У Х В А Л А

29.10.2024 м. Біла Церква

Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Біла Церква Київської області в приміщенні Білоцерківського міськрайонного суду Київської області в режимі відеоконференції з ДУ «Білоцерківська виправна колонія (№ 35)» клопотання

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженого вироком Обухівського районного суду Київської області від 02.11.2023 за ч. 4 ст. 185 України до 6 років 6 місяців позбавлення волі, на підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного за вироком Обухівського районного суду Київської області від 26.09.2023, більш суворим покаранням, остаточно призначено покарання у виді 6 років і 6 місяців позбавлення волі,

про застосування положень Закону № 3886-ІХ від 18.07.2024,

сторони кримінального провадження та інші учасники судового провадження: прокурор Білоцерківської окружної прокуратури ОСОБА_4 , представник Державної установи «Білоцерківська виправна колонія (№35)» ОСОБА_5 , засуджений ОСОБА_3

У С Т А Н О В И В:

До Білоцерківського міськрайонного суду Київської області надійшло клопотання засудженого ОСОБА_3 про застосування щодо нього положень Закону № 3886-ІХ від 18.07.2024.

У судовому засіданні засуджений ОСОБА_3 підтримав клопотання та просив його задовольнити.

Прокурор ОСОБА_4 вважав за необхідне задовольнити частково клопотання в засудженого, звільнити його від покарання призначеного за ч. 4 ст. 185 КК України вироками Обухівського районного суду Київської області від 02.11.2023 та від 07.08.2023та вважати його таким що засуджений та відбуває покарання за вироком Обухівського районного суду Київської області від 26.09.2023 за ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 357 КК України до 5 років позбавлення волі.

Представник колонії ОСОБА_5 підтримав позицію прокурора.

Заслухавши думку учасників судового процесу, дослідивши матеріали клопотання та додані до нього матеріали, суд встановив таке.

Засуджений ОСОБА_3 відбуває покарання за вироком Обухівського районного суду Київської області від 02.11.2023 за ч. 4 ст. 185 України до 6 років 6 місяців позбавлення волі, на підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного за вироком Обухівського районного суду Київської області від 26.09.2023, більш суворим покаранням, остаточно призначено покарання у виді 6 років і 6 місяців позбавлення волі.

При цьому вироком Обухівського районного суду Київської області від 26.09.2023 ОСОБА_6 був засуджений за ч. 1 ст. 357 КК України до 1 року обмеження волі, за ч. 4 ст. 185 КК України до 5 років позбавлення волі. На підставі ст.ст. 70, 72 КК України призначено остаточне покарання за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді 5 років позбавлення волі. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України ОСОБА_6 приєднано частину невідбутого покарання за вироком Обухівського районного суду від 07.08.2023 і остаточно призначено покарання за сукупністю вироків у виді 6 років позбавлення волі.

Вироком Обухівського районного суду від 07.08.2023 ОСОБА_6 було засуджено за ч. 4 ст. 185 КК України до 5 років позбавлення волі.

Пунктом 13 ч. 1 ст. 537 КПК України встановлено, що під час виконання вироків суд, визначений ч. 2 ст. 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України.

Згідно з п. 2 ч. 2 ст. 539 КПК України клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 10 (у частині клопотань про заміну покарання відповідно до частини третьої статті 57, частини першої статті 58, частини першої статті 62 Кримінального кодексу України), 11, 13, 13-2 частини першої статті 537 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 74 КК України передбачено, що особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання покарань.

Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 № 3886-IX (далі Закон № 3886-IX), який набув чинності 09.08.2024, внесено зміни до ст. 51 (Дрібне викрадення чужого майна) Кодексу України про адміністративні правопорушення.

За ст. 51 КУпАП (у редакції Закону № 3886-IX) передбачено відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Частиною 1 ст. 5 КК України передбачено, що Закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Об`єднаною палатою Касаційного кримінального суду Верховного Суду, у постанові від 07.10.2024 (справа № 278/1566/21) зроблений висновок про застосування відповідних частин статей 185, 190, 191 КК з урахуванням положень Закону N 3886-IX. Закон № 3886-IХ, яким внесено зміни до ст. 51 КУпАП, є законом про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність у значенні ст. 5 КК України для тих діянь, які до набрання цим Законом чинності вважались кримінальним правопорушенням, однак після набрання ним чинності підпадають під ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 51 КУпАП. Зміни, внесені цим законом мають зворотну силу в часі.

У ході з`ясування, чи перевищує вартість викраденого розмір, визначений ст. 51 КУпАП, має братися до уваги розмір неоподаткованого мінімуму доходів громадян, установлений на час вчинення правопорушення, з урахуванням положень п. 5 підрозділу 1 розділу ХХ та пп 169.1.1 п. 169.1 ст. 169 розділу IV Податкового кодексу України.

Пункт 5 підрозділу 1 розділу XX Податкового Кодексу України передбачає, що якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної пп. 169.1.1 п. 169.1 статті 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року.

Приписами підпункту 169.1.1 п. 169.1 ст. 169 розділу IV Податкового кодексу України розмір податкової соціальної пільги визначений у розмірі, що дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет на 2023 рік» прожитковий мінімум для працездатної особи станом на 01.01.2023 встановлений на рівні 2 684,00 грн.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет на 2022 рік» прожитковий мінімум для працездатної особи станом на 01.01.2022 встановлений на рівні 2 481,00 грн.

Отже для кваліфікації викрадення майна за нормами відповідних статей КК України, його вартість, відповідно до чинних норм законодавства, для 2022 року має перевищувати 2 481,00 грн, а для 2023 року має перевищувати 2 684,00 грн.

Судом встановлено, що вироком Обухівського районного суду Київської області від 02.11.2023 ОСОБА_3 засуджений за вчинення 16.07.2023 таємного викрадення чужого майна на суму 375.50 грн та 19.07.2023 - на суму 412.22 грн.;

вироком Обухівського районного суду Київської області від 07.08.2023 ОСОБА_6 за вчинення 10.12.2022 крадіжки на суму 490.00 грн, 20.12.2022 - на суму 980.00 грн, 25.12.2022 - на суму 490 грн та на суму 768.33 грн, 27.04.2023 на суму 2 300.00 грн, 07.05.2023 - на суму 485.66 грн, 07.05.2023 - на суму 1 173.60 грн;

Відтак, на день розгляду клопотання діяння, передбачені ч. 4 ст. 185 КК України за вчинення яких засуджено ОСОБА_6 наразі не можуть вважатись кримінальними правопорушеннями, оскільки вартість майна, яким він заволодів шляхом зловживання довірою та вартість викраденого майна, не перевищує граничної вартості майна, за викрадення якого передбачено саме кримінальну відповідальність.

Враховуючи, що ОСОБА_6 згідно вироків Обухівського районного суду Київської області від 07.08.2023 та від 02.11.2023 викрав чуже майно, на суму меншу двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян станом на день вчинення крадіжки, тобто кримінальна караність вчинених ним діянь відповідно до вимог Закону України № 3886-ІХ усунута, суд дійшов висновку про необхідність звільнити засудженого від призначеного покарання за цими вироками.

Разом з тим, згідно вироку Обухівського районного суду Київської області від 26.09.2023 ОСОБА_6 засуджено за ч. 4 ст. 185 КК України за вчинення 06.06.2023 16 епізодів крадіжки чужого майна, в тому числі і на суму 3 270.00 грн, яка перевищує 2 684.00грн. Таким чином на день розгляду клопотання, діяння, за вчинення якого ОСОБА_6 засуджено цим вироком залишається вважатись кримінальним правопорушенням, оскільки вартість майна за таємне викрадення якого він засуджений перевищує два неоподаткованих мінімуми доходів громадян станом на день крадіжки. З огляду на те, що особу можна звільнити від покарання, призначеного за конкретною частиною чи статтею КК України, а не окремим епізодом, який входить до складу кримінального правопорушення, то, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення його клопотання у цій частині.

Поряд з тим, суд вважає що вирок суду від 26.09.2023 слід привести у відповідність до Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» №3886-IX від 18.07.2024, зокрема, ОСОБА_3 слід вважати засудженим та таким що відбуває покарання за вироком Обухівського районного суду Київської області від 26.09.2023 за ч. 1 ст. 357, ч. 4 ст. 185 КК України, ст.ст. 70, 72 КК України до 5 років позбавлення волі.

Керуючись ст. 74, КК України, статтями 376, 535, 537 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Задовольнити частково клопотання засудженого ОСОБА_3 про застосування положень Закону № 3886-ІХ від 18.07.2024.

Звільнити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від покарання, призначеного вироком Обухівського районного суду Київської області від 07.08.2023 за ч. 4 ст. 185 КК України у виді 5 років позбавлення волі та від покарання призначеного вироком Обухівського районного суду Київської області від 02.11.2023 за ч. 4 ст. 185 КК України у виді 6 років 6 місяців позбавлення волі, на підставі ч. 2 ст. 74 КК України у зв`язку із усуненням караності вчиненого ним діяння, відповідно до положень Закону України № 3886-ІХ від 18.07.2024 року, негайно.

Привести у відповідність чинному законодавству вирок Обухівського районного суду Київської області від 26.09.2023.

Вважати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким, що засуджений та відбуває покарання за вироком Обухівського районного суду Київської області від 26.09.2023 за ч. 4 ст. 185 КК України у виді 5 років позбавлення вол, за ч. 1 ст. 357 КК України у виді 1 року обмеження волі.

На підставі ст.ст. 70, 72 КК України призначити ОСОБА_3 остаточне покарання за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області протягом семи днів з дня її оголошення, а засудженим з моменту вручення йому копії судового рішення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення семиденного строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_7