Справа № 162/933/23 Провадження №11-кп/802/467/24 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 серпня 2024 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд в складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря - ОСОБА_5 ,

прокурора - ОСОБА_6 ,

захисника - ОСОБА_7 (в режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Любешівського районного суду Волинської області від 17 квітня 2024 року, яким -

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з професійно-технічною освітою, пенсіонера, непрацюючого, одруженого, військовозобов`язаного, несудимого, -

визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.336 КК України, та йому призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

Строк відбування покарання ОСОБА_8 визначено рахувати з моменту приведення вироку до виконання,

В С Т А Н О В И В

Згідно вироку суду, ОСОБА_8 , визнаний винив в тому, що перебуваючи на обліку у другому відділі ІНФОРМАЦІЯ_2 (далі - ІНФОРМАЦІЯ_3 ) як військовозобов`язаний, будучи визнаним військово-лікарською комісією придатним до проходження військової служби, 20.06.2023 відмовився отримувати повістку про призов на військову службу під час мобілізації на особливий період, оголошеної указом Президента України №69/2022 «Про загальну мобілізацію» від 24.02.2022, та необхідність з`явитись 22.06.2023 до ІНФОРМАЦІЯ_4 , що по АДРЕСА_2 для подальшого проходження військової служби під час мобілізації.

Водночас ОСОБА_8 , всупереч вимогам ст.65 Конституції України, ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», указу Президента України від 24.02.2022 №69/2022, діючи умисно, з метою ухилення від призову на військову службу під час мобілізації на особливий період, будучи належним чином оповіщеним про прибуття, придатним за станом здоров`я для проходження військової служби та не маючи правових підстав на відстрочку, ухилився від призову на військову службу під час мобілізації на особливий період, зокрема о 17 год 00 хв 22.06.2023, без поважних причин не з`явився до пункту збору за адресою: АДРЕСА_2 перед відправленням у складі команди № НОМЕР_1 до військової частини для проходження військової служби за мобілізацією.

Таким чином, ОСОБА_8 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст. 336 КК України, а саме ухилився від призову на військову службу під час мобілізації на особливий період.

У поданій апеляційній скарзі захисник, не оспорюючи фактичних обставин справи та кваліфікацію дій, вважають вирок суду незаконним у зв`язку з невідповідністю призначеного покарання ступеню тяжкості злочину і особі обвинуваченого, безпідставного та невмотивованого призначення надто суворого покарання. Зазначає, що ОСОБА_8 є пенсіонером, 56 років, вину визнав повністю, щиро розкаявся у вчиненому, активно сприяв розкриттю злочину, має на утриманні тещу похилого віку. Просить вирок суду першої інстанції в частині призначеного покарання змінити та призначити покарання із застосування ст. 75 КК України.

До початку апеляційного розгляду захисник ОСОБА_7 подав до апеляційного суду клопотання про звільнення ОСОБА_8 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст.336 КК України на підставі ст.48 КК України.

Заслухавши доповідача, який виклав зміст оскаржуваного вироку суду першої інстанції, основні доводи клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності та апеляційної скарги захисника, який просив клопотання задовольнити та звільнити ОСОБА_8 від кримінальної відповідальності на підставі ст.48 КК України, міркування прокурора, який не заперечував щодо задоволення клопотання, перевіривши матеріали кримінального провадження, апеляційний суд доходить наступного висновку.

Згідно ч.1 ст.285 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Інститут звільнення від кримінальної відповідальності дозволяє не застосовувати жодну із форм реалізації кримінальної відповідальності до особи (осуд, покарання чи судимість).

Звільнення від кримінальної відповідальності згідно ст.48 КК України - це право, а не обов`язок суду.

А застосування ст.48 КК України є виправданим лише тоді, коли суд дійде висновку, що виправлення особи яка вчинила злочин, є можливим без фактичного застосування до неї заходів кримінально-правової репресії.

Відповідно до положень ст.48 КК України, особу, яка вперше вчинила кримінальний проступок або нетяжкий злочин, може бути звільнено від кримінальної відповідальності, якщо буде визнано, що на час кримінального провадження внаслідок зміни обстановки вчинене нею діяння втратило суспільну небезпечність або ця особа перестала бути суспільно небезпечною.

Зі змісту вказаної норми Закону вбачається, що необхідною підставою звільнення від кримінальної відповідальності є встановлення того, що протягом певного часу обстановка, яка оточувала особу на момент вчинення злочину, змінилась таким чином, що позитивно впливає на неї і робить маловірогідним вчинення даною особою нового тотожного або однорідного злочину.

При цьому, при вирішенні питання про звільнення особи від кримінальної відповідальності внаслідок зміни обстановки, за якої особа перестала бути суспільно небезпечною, суд повинен навести у судовому рішенні дані, які би свідчили про таку зміну обстановки та втрату суспільної небезпечності особою. Висновок про те, що особа перестала бути суспільно небезпечною, суд повинен зробити на підставі комплексного вивчення обстановки життєдіяльності суб`єкта та її впливу на його поведінку.

Відповідно до Постанови Пленум Верховного Суду України від 23.12.2005 № 12 «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності», судам необхідно розрізняти зміну обстановки в широкому розумінні, тобто соціальних, економічних, політичних, духовних, міжнаціональних, воєнних, міжнародних, природних, організаційних, виробничих та інших процесів у масштабах країни, регіону, області, міста, району, підприємства, установи, організації, та у вузькому, - тобто у об`єктивних (зовнішніх) умов життя, в яких перебувала особа на час вчинення злочину та які значною мірою позначались на її суспільній небезпечності. Для застосування ст.48 КК України необхідно встановити, що після вчинення певного злочину обстановка змінилася таким чином, що вчинене діяння вже не є суспільно небезпечним. Особу можна визнати такою, що перестала бути суспільно небезпечною, у разі, коли вона сама або обстановка навколо неї зазнала таких змін, що унеможливлюють вчинення нею нового злочину.

Як вбачається з довідки начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_9 №1873 від 09.05.2024 старшина ОСОБА_8 07.05.2024 призваний на військову службу у ЗСУ по загальній мобілізації на підставі Указу Президента України від 22.02.2022 №69/2022 та направлений для проходження військової служби у ВЧ НОМЕР_2 .

Отже, з моменту прийняття на військову службу, а саме з 07.05.2024, ОСОБА_8 набув статусу військовослужбовця - особи, яка проходить військову службу та розпочав виконання військового обов`язку проходження військової служби.

Відтак, з огляду на вищенаведене, з врахуванням тяжкості вчиненого ОСОБА_8 кримінального правопорушення, особи обвинуваченого, який раніше до кримінальної відповідальності не притягався і позитивно характеризується, його посткримінальної поведінки, колегія суддів приходить до висновку, що після вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст.336 КК України - ухилення від призову за мобілізацією на особливий період, та на момент апеляційного розгляду справи, змінилася обстановка, так як військовозобов`язаний ОСОБА_8 з 07.05.2024 по даний час проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_2 , а тому вчинене ним діяння втратило суспільну небезпечність.

Вказані обставини, на переконання апеляційного суду, свідчать про те, що обстановка, яка оточувала обвинуваченого на момент вчинення кримінального правопорушення, змінилася таким чином, що позитивно впливає на нього і робить маловірогідним вчинення ним нового тотожного або однорідного кримінального правопорушення. У результаті таких змін в житті обвинуваченого ОСОБА_8 істотно змінилась морально-юридична оцінка особи, у зв`язку з чим, на думку суду, втрачається доцільність застосування до неї заходів кримінально-правового впливу.

Згідно вимог ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Частинами 1, 4 ст.286 КПК України передбачено, що звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення здійснюється судом. Якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Відповідно до ч.3 ст.288 КПК України суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Виходячи з наведеного, апеляційний суд вважає обґрунтованим клопотання сторони захисту і приходить до висновку про те, що наявні усі необхідні підстави для звільнення обвинуваченого ОСОБА_8 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст.336 КК України, на підставі ст.48 КК України, відтак, вирок суду підлягає скасуванню, а кримінальне провадження відносно ОСОБА_8 - закриттю.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.376, 404, 405, 407 КПК України, Волинський апеляційний суд,

У Х В А Л И В

Клопотання захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 задовольнити.

Вирок Любешівського районного суду Волинської області від 17 квітня 2024 року щодо ОСОБА_8 ,- скасувати.

Звільнити ОСОБА_8 від кримінальної відповідальності за ст.336 КК України, на підставі ст.48 КК України, у зв`язку зі зміною обстановки.

Кримінальне провадження щодо обвинуваченого ОСОБА_8 закрити на підставі п.1 ч.2 ст.284 КПК України, у зв`язку з його звільненням від кримінальної відповідальності.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом трьох місяців з моменту її проголошення.

Головуючий

Судді: