У Х В А Л А

Іменем України

28 листопада 2024 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

слідчого судді: ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання: ОСОБА_2

за участю:

прокурора: ОСОБА_3 ,

підозрюваного: ОСОБА_4 ,

захисника: адвоката ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах слідчого управління Головного управління Національної поліції у Вінницькій області майора поліції ОСОБА_6 про продовження строку тримання під вартою, щодо підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вінниця, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , одруженого, раніше не судимого, який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Старший слідчий в особливо важливих справах слідчого управління Головного управління Національної поліції у Вінницькій області майор поліції ОСОБА_6 звернувся до суду з клопотанням, погодженим з прокурором ОСОБА_7 , про продовження строку тримання під вартою, щодо підозрюваного ОСОБА_4 .

Клопотання мотивовано тим, що СУ ГУНП у Вінницькій області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000700 від 03.10.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України.

В межах даного кримінального провадження ОСОБА_4 03.10.2024 о 14 год. 20 хв. затримано в порядку ст. 208 КПК України та 04.10.2024 йому повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України.

Слідчим суддею Вінницького міського суду Вінницької області щодо підозрюваного ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на шістдесят днів.

Заступником керівника Вінницької обласної прокуратури продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадженні.

Строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_4 у кримінальному провадженні закінчується 01.12.2024 о 14:20 год., однак завершити його у зазначений термін неможливо у зв`язку з необхідністю отримати та долучити до матеріалів провадження висновки призначених судових експертиз, зокрема медичної та дактилоскопічної, повідомити ОСОБА_4 про зміну раніше повідомленої підозри, здійснити відкриття матеріалів кримінального провадження в порядку ст. 290 КПК України, скласти обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування, виконати інші слідчі (розшукові) та процесуальні дії, в яких виникне необхідність для закінчення досудового розслідування у кримінальному провадженні.

Висновки зазначених експертиз мають істотне значення для судового розгляду, оскільки відомості, які в них містяться мають доказове значення і можуть бути використанні для доведення винуватості підозрюваного у вчинені інкримінованого йому кримінального правопорушення.

Тобто, додатковий строк необхідний для завершення проведення експертиз та отримання доказів, які можуть бути використані під час судового розгляду, і ці дії не могли бути здійснені чи завершені раніше з об`єктивних причин.

Особлива складність полягає у великому обсязі провадження щодо особливо тяжкого злочину, значною кількістю та тривалістю проведення експертиз, без висновків яких неможливо завершити досудове розслідування.

Під час обрання ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчим суддею враховані ризики, зазначені в ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме приймалось до уваги те, що підозрюваний ОСОБА_4 вчинив особливо тяжкий умисний злочин, за який передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк до п`ятнадцять років, а тому усвідомлюючи можливу відповідальність за вчинення кримінального правопорушення, він може спробувати переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, з метою уникнення кримінальної відповідальності за скоєне. Крім того, на даний час проводяться слідчі (розшукові) дії направлені на виявлення та фіксацію доказів, які можуть мати доказове значення під час досудового розслідування та судового розгляду, що також дає підстави вважати, що перебуваючи на волі він може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення. Також, ОСОБА_4 відомо місце проживання потерпілого, свідків, а тому перебуваючи на волі він зможе незаконно впливати на них. Стан здоров`я та вік підозрюваного ОСОБА_4 , дозволяють утримувати його під вартою.

На даний час досудовим розслідуванням не встановлено будь яких обставин, що свідчать про зменшення вказаних ризиків, тобто відсутні підстави для застосування більш м`якого запобіжного заходу у кримінальному провадженні.

На підставі викладеного слідчий, за погодженням з прокурором, звернувся до суду зі вказаним клопотанням та просив його задовольнити.

Прокурор ОСОБА_8 в судовому засіданні клопотання підтримав, просив продовжити підозрюваному запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування.

Підозрюваний ОСОБА_4 та його захисник адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечували проти задоволення клопотання, просили змінити підозрюваному запобіжний захід на цілодобовий домашній арешт, посилаючись на не правильну, на їх думку, кваліфікацію кримінального правопорушення та необґрунтованість підозри за статтею 115 КК України, відсутність ризиків, а також позицію потерпілого який не наполягає на утриманні підозрюваного під вартою.

За клопотанням адвоката ОСОБА_5 в судовому засіданні слідчим суддею заслухано думку потерпілого у даному кримінальному провадженні - ОСОБА_9 з приводу клопотання слідчого про продовження підозрюваному запобіжного заходу, який зазначив, що на його думку немає необхідності утримувати ОСОБА_4 під вартою та достатнім буде перебування підозрюваного під домашнім арештом. Крім того, ОСОБА_9 зазначив, що, на його думку, ОСОБА_4 не намагався його вбити, а вчинив дорожньо-транспортну пригоду та залишив місце ДТП.

Суд, дослідивши вказане клопотання, матеріали кримінального провадження № 0000700, заслухавши думку прокурора, пояснення підозрюваного та його захисника, дійшов висновку, що клопотання слідчого про продовження строку дії запобіжного заходу підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Судом встановлено, що СУ ГУНП у Вінницькій області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000700 від 03.10.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 03.10.2024 близько 14 год. 00 хв. ОСОБА_4 знаходився поряд із будинком АДРЕСА_1 , де у нього виник конфлікт із ОСОБА_9 , з приводу неналежного розміщення ним бетонних будівельних плит.

В цей час, під час суперечки у ОСОБА_4 виник злочинний умисел направлений на умисне вбивство ОСОБА_9 .

Реалізовуючи свій злочинний умисел, діючи умисно та усвідомлюючи, що посягає на життя та здоров`я іншої особи, розуміючи суспільну небезпеку своїх дій, їх наслідки у вигляді смерті потерпілого та бажаючи їх настання, ОСОБА_4 перебуваючи за кермом автомобіля «SKODA Octavia», д.н.з. НОМЕР_1 , на проїжджій частині здійснив умисний наїзд автомобілем на ОСОБА_9 , внаслідок чого останній отримав тілесні ушкодження та був госпіталізований до реанімаційного відділення МКЛ ШМД.

При цьому, ОСОБА_4 виконав усі дії, які вважав необхідними для умисного вбивства ОСОБА_9 , однак свій злочинний намір, направлений на позбавлення життя останнього до кінця не довів з причин, що не залежали від його волі.

03 жовтня 2024 року о 14 год. 20 хв. ОСОБА_4 затримано в порядку ст. 208 КПК України.

04 жовтня 2024 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України закінченому замаху на вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 05.10.2024 по справі №127/33094/24, залишеною без змін ухвалою Вінницького апеляційного суду від 11.10.2024, застосовано до підозрюваного ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто з 03.10.2024 по 01.12.2024.

В подальшому, постановою заступника керівника Вінницької обласної прокуратури ОСОБА_10 від 25.11.2024 продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000700 від 03.10.2024 за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України до трьох місяців, тобто до 04.01.2025.

Проаналізувавши зміст поданого клопотання та додані до нього документи слідчий суддя дійшов висновку про обґрунтованість повідомленої ОСОБА_4 підозри у вчиненні кримінального правопорушень, оскільки це підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: витягом з ЄРДР №0000700 від 03.10.2024; протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 03.10.2024; протоколом огляду місця події від 03.10.2024; протоколами огляду предмету; протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 03.10.2024; протоколом допиту потерпілого від 07.10.2024; протоколами допитів свідків; повідомленням про підозру від 04.10.2024, іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності, отриманими у встановленому порядку під час досудового розслідування у даному кримінальному провадженні.

Як зазначено вище, постановою заступника керівника Вінницької обласної прокуратури ОСОБА_10 від 25.11.2024 продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000700 від 03.10.2024 за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України до трьох місяців, тобто до 04.01.2025.

При цьому, строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_4 закінчується 01 грудня 2024 року, однак як пояснив у судовому засіданні прокурор завершити досудове розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою не представляється можливим у зв`язку з тим, що необхідно виконати наступне: отримати та долучити до матеріалів провадження висновки призначених судових експертиз, зокрема медичної та дактилоскопічної, повідомити ОСОБА_4 про зміну раніше повідомленої підозри, здійснити відкриття матеріалів кримінального провадження в порядку ст. 290 КПК України, скласти обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування, виконати інші слідчі (розшукові) та процесуальні дії, в яких виникне необхідність для закінчення досудового розслідування у кримінальному провадженні.

Висновки зазначених експертиз мають істотне значення для судового розгляду, оскільки відомості, які в них містяться мають доказове значення і можуть бути використанні для доведення винуватості підозрюваного у вчинені інкримінованого йому кримінального правопорушення.

Зі змісту положень частини п`ятої статті 199 КПК України вбачається, що слідчий суддя зобов`язаний продовжити строк тримання під вартою, якщо прокурором, слідчим буде доведено, що обставини, зазначені у частині 3 названої статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного під вартою, зокрема, що заявлені ризики не зменшилися, а також є обставини, які перешкоджають завершенню досудового розслідування.

Згідно зі статтею 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Статтею 177 КПК України передбачено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Вирішуючи питання доцільності продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя враховує вимоги пунктів 3 і 4 статті п`ятої Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Відповідно до статті 29 Конституції України кожна людина має право на свободу та особисту недоторканність. Ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше, як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, не допускається автоматичне продовження строків тримання під вартою (справи «Тейс проти Румунії», «Чанєв проти України»).

В той же час, Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси поваги до особистої свободи.

Перевіряючи обґрунтованість підозри, слідчий суддя виходить з того, що «обґрунтована підозра» означає наявність фактів чи інформації, які могли б переконати стороннього об`єктивного спостерігача, що особа, можливо, вчинила злочин (справа «Нечипорук і Йонкало проти України»).

На підставі викладеного, слідчий суддя при вирішенні питання про наявність підстав для задоволення клопотання враховує у своїй сукупності доведеність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, тяжкість та підвищену суспільну небезпеку інкримінованого злочину, тяжкість можливого покарання, наявність таких ризиків як можливість підозрюваного ухилятись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків та потерпілого, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення всіх обставин кримінального правопорушення, а також особу підозрюваного, який на час розгляду клопотання підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України, яке відноситься до категорії особливо тяжкого злочину, відповідальність за яке передбачена у виді позбавлення волі на строк від семи до п`ятнадцяти років.

Також, судом враховано особливості та заплановану тривалість досудового слідства, пов`язану з необхідністю додаткового часу для проведення слідчих дій та неможливістю у зв`язку з цим проведення всіх необхідних слідчих дій, які в свою чергу свідчать про наявність однієї з підстав надання строку для продовження тримання підозрюваного під вартою.

Суд звертає увагу на те, що на час розгляду клопотання вищевказані ризики, що встановлені ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 05.10.2024 про застосування запобіжного заходу не зменшилися. Відомостей, які б вказували про неможливість перебування ОСОБА_4 в місцях затримання, зокрема, за станом здоров`я під час розгляду клопотання надано не було, а тому слідчий суддя вважає, що заявлені ризики виправдовують тримання особи під вартою, що також доведено прокурором при розгляді даного клопотання.

Крім того, слідчим суддею врахована практика Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Посилання адвоката ОСОБА_5 та підозрюваного ОСОБА_4 на неправильність кваліфікації кримінального правопорушення та необґрунтованість підозри за статтею 115 КК України судом до уваги не приймається, з огляду на таке.

Питання повідомлення особі про підозру врегульоване нормами глави 22 КПК України.

Стандарт «достатніх підстав (доказів) для підозри» є нижчим ніж стандарт «обґрунтованої підозри». Для цілей повідомлення особі про підозру він передбачає наявність доказів, які лише об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним кримінальним правопорушенням (демонструють причетність до його вчинення) і вони є достатніми, щоб виправдати подальше розслідування для висунення обвинувачення або спростування такої підозри.

На стадії досудового розслідування слідчий суддя може, враховуючи визначення поняття «обґрунтована підозра» як існування фактів або інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, оцінити лише достатність зібраних доказів для підозри певної особи у вчиненні кримінального правопорушення, не вдаючись до їх оцінки як допустимих.

Таким чином визначальним, під час перевірки обґрунтованості підозри є причетність особи до вчинення злочину, яке є похідним від встановлення факту вчинення тих діянь, які підпадають під кваліфікацію кримінальних правопорушень, передбачених КК України.

У зв`язку із цим, слідчий суддя під час розгляду клопотання про продовження запобіжного заходу вирішує питання про доведеність тих обставин, на які посилається сторона захисту заперечуючи щодо клопотання, та чи можуть бути такі обставини підставою для висновку про недостатність доказів для повідомлення про підозру ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 115 КК України.

Органом досудового розслідування ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні закінченого замаху на вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.

За змістом повідомлення ОСОБА_4 від 04 жовтня 2024 року про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 115 КК України слідує наступне:

"Досудовим розслідуванням встановлено, що 03.10.2024 близько 14 год. 00 хв. ОСОБА_4 знаходився поряд із будинком АДРЕСА_1 , де у нього виник конфлікт із ОСОБА_9 , з приводу неналежного розміщення ним бетонних будівельних плит.

В цей час, під час суперечки у ОСОБА_4 виник злочинний умисел направлений на умисне вбивство ОСОБА_9 .

Реалізовуючи свій злочинний умисел, діючи умисно та усвідомлюючи, що посягає на життя та здоров`я іншої особи, розуміючи суспільну небезпеку своїх дій, їх наслідки у вигляді смерті потерпілого та бажаючи їх настання, ОСОБА_4 перебуваючи за кермом автомобіля «SKODA Octavia», д.н.з. НОМЕР_1 , на проїжджій частині здійснив умисний наїзд автомобілем на ОСОБА_9 , внаслідок чого останній отримав тілесні ушкодження та був госпіталізований до реанімаційного відділення МКЛ ШМД.

При цьому, ОСОБА_4 виконав усі дії, які вважав необхідними для умисного вбивства ОСОБА_9 , однак свій злочинний намір, направлений на позбавлення життя останнього до кінця не довів з причин, що не залежали від його волі."

На переконання слідчого судді, дані, що містяться у наданих до суду копіях матеріалів кримінального провадження №0000700, можуть переконати об`єктивного спостерігача у тому, що ОСОБА_4 , маючи тривалий конфлікт із ОСОБА_9 , міг вчинити замах на його вбивство, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 115 КК України, та виправдовують подальше розслідування.

В той же час, всі заперечення сторони захисту з цього приводу вказують тільки на необхідність перевірки та/або уточнення певних обставин версії сторони обвинувачення, можливу необхідність проведення додаткових слідчих та процесуальних дій, проведення експертних досліджень тощо, але не спростовують того, що наразі достатньо даних, які виправдовують подальше розслідування.

Як уже зазначалося, для вирішення питання щодо обґрунтованості повідомленої підозри оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину, доведення чи не доведення винуватості особи, з метою досягнення таких висновків, які необхідні суду при постановленні вироку, а з тією метою, щоб визначити вірогідність та достатність підстав причетності тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення, а також чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

При цьому, правильність кваліфікації дій особи, так само як і наявність чи відсутність в її діях складу злочину вирішуються виключно вироком суду та не підлягають вирішенню на досудовому провадженні.

За таких обставин та висновків, питання про те, чи утворюють зазначені в підозрі події склад злочину та чи правильно вони кваліфіковані за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 115 КК України. знаходиться за межами тих питань, які слідчий суддя вирішує на досудовому провадженні.

За визначенням Європейського суду з прав людини «обґрунтована підозра у вчиненні кримінального злочину, про яку йде мова у статті 5 § 1 (с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин».

Так, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

При цьому, обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування.

Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях Європейського суду з прав людини. Так, у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 23.10.1994 суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Аналізуючи надані слідчим для вивчення матеріали кримінального провадження щодо обґрунтованості здійснення повідомлення про підозру ОСОБА_4 , слідчий суддя, не вирішуючи наперед питання про винуватість підозрюваного у вчиненні інкримінованого йому злочину, допустимість доказів щодо встановлення його винуватості, вважає, що зміст таких матеріалів може свідчити про існування фактів і інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, а отже про існування обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 115 КК України.

Окремо варто зауважити, що обгрунтованість повідомленої ОСОБА_4 підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 115 КК України, перевірялася Вінницьким апеляційним судом при апеляційному перегляді ухвали слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області про застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу (справа №127/33094/24)

Що стосується пояснень наданих потерпілим ОСОБА_9 в судовому засіданні, щодо того, що на його думку, ОСОБА_4 не намагався його вбити, а вчинив дорожньо-транспортну пригоду та залишив місце ДТП, то такі посилання не приймаються судом до уваги, оскільки на даний час, ОСОБА_4 обгрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 115 КК України - замах на вбивство. При цьому, злочини пов`язані з порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керують транспортними засобами та завдання особам, у зв`язку з цим, тілесних ушкоджень різного ступеню тяжкості, в переважній більшості є необережними злочинами, тоді як ОСОБА_4 вчинено умисний злочин.

Окремо варто зазначити, що позиція потерпілого щодо запобіжного заходу не є визначальною при прийнятті рішення слідчим суддею.

З огляду на викладене слідчий суддя вважає за доцільне клопотання задовольнити та продовжити строк тримання підозрюваного ОСОБА_4 в межах строку досудового розслідування, тобто до 04 січня 2025 року (включно).

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 176 - 178, 183, 184, 186, 193, 196, 197, 199, 309, 372, 400 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого задовольнити.

Продовжити строк тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в межах строку досудового розслідування, тобто до 04 січня 2025 року (включно).

Ухвала про продовження строку тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_4 діє до 04 січня 2025 року.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя