печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 вересня 2024 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві в режимі відеоконференції клопотання старшого слідчого Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання відносно підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

В С Т А Н О В И В :

Старший слідчий Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_8 звернувся до суду із клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання відносно підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Обґрунтовуючи клопотання слідчий посилається на наступні обставини.

Слідчою групою Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань за процесуального керівництва прокурорів Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Офісу Генерального прокурора здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000906 від 23.10.2023 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 410, ч. 1 ст. 263 КК України та за підозрою ОСОБА_7 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.263 КК України.

ОСОБА_7 , (військове звання старший солдат), який обіймає посаду снайпера у військовій частині НОМЕР_1 Національної гвардії України.

ОСОБА_7 , перебуваючи на військовій службі в рядах Національної гвардії України та являючись згідно ст. 1 Закону України «Про Національну гвардію України», ст. 2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів» працівником правоохоронного органу, мав досвід поводження з вогнепальною зброєю та був достовірно обізнаний із порядком обігу вогнепальної зброї та її основних частин, передбаченим Інструкцією та положенням Переліку, а також усвідомлював, що відповідно до Положення, вогнепальна зброя та її основні частини відносяться до предметів, на які поширюється дозвільна система, та право на володіння вогнепальною зброєю, і умови її застосування визначаються в порядку, встановленому законодавством України. Також був обізнаний із положеннями Розділу ІХ Кримінального кодексу України, яким передбачено кримінальну відповідальність за злочини проти громадської безпеки.

Відповідно до ст. ст. 1, 3 Закону України «Про Національну гвардію України» (далі - Закон) Національна гвардія України є військовим формуванням з правоохоронними функціями, що входить до системи Міністерства внутрішніх справ України і призначено для виконання завдань із захисту та охорони життя, прав, свобод і законних інтересів громадян, суспільства і держави від злочинних та інших протиправних посягань, охорони громадського порядку та забезпечення громадської безпеки, а також у взаємодії з правоохоронними органами - із забезпечення державної безпеки і захисту державного кордону, припинення терористичної діяльності, діяльності незаконних воєнізованих або збройних формувань (груп), терористичних організацій, організованих груп та злочинних організацій.

Згідно зі ст. ст. 4, 5 Закону, Національна гвардія України у своїй діяльності керується Конституцією України, цим та іншими законами України, міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актами Президента України і Кабінету Міністрів України, а також виданими відповідно до них нормативно-правовими актами Міністерства внутрішніх справ України, іншими нормативно-правовими актами. До складу Національної гвардії України входять: головний орган військового управління Національної гвардії України, оперативно-територіальні об`єднання Національної гвардії України, з`єднання, військові частини, вищі військові навчальні заклади, навчальні військові частини (центри), бази, заклади охорони здоров`я та установи, що не входять до складу оперативно-територіальних об`єднань Національної гвардії України.

Відповідно до Вступу Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 № 548-XIV, його дія поширюється на військовослужбовців Служби зовнішньої розвідки України, Служби безпеки України, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Національної гвардії України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, Управління державної охорони України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, органів спеціального призначення з правоохоронними функціями.

ОСОБА_7 , будучи військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 (ІНФОРМАЦІЯ_3), перебуває на посаді снайпера, у військовому званні старший солдат, виконує службові обов`язки за посадою.

Відповідно до Закону України «Про Дисциплінарний статут Збройних Сил України» дія цього Статуту поширюється на військовослужбовців Служби зовнішньої розвідки України, Служби безпеки України, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Національної гвардії України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, Управління державної охорони України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, органів спеціального призначення з правоохоронними функціями.

Зокрема, згідно з п. 1 Переліку видів майна, що не може перебувати у власності громадян, громадських об`єднань, міжнародних організацій та юридичних осіб інших держав на території України, затвердженого постановою Верховної Ради України «Про право власності на окремі види майна» від 17.06.1992 № 2471-XII (далі - Перелік), зброя, боєприпаси (крім мисливської і пневматичної зброї, зазначеної в додатку №2, і боєприпасів до неї, а також спортивної зброї і боєприпасів до неї, що придбаваються громадськими об`єднаннями з дозволу органів внутрішніх справ), бойова і спеціальна військова техніка, ракетно-космічні комплекси, не можуть перебувати у власності громадян.

Крім того, підпунктами 1-4, 9 Положення та Інструкцією, визначено, що придбання, зберігання та використання вогнепальної зброї, боєприпасів до зброї та вибухових матеріалів здійснюється лише на підставі спеціальних дозволів.

Однак, в порушення зазначених вимог законодавства, у невстановлений досудовим розслідуванням час, на початку жовтня 2023 року, та у невстановленому досудовим розслідуванням місці ОСОБА_7 , діючи з корисливих мотивів та переслідуючи мету власного незаконного збагачення, вирішив без передбаченого законом дозволу займатися збутом бойових припасів на території України.

Реалізуючи злочинний умисел та поставлену мету, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій та їх незаконність, а також передбачаючи суспільно небезпечні наслідки цих дій, ОСОБА_7 у жовтні 2023 року через знайомих та в інший спосіб підшукував осіб, яким намагався збути бойові припаси, а саме патрони калібру 5,45 мм в кількості 1080 шт. (цинк) за 12 000 гривень.

Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу та поставленої мети, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій та їх незаконність, а також передбачаючи суспільно небезпечні наслідки цих дій, ОСОБА_7 в середині жовтня 2023 року підшукав громадянина ОСОБА_9 , та під час переписки у месенджері «Telegram» з останнім, запропонував придбати у нього патрони калібру 5,45 мм в кількості 1080 шт. (цинк) за 12 000 гривень, шляхом переказу коштів на його особисту банківську карту в день здійснення відправки через ТОВ «Нова Пошта», на що ОСОБА_9 погодився.

Після цього, 08.11.2023 ОСОБА_7 повідомив ОСОБА_9 у месенджері «Telegram» про те що 10.11.2023 здійснить відправку патронів.

У подальшому, 10.11.2023 ОСОБА_7 створив експрес-накладну №7439 для здійснення поштового відправлення через «Нову Пошту», та запакував у червону коробку з написом «New Balance», попередньо замасковані у фольгу, патрони калібру 5,45 мм у кількості 1090 шт.

Далі, 10.11.2023 близько 14 годин 20 хвилин ОСОБА_7 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 (біля під`їзду №1),

де розташоване відділення №36694 «Нової пошти» (поштомат), за попередньо створеною експрес-накладною №7439 надіслав коробку червоного кольору з написом «New Balance», у якій знаходились патрони калібру 5,45 мм в кількості 1090 шт. на адресу одержувача ОСОБА_9 , відділення № 52 « Нової пошти » (м. Київ, просп. Бажана, 3).

Про відправлення вказаних патронів та реквізити банківської карти ОСОБА_7 у месенджері «Telegram» повідомив ОСОБА_9 , який у свою чергу 10.11.2023, в період з 17 годин 07 хвилин до 17 годин 16 хвилин, здійснив оплату частини обумовленої суми за придбання бойових припасів, а саме переказ грошових коштів в сумі 9500 (дев`ять тисяч п`ятсот) гривень на банківську карту у «МоноБанк» № НОМЕР_2 , оскільки здійснити переказ усієї суми не виявилось за можливе через встановлений ліміт переказів вказаної карти ОСОБА_7 .

В подальшому, 11.11.2023 о 10 годин 45 хвилин, громадянин ОСОБА_9 здійснив оплату іншої частини обумовленої із ОСОБА_7 суми за придбання бойових припасів, а саме переказ грошових коштів в сумі 2500 (дві тисячі п`ятсот) гривень, на розрахунковий рахунок «МоноБанк» № НОМЕР_2 , що зареєстрований на громадянина ОСОБА_7 .

Таким чином, у період з 10 по 11.11.2023 року ОСОБА_9 перерахував ОСОБА_7 грошові кошти в загальній сумі 12000 (дванадцять тисяч) гривень, провівши таким чином повний розрахунок із останнім.

13.11.2023 о 15 годині 14 хвилин у відділенні № НОМЕР_3 ТОВ «Нова Пошта» за адресою: м. Київ, пр. Бажана, 3, громадянин ОСОБА_9 отримав поштове відправлення № 7439, відправлене ОСОБА_7 , у якому знаходились 1090 патронів (1080 патронів, купівля яких попередньо обумовлена та 10 - додатково покладено ОСОБА_7 ), що належать до боєприпасів нарізної вогнепальної зброї та є проміжними патронами калібру НОМЕР_4, з яких: 14 - споряджені трасуючею кулею НОМЕР_5, 959 - споряджені кулею «НОМЕР_6» зі сталевим осердям та 117 - споряджені кулями НОМЕР_7 підвищеною пробивною здатністю. Дані патрони виготовлені промисловим способом та придатні до стрільби.

Відповідно до ст.ст. 42, 276, 277, 278 КПК України ОСОБА_7 11.09.2024 вручено письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

Відповідно до положень ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

У ході досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_7 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, інших учасників кримінального провадження, а також знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування підозрюваному ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1. Переховуватися від органів досудового розслідування та суду.

Досудове розслідування, як процедура, пов`язана з притягненням особи до відповідальності, не є статичною, що обумовлює можливість непрогнозованої зміни поведінки підозрюваного ОСОБА_7 адже співставлення можливих негативних для підозрюваного наслідків переховування у вигляді його ув`язнення у невизначеному майбутньому, із можливим засудженням до покарання у виді позбавлення волі у перспективі, робить цей ризик достатньо високим. Отже, оцінюючи можливість підозрюваного переховуватися від органу досудового розслідування та суду, слідство вважає такі дії цілком вірогідними в будь-який момент кримінального провадження.

2. Незаконно впливати на свідків та інших підозрюваних у кримінальному провадженні.

Досить вірогідним є ризик можливого незаконного впливу на свідків, які приймали тим чи іншим чином участь у процедурі закупівлі боєприпасів, в тому числі уже допитаний під час здійснення досудового розслідування.

Ризик незаконного впливу на осіб об`єктивізується також з огляду на встановлену КПК України процедуру отримання показань від осіб, які є свідками у кримінальному провадженні, а саме спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (ч.ч. 1, 2 ст. 23, ст. 224 КПК України). Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому ст. 225 КПК, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (ч. 4 ст. 95 КПК).

3. Знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.

Так, зважаючи на тяжкість інкримінованого підозрюваному діяння, а також на міру покарання, яка загрожує підозрюваному, сторона обвинувачення обґрунтовано вважає, що ОСОБА_7 перебуваючи без обраного запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, може вчиняти дії спрямовані на знищення або спотворення доказів у даному кримінальному провадженні, збір яких на даний час досудовим розслідуванням не завершено, що значно вплине на процес доказування вини підозрюваного. Так до цього часу не встановлено місця можливого зберігання військового майна та боєприпасів.

Підставою застосування підозрюваному ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення та наявність ризиків, які дають підстави вважати, що підозрюваний матиме можливість: переховуватися від слідства та суду, незаконно впливати на свідків та інших підозрюваних у кримінальному провадженні, а також знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.

У судовому засіданні прокурор підтримав внесене клопотання, посилаючись на його обґрунтованість та необхідність у застосуванні відносно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді застави, оскільки наявні ризики, передбачені ст. 177 КПК України.

Захисник та підозрюваний у судовому засіданні заперечували щодо задоволення клопотання.

Вивчивши клопотання та докази, якими воно обґрунтовується, заслухавши пояснення підозрюваного, його захисника, прокурора, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення та наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, але не доведе обставин щодо недостатності застосування більш м`яких запобіжних заходів, слідчий суддя має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначено у клопотанні.

Відповідно ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

Відповідно до положень ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

При вирішенні клопотання про застосування запобіжного заходу для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя, суд згідно змісту вимог ст. 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Як вбачається із клопотання, наявність ризиків передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України обґрунтовується тим, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідків, інших підозрюваних у цьому кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

З урахуванням вищевикладеного, вважаю за доцільне застосувати до підозрюваного запобіжний захід, у вигляді особистого зобов`язання.

Також, слідчий суддя вважає за необхідне покласти на ОСОБА_5 наступні обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України:

- прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді, за кожним викликом;

- не відлучатися із м. Харкова та Харківської області без дозволу слідчого, прокурора або суду, окрім як у випадках, пов`язаних з виконанням обов`язків військової служби;

- повідомляти про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- утримуватися від спілкування зі свідком ОСОБА_9 , та іншими свідками у кримінальному провадженні № 0000906 як безпосередньо, так й через інших осіб.

Керуючись ст. 29 Конституції України, ст. ст. 177, 178, 181, 193, 194, 196, 205, 206, 309 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ :

Клопотання старшого слідчого Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання відносно підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - задовольнити.

Застосувати запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання відносно підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Покласти на підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України, а саме:

- прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді, за кожним викликом;

- не відлучатися із м. Харкова та Харківської області без дозволу слідчого, прокурора або суду, окрім як у випадках, пов`язаних з виконанням обов`язків військової служби;

- повідомляти про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- утримуватися від спілкування зі свідком ОСОБА_9 , та іншими свідками у кримінальному провадженні № 0000906 як безпосередньо, так й через інших осіб.

Визначити строк дії покладених на підозрюваного обов`язків до 11.11.2024 включно.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1