печерський районний суд міста києва
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30.09.2024 Печерський районний суд м. Києва у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора - ОСОБА_3 ,

захисника - ОСОБА_4 ,

представника потерпілого - адвоката ОСОБА_5 ,

потерпілої - ОСОБА_6 ,

обвинуваченого - ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Києві кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0003384 від 15.12.2020 за обвинуваченням

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ленінград Росія, росіянина, з професійно-технічною освітою, який одружений, не працює, зареєстрований і проживає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , раніше не судимий, вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_7 , 14 грудня 2020 року близько о 17 годин 30 хвилин, керуючи технічно справним автомобілем «Daewoo Matiz» н.з. НОМЕР_2 , рухався по вул. Товарна в м. Києві, зі сторони бульв. Дружби народів в напрямку вул. Залізничне шосе.

Під час руху ОСОБА_7 допустив порушення вимог п.п. 2.3 (б); 12.3 Правил дорожнього руху України, в яких зазначено:

- п.2.3 (б) - для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну;

-п.12.3 - у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди.

Порушення вищевказаних вимог Правил дорожнього руху України з боку водія ОСОБА_7 виявились в тому, що він, керуючи вказаним транспортним засобом, рухаючись по АДРЕСА_2 , проявив неуважність та відповідно не зреагував на зміну дорожньої обстановки, при об`їзді перешкоди, чим для нього являвся невстановлений автомобіль та виїзду на зустрічну смугу повинен бути особливо уважним, при цьому маючи об`єктивну можливість виявити пішохода ОСОБА_6 , яка рухалась в попутному йому напрямку по лівому краю проїзної частини, своєчасно не вжив заходів для зменшення швидкості аж до зупинки керованого ним автомобіля, в результаті чого скоїв наїзд на пішохода ОСОБА_6 .

Внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди пішоходу ОСОБА_6 заподіяні тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми: синця скроневої ділянки зліва, лінійного перелому лівої скроневої кістки; вогнища крововиливу правої скроневої частки, які згідно висновку судово-медичної експертизи № 042-75-2021 від 23 лютого 2021 року відносяться до тяжкого тілесного ушкодження.

Причиною виникнення даної дорожньо-транспортної пригоди, з технічної точки зору, є невідповідності дій водія автомобіля «Daewoo Matiz» н.з. НОМЕР_2 вимогам пункту 12.3 Правил дорожнього руху України, згідно висновку судово-автотехнічної експертизи № СЕ-19/111-21/14800-ІТ від 26.04.2021.

Порушення вказаних пунктів Правил дорожнього руху України водієм ОСОБА_7 перебуває в причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди і її наслідками у вигляді спричинення потерпілій ОСОБА_6 тяжких тілесних ушкоджень.

Обвинувачений ОСОБА_7 в судовому засіданні повністю визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, заявив про щире каяття у вчиненому. По суті фактичних обставин справи обвинувачений пояснив, що 14.12.2020 близько о 17 год. 30 хв. він, керуючи технічно справним автомобілем «Daewoo Matiz» д.н.з. НОМЕР_2 , рухався по вул. Товарна в м. Києві зі швидкістю 40-50 км/год. На цьому автомобілі він працював неофіційно. На смузі його руху була автівка, яка заважала його проїзду, дорога мала лише 2 смуги, тоді він вирішив її об`їхати. В той момент, як він об`їзжав це авто по зустрічній смузі, він не помітив жінку, яка йшла по ній, зліва відносно руху його автомобіля. Він натиснув на гальма, але зіткнення уникнути не вдалося, автівка лівим боком збила людину, яка впала зліва від його дверей. Жінка лежала і стогнала, він почав кликати людей на допомогу, накинув на неї ковдру. Потім разом з іншими людьми вони віднесли цю жінку до паркану, хтось на його прохання викликав швидку, яка з часом приїхала і забрала жінку до лікарні. Визнав, що порушив п.п.2.3б, 12.3 ПДР, що призвело до наїзду на жінку, яка за наслідками ДТП отримала тяжкі тілесні ушкодження, викладені у висновку експертизи. Зазначив, що після госпіталізації потерпілої до лікарні, він ходив туди до неї, але його звідти вигнали, а також здіснював під час досудового розслідування 19.04.2021 перерахування 15 тис. грн. на рахунок потерпілої ОСОБА_6 . Загалом, він на цей час перераухував потерпілій близько 60 тис. грн. Свої дії охарактеризував негативно, висловив свій намір продовжувати відшкодувати потерпілій збитки, при цьому, просив не позбавляти його волі та права керування транспортним засобом, оскільки це його єдиний спосіб заробітку.

Потерпіла ОСОБА_6 показала, що 14.12.2020 приблизно о 17 год. 30 хв. вона йшла по вул. Товарній у м. Києві по дорозі, оскільки була ожеледиця, яка заважала її руху по тротуару, що був повністю вкритий кригою. Вона йшла назустріч зустрічному транспорту по зустрічній смузі руху. В момент коли вона зупинилась під фонарним стовпом на ділянці вулиці Товарної, яка добре освітлювалась, щоб пропустити зустрічний транспорт, на неї несподівано позаду наїхав автомобіль, який виїхав на зустрічну смугу, чого вона не очікувала, оскільки дивилась попереду. Що відбувалось в подальшому, не пам`ятає. Вона прийшла до тями вже лежачи під парканом, попросила якихось сторонніх осіб зателефонувати до доньки, якій повідомила, що потрапила в ДТП, після чого втратила свідомість. Якийсь час вона перебувала в лікарні у м. Києві, потім її перевезли до м. Кривий Ріг, де вона також тривалий час проходила лікування, адже в неї була травма голови, пробита барабанна перетинка, з вуха довгий час йшла кров. Їй відомо, що ОСОБА_7 приходив до неї в лікарню у м. Києві, цікавився її станом, потім він також їй компенсував первинні витрати на лікування. Загалом ОСОБА_7 відшкодував їй 58 тис. грн., які вона розцінює як моральна шкода. Зауважила, що після даної ДТП її стан був важкий, лікарі, що читали діагноз, були здивовані, що вона вижила. На даний час їй необхідно проходити реабілітацію, але у неї не має грошей, тому просила задовольнити цивільний позов, а також не позбавляти ОСОБА_7 волі та права керування транспортним засобом, щоб він мав можливість працювати і відшкодовувати їй збитки.

Приймаючи до уваги, що обвинувачений ОСОБА_7 повністю визнав свою вину у вчиненні злочину, його показання в судовому засіданні відповідали фактичним обставинам справи, положення ч. 3 ст. 349 КПК України обвинуваченому та іншим учасникам судового розгляду були роз`яснені, і вони не наполягали на досліджені інших доказів у справі, при цьому у суду не було сумнівів в добровільності та істинності їх позиції, суд визнав недоцільним дослідження решти доказів щодо фактичних обставин справи, які сторонами кримінального провадження не оспорювались.

Визнавши показання обвинуваченого ОСОБА_7 допустимим доказом у справі, суд приходить до висновку про доведеність його вини у вчиненні інкримінованого йому злочину та правильність кваліфікації їх дій органом досудового розслідування за ч.2 ст. 286 КК України як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяло потерпілій тяжке тілесне ушкодження.

При призначенні покарання суд, у відповідності до положень ст. ст. 65-67 КК України, враховує ступінь тяжкості та конкретні обставини вчинення злочину, дані, які характеризують особу обвинуваченого, наявність та/або відсутність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 визнав свою вину та щиро розкаявся у вчиненому, що визнається судом обставиною, яка пом`якшує їх покарання.

Обставин, які обтяжують покарання, передбачених ст. 67 КК України, судом під час розгляду справи не встановлено.

Враховуючи тяжкість вчиненого ОСОБА_7 злочину, який відповідно до ст. 12 КК України є тяжкими, суд вважає необхідним призначити йому покарання у виді позбавлення волі з позбавлення права керувати транспортним засобом на певний строк.

Разом з тим, з огляду на те, що обвинувачений ОСОБА_7 до кримінальної відповідальності притягуються вперше, останній під час досудового розслідування частково відшкодував потерпілій спричинені збитки, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, має визначене місце реєстрації і проживання у м. Києві, а також з огляду обставину, що пом`якшує його покарання, а також на позицію прокурора, потерпілої та її представника, які просили не позбавляти обвинуваченого волі, суд приходить до висновку про можливість застосування до обвинуваченого ОСОБА_7 ст. 75 КК України і звільнення його від відбування покарання з випробуванням та покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Крім того, з огляду на той факт, що як було встановлено в судовому засіданні керування транспортним засобом є єдиним джерелом заробітку обвинуваченого ОСОБА_7 , враховуючи при цьому позицію прокурора, потерпілої та її представника, які просили не позбавляти обвинуваченого права керування транспортним засобом, щоб він мав можливість працювати і відшкодовувати потерпілій збитки, суд визнав за можливе звільнити ОСОБА_7 також від відбуття додаткового обов`язкового покарання у виді позбавлення права керування транспортним засобом на певний строк.

Вирішуючи питання про задоволення цивільного позову потерпілої ОСОБА_6 (т.1 а.с. 30-35), про стягнення на її користь:

- з ПрАТ «СК «САЛАМАНДРА» () 50 759,45 грн. на відшкодування матеріальної шкоди та 2538 грн. - моральної шкоди, а також 4000 грн. - витрати на правову допомогу;

- з ОСОБА_7 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на відшкодування моральної шкоди 248 462 грн. та 11 тис. грн. - витрати на правову допомогу, - суд виходив з наступного.

Згідно з ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними діями, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ст. 980 ЦК України предметом договору страхування є передача страхувальником за плату ризику, пов`язаного з об`єктом страхування, страховику на умовах, визначених договором страхування або законодавством України.Об`єктом страхування може бути, зокрема, відповідальність за заподіяну шкоду особі або її майну.

Як вбачається з наданих потерпілою документів, на час скоєння ДТП (14.12.2020) цивільна відповідальність ОСОБА_7 при керуванні ним транспортним засобом Деу Матіз д.н.з. НОМЕР_2 була застрахована в ПрАТ «СК «САЛАМАНДРА» () (т.1 а.с.35), яка була залучена як цивільний співвідповідач у даному кримінальному провадженні. Ці обставини не заперечувались обвинуваченим в судовому засіданні. Копія страхового полісу позивачем суду надана не була.

За таких обставин, з огляду на положення ст.ст. 6,9,22-31,35,36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», суд вважає за необхідне цивільний позов потерпілої ОСОБА_6 до ПрАТ «СК «САЛАМАНДРА» () задовольнити частково і стягнути з товариства 50 тис. грн. на відшкодування матеріальної шкоди, завданої кримінальним правопорушення, оскільки вказане знайшло своє підтвердження наданими потерпілою доказами на підтвердження понесених нею витрат на лікування, призначеного лікарями, на відновлення стану її здоров`я внаслідок даної ДТП, а також вартість пошкодженого одягу, в якому вона перебувала на той момент (т.1 а.с. 36-74). В решті позову потерпілої до ПрАТ «СК «САЛАМАНДРА» суд вважає за необхідне відмовити.

У відповідності до положень ст.ст. 23, 1167 ЦК України, моральна шкода відшкодовується особою, яка її завдала за наявності вини.

Суд, з огляду на вимогу потерпілої про стягнення з обвинуваченого ОСОБА_8 моральної шкоди, що виразилася у її душевних стражданнях, внаслідок суттєвої втрати здоров`я, тривалого лікування, реабілітації, понесеного стресу, та у порушенні нормальних життєвих зв`язків, звичного ритму життя внаслідок ДТП, суд вважає достатньою та справедливою для відшкодування моральної шкоди суму в розмірі 25 тис. грн., оскільки така сума була визнана обвинуваченим ОСОБА_7 , а сама потерпіла підтвердила в судовому засіданні той факт, що під час досудового розслідування обвинуваченим їй було відшкодовано 58 тис. грн., які вона розцінює як компенсацію моральної шкоди, що в свою чергу також було враховано судом при прийняття свого рішення щодо визначення суми стягнення.

Крім того, суд вважає за необхідне стягнути саме з обвинуваченого ОСОБА_7 заявлені у цивільному позову витрати потерпілої ОСОБА_6 на правову допомогу в загальній сумі 15 тис. грн., оскільки це знайшло своє підтвердження долученими нею доказами та було визнано обвинуваченим(т.1 а.с. 75). В решті позову суд вважає за необхідне відмовити.

На підставі п.3 ч.1 ст. 118, ч.2 ст.124 КПК України суд стягує з обвинуваченого на користь держави процесуальні витрати за проведення експертиз.

Речові докази у справі відсутні.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 370, 371, ч. ч. 2,3 ст. 373, ст. 374 КПК України, суд,-

З А С У Д И В :

ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України, та призначити йому покарання у виді 5 /п`яти/ років позбавлення волі з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 3 /три/ роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_7 від покарання у виді позбавлення волі та покарання у виді позбавленням права керування транспортними засобами, якщо він протягом іспитового строку тривалістю 2 /два/ роки не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі ст. 76 КК покласти на ОСОБА_7 наступні обов`язки:

- періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_6 задовольнити частково.

Стягнути з ПрАТ «СК «САЛАМАНДРА» () на користь ОСОБА_6 (РНОКПП НОМЕР_3 ) 50 000 /п`ятдесят тисяч/ гривень на відшкодування матеріальної шкоди, завданої злочином.

Стягнути з ОСОБА_7 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_6 (РНОКПП НОМЕР_3 ) 25 000 /двадцять п`ять тисяч/ гривень на відшкодування моральної шкоди та 15 000 /п`ятнадцять тисяч/ гривень на відшкодування понесених нею витрат на правову допомогу.

В решті у задоволенні цивільного позову потерпілої, відмовити.

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_7 на користь держави процесуальні витрати за проведення експертиз, а саме: судової авто-технічної експертизи № СЕ-19/111-21/148000-ІТ від 26.04.2021 на суму 1961, 40 грн., судово - медичної експертизи потерпілої ОСОБА_6 №042-75-2021 від 23.02.2021 на суму 3593, 80 грн., - а всього на загальну суму 5555 грн. 20 коп.

Вирок набирає законної сили через тридцять днів з моменту його проголошення, у разі не подачі на нього апеляції.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Печерський районний суд м. Києва шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченою в той же строк з моменту отримання копії вироку.

Копію вироку негайно вручити учасникам кримінального провадження.

Суддя ОСОБА_1