тому числі й гарантія належної правової процедури.

Відповідно до п. 8 постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку внесення коштів на спеціальний рахунок у разі застосування застави як запобіжного заходу» застава повертається особі або заставодавцю у безготівковій формі на зазначений ними банківський рахунок, а у разі відсутності такого рахунка - готівкою через банки або підприємства поштового зв`язку. Для повернення коштів, внесених як застава, особа чи заставодавець подає до територіального управління ДСА або апеляційного суду, Вищого антикорупційного суду, якому відкрито депозитний рахунок, на який було внесено заставу, такі документи:

- заява особи чи заставодавця, в якій обов`язково зазначаються реквізити банківського рахунка, на який зараховуватимуться кошти, що підлягають поверненню, а у разі відсутності банківського рахунка - відомості про банк чи підприємство поштового зв`язку;

- засвідчена судом копія ухвали слідчого судді, суду, вироку суду, в якому міститься рішення про повернення застави;

- копія платіжного або іншого документа, що підтверджує факт внесення коштів як застави.

Відповідні положення засвідчують, що для реалізації процедури з повернення застави необхідним є прийняття судом рішення про повернення застави відповідно до правил, визначених КПК України.

Згідно з ч. 11 ст. 182 КПК України, застава, що не була звернена в дохід держави, повертається підозрюваному, обвинуваченому, заставодавцю після припинення дії цього запобіжного заходу.

Щодо тверджень захисника ОСОБА_6 про наявність в матеріалах кримінального провадження ухвал слідчого судді про визначення застави обвинуваченому ОСОБА_5 та необхідність її повернення, то слід зазначити, що матеріали кримінального провадження не містять жодних даних про те, що застава була внесена, даних заставодавців, квитанцій про сплату застави. Заставодавці до суду не з`явилися, клопотань з цього приводу суду не надали, тому неможливо встановити чи вносилася застава, особи заставодавців, та відповідно до яких квитанцій вони була сплачені.

Відповідно до ст. 118 КПК України, витрати на залучення експертів відносяться до процесуальних витрат.

Згідно з ч. 1 ст. 126 КПК України суд вирішує питання щодо процесуальних витрат вироком суду або ухвалою.

Відповідно до положень ст. 122 КПК України, витрати, пов`язані із залученням спеціалістів, перекладачів та експертів, несе сторона кримінального провадження, яка залучила спеціаліста, перекладача чи експерта, крім випадків, встановлених цим Кодексом, у тому числі статтею 124 КПК України. Залучення стороною обвинувачення експертів спеціалізованих державних установ, а також проведення експертизи за дорученням слідчого судді або суду здійснюється за рахунок коштів, які цільовим призначенням виділяються цим установам з Державного бюджету України.

Отже, чинний кримінальний процесуальний закон встановлює, що витрати на залучення експерта стягуються з обвинуваченого у разі ухвалення щодо нього (обвинуваченого) обвинувального вироку та (або) залучення експерта безпосередньо обвинуваченим (стороною захисту).

Суд враховує положення вимог ст. 124 КПК України, якою передбачено, що у разі ухвалення обвинувального вироку, суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта. Оскільки в даному кримінальному провадженні особи звільняються від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК у зв`язку із закінченням строків давності, процесуальні витрати, понесені органом досудового розслідування та пов`язані зі здійсненням кримінального провадження, в тому числі й витрати на проведення експертизи, не стягуються з осіб, кримінальне провадження щодо яких закрито на цій підставі, а відносяться на рахунок держави, тому судові витрати по справі, пов`язані проведенням експертиз у сумі 2198 грн. 14 коп., доцільно віднести на рахунок держави.

При цьому суд враховує правову позицію висловлену у постанові Об`єднаної Палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 12 вересня 2022 справа №203/241/1717.

Долю речових доказів суд вирішує згідно ст. 100 КПК України.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 05.12.2019 року, на майно, яке було вилучене 30.11.2019 та 01.12.2019 року за результатом проведення огляду місця події за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем проживання ОСОБА_5 , в ході обшуку автомобіля марки «Mercedes-Benz» C-class, державний номерний знак НОМЕР_1 , темно-синього кольору, який належить ОСОБА_5 та в ході особистого обшуку ОСОБА_5 під час його затримання, а саме: візитку з написом «перевірка технічного стану» жовто-синього кольору із зазначенням номеру, домкрат, ключ до автомобіля «Volkswagen», предмет, схожий на пістолет з написом «by Restay Arma Turkey», калібру 9 мм, предмет схожий на магазин, предмети схожі на набої в кількості 5 штук, чек паперовий із супермаркету, мобільний телефон «VK», чорного кольору, мобільний телефон марки «Samsung», мобільний телефон «Bravis», мобільний телефон марки « L-G», мобільний телефон марки «LG», мобільний телефон марки «Fly» та мобільний телефон «Samsung Galaxy S6», ІМЕІ НОМЕР_2 із сім-картою «Лайфселл» номер НОМЕР_3 , скасувати, оскільки відпала потреба в подальшому застосуванні застосуванні цих заходів забезпечення кримінального провадження.

Арешт накладений ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 29.01.2020 року на автомобіль «Mercedes-Benz» державний номерний знак НОМЕР_4 , VIN № НОМЕР_5 , який належить ОСОБА_5 скасувати, оскільки відпала потреба в подальшому застосуванні застосуванні цих заходів забезпечення кримінального провадження.

Керуючись ст. 314, ст. ст. 284, 286, 369-372 КПК України, ст. 49 КК України, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 та захисника обвинуваченого ОСОБА_5 - адвоката ОСОБА_6 задовольнити.

Звільнити ОСОБА_3 , від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 396 КК України, на підставі ст. 49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності.

Звільнити ОСОБА_5 , від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 396 КК України, на підставі ст. 49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності.

Кримінальне провадження № 0011543 від 27.11.2019 року за обвинуваченням ОСОБА_5 , ОСОБА_3 закрити.

Скасувати арешт накладений ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 05.12.2019 року, на майно, яке було вилучене 30.11.2019 та 01.12.2019 року за результатом проведення огляду місця події за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем проживання ОСОБА_5 , в ході обшуку автомобіля марки «Mercedes-Benz» C-class, державний номерний знак НОМЕР_1 , темно-синього кольору, який належить ОСОБА_5 там в ході особистого обшуку ОСОБА_5 під час його затримання, а саме: візитку з написом «перевірка технічного стану» жовто-синього кольору із зазначенням номеру, домкрат, ключ до автомобіля «Volkswagen», предмет, схожий на пістолет з написом «by Restay Arma Turkey», калібру 9 мм, предмет схожий на магазин, предмети схожі на набої в кількості 5 штук, чек паперовий із супермаркету, мобільний телефон «VK», чорного кольору, мобільний телефон марки «Samsung», мобільний телефон « Bravis», мобільний телефон марки « L-G», мобільний телефон марки «LG», мобільний телефон марки «Fly» та мобільний телефон «Samsung Galaxy S6», ІМЕІ НОМЕР_2 із сім-картою «Лайфселл» номер НОМЕР_3 .

Скасувати арешт накладений ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 29.01.2020 року на автомобіль «Mercedes-Benz» державний номерний знак НОМЕР_4 , VIN № НОМЕР_5 , який належить ОСОБА_5 .

Речові докази у кримінальному провадженні, а саме:

-візитку з написом «Перевірка технічного стану», жовто-синього кольору, з номером НОМЕР_6 , яка поміщена до спеціального пакету № ЕХР 0459868 знищити;

- домкрат від авто, який поміщено до спеціального пакету № ЕХР 0459868, який знаходиться в камері схову речових доказів Шевченківського УП ГУНП у м. Києві - повернути власнику майна ОСОБА_5 ;

- пістолет з написом «by Restay Arma Turkey Gal», 9 мм Р.А., магазин до даного пістолету, предмети схожі на набої в кількості 5 штук, чек із супермаркету «Наш край» від 27.11.2019 о 03год. 35 хв., які поміщено до спеціального пакету № INZ 2003068, який знаходиться в камері схову речових доказів Шевченківського УП ГУНП у м. Києві знищити;

- мобільний телефон «VK», чорного кольору, мобільний телефон марки «Samsung», мобільний телефон «Bravis», чорного кольору, мобільний телефон марки « LG», мобільний телефон марки «LG», які вилучено у ОСОБА_5 та поміщено до спеціального пакету № INZ 2003068, який знаходиться в камері схову речових доказів Шевченківського УП ГУНП у м. Києві - повернути за належністю ОСОБА_5 ,

-закордонний паспорт серії НОМЕР_7 на ім`я ОСОБА_5 , який знаходився при матеріалах кримінального провадження повернути за належністю ОСОБА_5 .

Процесуальні витрати на проведення судових експертиз в розмірі 2198 грн. 14 коп., віднести на рахунок держави.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом 7 днів з дня її проголошення, шляхом подачі апеляції через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області.

СуддяОСОБА_9