У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 вересня 2024 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгороді клопотання директора ТОВ «ТРІО-ТРАНС» про скасування арешту майна у кримінальному провадженні №0000093

В С Т А Н О В И В:

Директор ТОВ «ТРІО-ТРАНС» звернувся до Ужгородського міськрайонного суду із заявою про скасування арешту майна, згідно якого просить скасувати арешт, накладений згідно ухвали слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 30.08.2023 року у справі № 308/14186/23.

Клопотання мотивує тим, що згідно вищевказаної ухвали слідчого судді у рамках кримінального провадження №0000093 від 03.06.2022 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України накладено арешт із забороною користування та розпорядження на 23 колоди породи бук, з яких на 22 містились бирки з наступними номерами: 562053325, 562053323, 562053326, 562053320, 562053319, 562053324, 562053318, 562053333, 562053328, 562053337, 56205335, 562053336, 562053332, 562053338,562053334, 562053331,562053327,562053329, 562053330, 562053317, 562053316, 562053315 та одна колода без бирки; товаро-транспортні накладні серії ЮІД № 060238 від 21.08.2023, ЮІД №060239 від 21.08.2023 специфікацію приймання деревини від заготівлі та щоденник приймання деревини від 21.08.2023 року.

На даний час триває досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні. Під час здійснення досудового розслідування не ініційовано проведення будь-яких слідчих дій, експертних досліджень щодо арештованого майна. Накладений у даному кримінальному провадженні арешт грубо порушує право власності ТОВ «ТРІО-ТРАНС», оскільки накладений без наявності підстав передбачених кримінально-процесуальним законодавством.

Вказує, що вищезазначені 23 колоди знаходились у власності ТОВ «ТРІО-ТРАНС» на законних підставах та перевозились без порушення будь-яких норм українського законодавства на підставі товарно-транспортних накладених, які також було вилучено в ході проведення огляду місця події 21.08.2023 року у лісосмузі в смт. Великий Березний Закарпатської області.

На даний час через таке обтяження власник майна, а саме: ТОВ «ТРІО-ТРАНС» позбавлене у повній мірі володіти, користуватися та розпоряджатися даним майном, а в рамках досудового розслідування здобуто ряд доказів, що вказують на відсутність будь-яких порушень, які пов`язані з арештованим майном та документами.

Зазначає, що враховуючи, що арешт, накладений 30.08.2023 року згідно ухвали слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду у справі № 308/14186/23 був нібито здійснений з метою збереження доказів, заявник вважає, що на даний час таке втручання держави не відповідає принципам пропорційності, справедливої рівноваги між інтересами суспільства та правом особи на мирне володіння майном, що призводить до невиправданого обмеження права власності ТОВ «ТРІО-ТРАНС».

У судове засідання заявник не з`явився, хоча про час та місце розгляду клопотання був повідомлений належним чином. Подав до суду заяву про розгляд клопотання без його участі.

Прокурор у судове засідання також не з"явився. Подав до суду заяву про розгляд клопотання без його участі, у якій зазначив, що сторона обвинувачення просить залишити клопотання без задоволення, оскільки зазначене майно може бути використане у кримінальному провадженні в якості речових доказів та доведення вини особи, у разі її встановлення органом досудового розслідування.

Вивчивши клопотання та дослідивши матеріали долучені до нього, слідчий суддя доходить наступного висновку.

Як встановлено в ході розгляду клопотання, згідно ухвали слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 30.08.2023 року у справі № 308/14186/23, за клопотанням старшого слідчого Шостого слідчого відділу (з дислокацією у м. Ужгороді) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, погодженим прокурором, поданим у ході досудового розслідування кримінального провадження №0000093 від 03.06.2022 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України накладено арешт на із забороною користування та розпорядження на вилучені 21.08.2023 року під час огляду місця події, який проводився за адресою смт. Великий Березний Закарпатської області, 23 колоди породи бук, з яких на 22 містились бирки з наступними номерами 562053325, 562053323, 562053326, 562053320, 562053319, 562053324, 562053318, 562053333, 562053328, 562053337, 56205335, 562053336, 562053332, 562053338, 562053334, 562053331, 562053327, 562053329, 562053330, 562053317, 562053316, 562053315 та одна колода без бирки; товаро-транспортні накладні серії ЮІД № 060238 від 21.08.2023 та ЮІД №060239 від 21.08.2023, специфікація приймання деревини від заготівлі та щоденник приймання деревини від 21.08.2023.

Як убачається із вищезазначеної ухвали слідчого судді від 30.08.2023 року, арешт на вказане в ухвалі майно накладено з метою забезпечення збереження речових доказів , оскільки зазначене в ухвалі майно згідно з постановою слідчого від 21.08.2023 року визнано речовими доказами у кримінальному провадженні №0000093.

Відповідно до п. 7 ч. 12 ст. 131 КПК України, арешт майна є одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження.

Згідно з ч. 1 ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно ч. 10 ст. 170 КПК України не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому КПК України порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Статтею 174 КПК України встановлено, що підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Водночас, при розгляді клопотання, поданого в порядку ст. 174 КПК України, слідчий суддя не надає оцінку дотриманню вимог закону при постановленні ухвали про арешт майна та її законності, що є виключно прерогативою суду апеляційної інстанції, а лише оцінює обґрунтованість підстав для скасування арешту.

Статтею 22 КПК України встановлено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

У ході судового розгляду встановлено, що досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000093 іще триває, майно, на яке накладено арешт, визнано речовими доказами у даному кримінальному провадженні.

Заявник посилаючись на те, що арешт на вищезазначені речі накладено без наявності передбачених кримінальним процесуальним законом підстав не наводить належного обґрунтування та доказів, які б спростували висновки, викладені в ухвалі слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 30.08.2023 року справа № 308/14186/23.

Також заявником не доведено, що на даній стадії розслідування вищезазначений захід забезпечення втратив свою актуальність.

А тому на підставі вищенаведеного слідчий суддя доходить висновку, що у задоволенні клопотання слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 22,26, 170-174, 309 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В :

У задоволенні клопотання директора ТОВ «ТРІО-ТРАНС» про скасування арешту майна у кримінальному провадженні №0000093 - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_1