Справа № 496/6709/24
Провадження № 1-кс/496/2348/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

повний текст

04 листопада 2024 року Біляївський районний суд Одеської області в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

представників скаржника адвоката ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Біляївка скаргу адвоката ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_6 на постанову дізнавача СД ВП № 2 ОРУП № 2 ГУ НП в Одеській області старшого лейтенанта ОСОБА_7 про зупинення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000084 від 08.04.2024 року за ст. 356 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Адвокат ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_6 звернулась до слідчого судді із скаргою на постанову дізнавача у зазначеному кримінальному провадженні та просить скасувати її.

Скарга обґрунтована тим, що у провадженні ВП № 2 ОРУП № 2 ГУ НП в Одеській області перебувають матеріали досудового розслідування, внесеного до ЄРДР за № 0000084 від 08.04.2024 року за ознаками ст. 356 КК України.

Після ознайомлення з матеріалами кримінального провадження, адвокатом встановлено, що постанова про зупинення досудового розслідування та оголошення розшуку підозрюваного від 16.09.2024 року винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права з наступних підстав.

В порушення ст. 280 КПК України, дізнавач, за погодженням прокурора, при обґрунтуванні обставин, які слугували підставами для винесення постанови про зупинення досудового розслідування та оголошення розшуку підозрюваного від 16.09.2024 року, посилаються на неіснуючі норми законодавства та зазначають у постанові наступне: «відповідно до п.2 ч.1 ст.217 КПК України досудове розслідування може бути зупинене після повідомлення особі про підозру у разі, якщо підозрюваний переховується від органів слідства та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності і його місцезнаходження невідоме». Однак, діюча редакція вказаного Кодексу має інший зміст, що призвело до хибних висновків слідства.

Також, при винесенні вищевказаної постанови, дізнавач зазначив, що керувався ст. 281 КПК України: «якщо під час досудового розслідування місцезнаходження підозрюваного невідоме, то слідчий, прокурор оголошує його розшук, про що вказується в постанові про зупинення досудового розслідування, якщо таке рішення приймається, відомості про що вносяться Єдиного реєстру досудових розслідувань».

Разом з тим, діюча редакція ст. 281 КПК України вказує, що якщо під час досудового розслідування місцезнаходження підозрюваного невідоме або він виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України чи за межами України та не з`являється без поважних причин на виклик слідчого, прокурора за умови його належного повідомлення про такий виклик, слідчий, прокурор оголошує розшук такого підозрюваного.

До оголошення підозрюваного в розшук слідчий, прокурор зобов`язаний вжити заходів щодо встановлення його місцезнаходження. Однак, відомості про те, що до зупинення досудового розслідування слідчий, дізнавач виконав всі слідчі (розшукові) та інші процесуальні дії, проведення яких необхідне та можливе, а також всі дії для здійснення розшуку підозрюваного та/або вжито заходів щодо встановлення його місцезнаходження не зазначені, а також не надано доказів вчинення відповідних дій та заходів.

Крім того, в порушення ч. 4 ст. 281 КПК України, копія винесеної постанови не була надіслана ні стороні захисту, ні підозрюваному.

Представник скаржника адвокат ОСОБА_4 в судовому засідання підтримала подану скаргу та просить скасувати постанову про зупинення провадження та оголошення розшуку ОСОБА_6 .

Представник скаржника - адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні наполягав на задоволенні скарги та зазначив, що ОСОБА_6 не ухиляється від явки до дізнавача, його належним чином не повідомили про необхідність прибути до органу дізнання, місцезнаходження ОСОБА_6 легко встановити, за вказаних обставин оголошення ОСОБА_6 в розшук виконано безпідставно, зупиняти провадження не було необхідним. Також захисник ОСОБА_5 пояснив, що ОСОБА_6 будучі обізнаним про те, що його викликають до органу досудового розслідування та відносно нього існує кримінальне провадження не з`являється до дізнавача за порадою саме захисника.

Прокурор в судовому засіданні заперечував проти скарги на постанову про оголошення розшуку підозрюваного та зупинення провадження. Пояснив, що 11.09.2024 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру, та проведено комплекс дій для встановлення місцезнаходження підозрюваного ОСОБА_6 , зокрема допитані сусіди підозрюваного ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , які повідомили, що місцезнаходження ОСОБА_6 їм невідоме та що наразі за домашньою адресою він не проживає. Крім того, дізнавачем неодноразово здійснювались виїзди за місцем мешкання підозрюваного, однак останній відсутній за вказаною адресою. Крім того, поштовим зв?язком ОСОБА_6 було викликано і для вручення повідомлення про підозру, і для допиту в якості підозрюваного.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали скарги, заслухавши думку учасників судового засідання, дійшов наступних висновків.

Встановлено, що ВП № 2 ОРУП № 2 ГУНП в Одеській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000084 від 08.04.2024 року.

11.09.2024 року у кримінальному провадженні № 0000084 від 08.04.2024 року відносно ОСОБА_6 складено письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356 КК України.

16.09.2024 року постановою дізнавача було зупинено досудове розслідування та оголошено в розшук підозрюваного ОСОБА_6 .

Відповідно до положень п. 2 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора: рішення слідчого, дізнавача, прокурора про зупинення досудового розслідування - потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 280 КПК України, досудове розслідування може бути зупинене після повідомлення особі про підозру у разі, якщо: 2) оголошено в розшук підозрюваного.

Про оголошення розшуку виноситься окрема постанова, якщо досудове розслідування не зупиняється, або вказується в постанові про зупинення досудового розслідування, якщо таке рішення приймається, відомості про що вносяться до Єдиного реєстру досудових розслідувань (ч.2 ст.281 КПК України).

Таким чином, на стадії досудового розслідування до слідчого судді може бути оскаржена постанова про зупинення досудового розслідування з підстав оголошення розшуку підозрюваного, однак не саме оголошення розшуку чи постанова про це, оскільки як зазначено в ч.2 ст.281 КПК України оголошення розшуку не завжди супроводжується зупиненням досудового розслідування.

Згідно ч. 4 ст. 280 КПК України досудове розслідування зупиняється вмотивованою постановою прокурора або слідчого, дізнавача за погодженням з прокурором, відомості про що вносяться до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Частиною 5 статті 110 КПК України встановлено, що рішення слідчого, дізнавача, прокурора приймається у формі постанови. Постанова слідчого, дізнавача, прокурора складається з: 1) вступної частини, яка повинна містити відомості про: місце і час прийняття постанови; прізвище, ім`я, по батькові, посаду особи, яка прийняла постанову; 2) мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про: зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу; 3) резолютивної частини, яка повинна містити відомості про: зміст прийнятого процесуального рішення; місце та час (строки) його виконання; особу, якій належить виконати постанову; можливість та порядок оскарження постанови. Постанова слідчого, дізнавача, прокурора виготовляється на офіційному бланку та підписується службовою особою, яка прийняла відповідне процесуальне рішення.

Таким чином, слідчий суддя на даному етапі може перевірити вмотивованість постанови про зупинення досудового провадження.

Так, відповідно до ч. 2 ст. 280 КПК України до зупинення досудового розслідування слідчий, дізнавач зобов`язаний виконати всі слідчі (розшукові) та інші процесуальні дії, проведення яких необхідне та можливе, а також всі дії для здійснення розшуку підозрюваного, якщо зупинити досудове розслідування необхідно у зв`язку з обставинами, передбаченими пунктом 2 частини першої цієї статті.

Разом з цим, аналіз положень ч. 2 ст. 280 КПК України та абз. 2 ч. 1 ст. 281 КПК України свідчить про те, що поняття «здійснення розшуку підозрюваного» та «встановлення місцезнаходження підозрюваного» є тотожними.

Так, відповідно до абз. 1 ч. 1 ст. 281 КПК України, якщо під час досудового розслідування місцезнаходження підозрюваного невідоме або він виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України чи за межами України та не з`являється без поважних причин на виклик слідчого, прокурора за умови його належного повідомлення про такий виклик, слідчий, прокурор оголошує розшук такого підозрюваного.

Аналіз зазначеної норми процесуального закону дає підстави зробити висновок, що оголошення у розшук підозрюваного здійснюється у разі якщо він не з`являється без поважних причин на виклик слідчого, прокурора, за умови його належного повідомлення про такий виклик, і наявності однієї з наступних умов:

1) якщо під час досудового розслідування місцезнаходження підозрюваного невідоме;

2) підозрюваний виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України;

3) підозрюваний виїхав та/або перебуває за межами України.

При цьому, термін "місцезнаходження" згадується тільки у першій умові.

Абзацом 2 ч. 1 ст. 281 КПК України передбачено, що до оголошення підозрюваного в розшук слідчий, прокурор зобов`язаний вжити заходів щодо встановлення його місцезнаходження.

Ознайомившись з матеріалами кримінального провадження № 0000084 від 08.04.2024 року за ст. 356 КК України, слідчий суддя встановив, що з метою вручення повідомлення про підозру від 11.09.2024 року та виклику до органу дізнання для допиту в якості підозрюваного, органом досудового розслідування виконано виїзд 11, 12 та 13 листопада 2024 року за адресою проживання ОСОБА_6 , а саме АДРЕСА_1 , яку ОСОБА_6 сам зазначав адресою свого проживання в заявах до дізнавача, про що складено рапорти від 11.09.2024 року, 12.09.2024 року та 13.09.2024 року дізнавачем СД ВП № 2 ОРУП № 2 ГУ НП в Одеській області ОСОБА_10 .

Крім цього, 11.09.2024 року засобами поштового направлення на адресу проживання ОСОБА_6 та на адресу Комунального підприємства «Житлово-комунального сервісу» «Хмельницький», під управлінням якого знаходиться житловий будинок АДРЕСА_2 , де проживає ОСОБА_6 було направлено повідомлення про підозру у вказаному кримінальному провадженні.

13.09.2024 року засобами поштового направлення на адресу проживання ОСОБА_6 було направлено повістку про виклик в якості підозрюваного до органу дізнання, що підтверджується поштовим повідомлення та описом вкладення конверту.

Однак, ОСОБА_6 за адресою проживання не було встановлено, та за повісткою він до дізнавача не прибув.

Слід зазначити, що вказана адреса проживання, зазначалась самим ОСОБА_6 у його заявах та поясненнях у кримінальному провадженні, а також в матеріалах кримінального провадження № 0000084 від 08.04.2024 року за ознаками ст. 356 КК України, наявна копія договору дарування садового будинку від 06.11.2023 року, який був посвідчений приватним нотаріусом Біляївського районного нотаріального округу Одеської області, де ОСОБА_6 у нотаріуса особисто зазначено адресу свого проживання - АДРЕСА_1 .

Таким чином, за наявності врученої підозри від 11.09.2024 року у відповідності КПК України, дізнавач СД ВП № 2 ОРУП № 2 ГУ НП в Одеській області ст. лейтенант ОСОБА_11 постановив про зупинення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000084 від 08.04.2024 року за ст. 356 КК України, мотивуючи її тим, що проведеними слідчими та іншими процесуальними діями встановити місцезнаходження ОСОБА_6 не надалося можливим.

Отже суд вважає, що у ході проведення досудового розслідування дізнавач обґрунтовано дійшов висновку, що підозрюваний ОСОБА_6 умисно переховується від слідства та прокуратури, будучі підозрюваним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ст. 356 КК України.

Крім того, постанова дізнавача відповідає вимогам статті 110 КПК України, зокрема, містить вступну частину, прізвище, ім`я, по батькові, посаду особи, яка прийняла постанову, мотивувальну частину, яка містить відомості про підстави для прийняття відповідного рішення, що зазначені вище, резолютивну частину, яка містить відомості про зміст прийнятого процесуального рішення, підпис особи, яка прийняла відповідне процесуальне рішення, підпис особи, яка погодила прийняте рішення.

Частина 5 ст. 110 КПК України встановлює вимогу про необхідність зазначення, що саме стало підставою для прийняття відповідної постанови.

Прийняття рішення про необхідність проведення тих чи інших слідчих/процесуальних дій (оголошення у розшук особи) під час досудового розслідування перебуває в межах дискреційних повноважень слідчого/прокурора, які є самостійними у своїй процесуальній діяльності (ч. 1 ст. 36, ч. 5 ст. 40 КПК України).

Таким чином, у постанові дізнавача про зупинення провадження та оголошення розшуку підозрюваного зазначено обставини, які стали підставами для зупинення досудового розслідування, та такі підстави передбачені законом у відповідності до п. 2 ч. 1 ст. 280 КПК України, а також зазначено мотиви прийняття постанови.

Щодо зауваження представника скаржника на посилання дізнавача у постанові про зупинення досудового розслідування та розшук підозрюваного на неіснуючі норми законодавства, що призвело до хибних висновків слідства, то слідчий суддя, вивчивши в нарадчій кімнаті матеріали кримінального провадження, встановив, що дізнавач СД ВП № 2 ОРУП № 2 ГУ НП в Одеській області ст. лейтенант поліції ОСОБА_12 16.09.2024 року виніс постанову про виправлення описок допущених в постанові про зупинення досудового розслідування та оголошення розшуку підозрюваного від 16.09.2024 р., вказавши вірно шостий абзац другої сторінки мотивувальної частини постанови, посилаючись на п. 2 ч. 1 ст. 280 КПК України, та сьомий абзац другої сторінки мотивувальної частини постанови, про посилання на ч. 1 та 2 ст. 281 КПК України.

Відповідно до ч.2 ст. 307 КПК України, ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого, дізнавача чи прокурора; 1-1) скасування повідомлення про підозру; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.

За вказаних обставин, слідчий суддя прийшов до висновку про відмову у задоволенні скарги.

Керуючись ст. 303, 309 КПК України,-

П О С Т А Н О В И В:

Скаргу адвоката ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_6 на постанову дізнавача СД ВП № 2 ОРУП № 2 ГУ НП в Одеській області старшого лейтенанта ОСОБА_7 про зупинення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000084 від 08.04.2024 року за ст. 356 КК України залишити без задоволення.

Матеріали кримінального провадження будуть повернуті прокурору після складання та оголошення повного тексту ухвали суду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали виготовлено та оголошено 08 листопада 2024 року о 10:10 годинні в приміщенні Біляївського районного суду Одеської області в кабінеті № 13.

Слідчий суддя ОСОБА_1