Провадження № 1-кс/752/5401/24
У Х В А Л А

17 липня 2024 року слідчий суддя Голосіївського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання цивільного позивача ОСОБА_3 про арешт майна у межах кримінального провадження № 0000800 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України про накладення арешту на майно,

в с т а н о в и в :

до слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва звернувся цивільний позивач ОСОБА_3 із клопотанням про арешт майна у межах кримінального провадження № 0000800 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

В обгрунтування клопотання зазначає, що слідчим управлінням Головного управління Національної поліції у м. Києві розпочато досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000800 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

04.07.2024 року у зазначеному кримінальному провадженні мене, ОСОБА_3 , визнано потерпілим, а саме, вручено пам`ятку про процесуальні права та обов`язки потерпілого та допитано в статусі потерпілого.

Цивільний позивач зазначав, що відповідно до матеріалів кримінального провадження восени 2015 року між мною, ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та її сином - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 було досягнуто усної згоди, відповідно до якої, я надав ОСОБА_4 грошові кошти в сумі 2 350 000,00 доларів США, а ОСОБА_4 зобов`язувалась повернути вказані кошти не пізніше 2022 року. Кошти були передані мною в готівковій формі, однією сумою, в офісі за адресою: м. Київ, вул. Мечникова, 2 (бізнес-центр « Парус ») у присутності ОСОБА_6 . Крім того, про факт передачі коштів ОСОБА_4 в сумі 2 350 000,00 доларів США був обізнаний також ОСОБА_7 .

Відповідно до досягнутих домовленостей зазначена сума грошових коштів ОСОБА_4 та ОСОБА_5 була використана на розвиток сільськогосподарського бізнесу через компанію ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ДІАМАНТ - АГРО» () шляхом викупу (оренди) земель сільськогосподарського призначення в Харківській та Сумській областях, придбання нерухомого майна для організації підсобного господарства, придбання та оренди техніки. Операційна діяльність мала здійснюватися через компанію ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФАЛЬКОН-УКРАЇНА» (). В подальшому, я повинен був вступити офіційно до даного бізнесу та мати частку прибутку. На момент надання коштів ОСОБА_4 та ОСОБА_5 здійснювали аналогічний бізнес через свою компанію ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ДІАМАНТ - АГРО» (), в якій ОСОБА_4 та ОСОБА_5 є засновниками.

Так, грошові кошти в сумі 2 350 000,00 доларів США були передані мною особисто ОСОБА_4 без написання розписки. На момент передання коштів ОСОБА_4 обіцяла укласти відповідний договір позики, що в дальшому зроблено не було, а від останньої надходили лише обіцянки вчинити дану дію в майбутньому. В подальшому, після настання строку повернення коштів ОСОБА_4 та ОСОБА_5 розпочали уникати спілкування та ухилялися від будь-яких контактів зі мною. Крім того, після початку активних військових бойових дій 24.02.2022 року, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 покинули територію України та наразі проживають в Австрії. На даний час, через спільних знайомих, мені стало відомо, що ОСОБА_4 та ОСОБА_5 налаштовують девелоперський бізнес в Австрії, та так як в Україні триває війна, вони не планують повертатись до України та мають на меті продати ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ДІАМАНТ - АГРО» () з усіма активами, а також інше рухоме та нерухоме майно, що в них наявне, а кошти від продажу якого будуть вкладені в бізнес в Австрії.

Відповідно до матеріалів кримінального провадження ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є засновником (учасником) ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ДІАМАНТ - АГРО» (), розмір внеску до статутного фонду: 495 000,00 грн., частка (%): 99,00%, що підтверджується інформацією з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань Міністерства юстиції України.

Цивільний позивач зазначав, що отримані від нього кошти були направлені ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на придбання рухомого та нерухомого майна з метою здійснення господарської діяльності, а також, для поповнення обігових коштів для здійснення господарської діяльності.

Таким чином, належним способом захисту його порушених майнових прав вважає накладення арешту на належне ТОВАРИСТВУ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ДІАМАНТ - АГРО» () рухоме та нерухоме майно, що забезпечить часткове покриття збитків завданих ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в результаті вчинення шахрайських дій. Стверджував, що громадяни ОСОБА_4 та ОСОБА_5 не мають на меті реального повернення мені вказаних грошей, у зв`язку із тим, що громадянка ОСОБА_4 здійснює повний контроль над ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ДІАМАНТ - АГРО», існує реальна загроза того, що з даного підприємства умисними діями буде виведено (відчужено) підконтрольним даним особам юридичним або фізичним особам усі цінні активи, а саме рухоме та нерухоме майно, а також грошові кошти, які знаходяться на банківських рахунках даного підприємства.

Як на правову підставу для накладення арешту покликається на п. 4 ч. 2 ст. 170 КПК України - відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення.

В судовому засіданні представник заявника клопотання відсутній, до суду звернувся з заявою про розгляд клопотання за його відсутності, просив задовольнити з підстав викладених у ньому.

Власник майна, в порядку ч. 2 ст. 172 КПК України, в судове засідання не викликався.

Дослідивши надані представниками докази та матеріали, оцінивши їх в сукупності за своїм внутрішнім переконанням, слідчим суддею встановлено наступне.

Слідчим управлінням Головного управління Національної поліції у м. Києві розпочато досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000800 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

Постановами слідчого СУ ГУНП у м. Києві від 04.07.2024 року ОСОБА_3 визнано потерпілим та цивільним позивачем в межах вказаного кримінального провадження.

Вирішуючи питання щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення клопотання, а також здійснюючи судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні, слідчий суддя виходить із наступного.

За приписами ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно ст. 7 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на засадах, в тому числі, верховенства права, згідно якої людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави, законності, згідно якої під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства, а також недоторканості права власності, відповідно до якої позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Так, відповідно до п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження.

Відповідно до ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку . Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Арешт майна допускається з метою забезпечення, в тому числі, збереження речових доказів; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Заявник обґрунтовує необхідність арешту з метою відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення.

Разом з тим, відповідно до ч. 6 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.

Таким чином, у даному випадку визначальним є те, що вказаний арешт може бути накладений не інакше, як на майно особи, якій повідомлено про підозру, пред`явлено обвинувачення, засуджено та/або майно особи, яка в силу закону несе відповідальність за шкоду, заподіяну зазначеними особами.

Відповідно, відсутність повідомлення про підозру, пред`явленого обвинувачення чи факту засудження особи, у межах вказаного кримінального провадження, унеможливлює накладення арешту із вищевказаної підстави.

Як вже було зазначено, жодній особі у даному кримінальному провадженні не було повідомлено про підозру, як і не пред`явлено обвинувачення, та відповідно не засуджено.

Відтак, правові підстави для задоволення заявленого клопотання відсутні.

Разом з тим, оскільки мова йде про накладення арешту на майно третьої особи, у кримінальному проваджені, де жодній особі не було повідомлено про підозру, із відповідним клопотанням про арешт майна цієї особи вправі звертатись лише прокурор, за умови, що майно відповідає критеріям, визначеним ст. 98 КПК України, та з врахуванням положень, передбачених процесуальним законом, в тому числі, але не обмежуючись ст. 132, 170, 171 КПК України.

Враховуючи зазначене вище та керуючись ст. 2, 7, 16, 131, 132, 170, 309, 372, 376 КПК України, слідчий суддя -

п о с т а н о в и в :

у задоволенні клопотання цивільного позивача ОСОБА_3 про арешт майна у межах кримінального провадження № 0000800 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України про накладення арешту на майно - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1