Справа № 575/1148/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" вересня 2024 р. м. Охтирка

Охтирський міськрайонний суд Сумської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря

судового засідання ОСОБА_2 ,

учасників кримінального провадження:

обвинуваченого ОСОБА_3 / в режимі відео конференції/,

захисника ОСОБА_4 / в режимі відео конференції/,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Охтирка заяву обвинуваченого ОСОБА_3 про відвід судді Охтирського міськрайонного суду Сумської області ОСОБА_5 від розгляду обвинувального акту у кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000025 від 10 лютого 2022 року, відносно нього за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 1 ст. 209, ч. 2 ст. 366 КК України,

УСТАНОВИВ:

06 вересня 2024 року обвинувачений ОСОБА_3 подав письмову заяву про відвід головуючої судді ОСОБА_5 . Свій відвід мотивує тим, що 04 вересня 2024 року ним подано скаргу до Вищої Ради Правосуддя на суддю Охтирського міськрайонного суду Сумської області ОСОБА_5 з підстав, передбачених ст. 106 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» через існування ознак дисциплінарного правопорушення в діяльності судді. Вважає, що цей факт унеможливлює подальший розгляд справи за його обвинуваченням, зважаючи на обставини, вказані у скарзі. Більш того після направлення скарги та подальшого відкриття Вищою Радою Правосуддя дисциплінарного провадження вони /він та суддя/ фактично стануть сторонами дисциплінарного провадження, що докорінно змінить відношення судді до нього. Вказує, що суддя в межах проведення підготовчого судового засідання допускала на його думку ряд порушень норм КПК України щодо не з`ясування думки учасників кримінального провадження про можливість продовження судового розгляду без участі представника потерпілого, можливості призначення судового засідання, розгляду заявленого їй відводу стороною захисту, розгляду клопотань захисника. Крім цього вважає, що суддею порушено його право на захист, зокрема під час підготовчого судового засідання не було роз`яснено його право заявити клопотання про розгляд кримінального провадження колегіально судом у складі трьох суддів, оскільки він обвинувачується у вчиненні злочину, за який передбачена міра покарання більше 10 років позбавлення волі. Всі ці обставини стали підставою для його звернення зі скаргою до Вищої Ради Правосуддя.

Заява ОСОБА_3 про відвід судді 06 вересня 2024 року була передана на автоматичний розподіл. В результаті автоматичного розподілу цієї заяви між суддями Охтирського міськрайонного суду Сумської області 06 вересня 2024 року визначено суддю ОСОБА_1 , судовий розгляд призначено на 09 вересня 2024 року на 15-00 годину.

В судовому засіданні заявник ОСОБА_3 свою заяву підтримав та доповнив, що після подання 04 вересня 2024 року ним скарги на суддю ОСОБА_5 до Вищої Ради Правосуддя, наступного дня він зателефонував на гарячу лінію Вищої Ради Правосуддя, йому було повідомлено, що його скарга зареєстрована 05 вересня 2024 року за № М-4298/0/7-24. Просить заяву про відвід судді задовольнити.

Захисник обвинуваченого, адвокат ОСОБА_4 , в судовому засіданні заяву про відвід підтримав, вважає, що є достатньо підстав для звернення зі скаргою на суддю до Вищої Ради Правосуддя, що унеможливлює її подальшу участь у судовому розгляді кримінального провадження.

В судове засідання представник потерпілого Кириківської селищної ради ОСОБА_6 подав заяву про розгляд заяви про відвід судді без його участі, при вирішенні заяви покладається на розсуд суду /а.с. 17/.

Прокурор та суддя ОСОБА_5 в судове засідання не прибули, будучи повідомленими належним чином про дату, час та місце розгляду заяви.

З урахуванням думки заявника, його захисника суд вважає за можливо розглянути заяву про відвід судді у відсутність вказаних осіб.

Дослідивши заяву, заслухавши пояснення заявника, його захисника, суд дійшов висновку, що вона підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до статті 21 КПК України кожному гарантується право на справедливий розгляд та вирішення справи в розумні строки незалежним і неупередженим судом, створеним на підставі закону.

Вимога законності складу суду в конкретному судовому провадженні спрямована на забезпечення права на справедливий суд, закріпленого в статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року, яка є частиною національного законодавства.

Так, згідно з пунктом 1 статті 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (частина 5 статті 9 КПК України).

У практиці Європейського суду з прав людини недодержання вимог щодо складу суду визнається порушенням положень статті 6 Конвенції щодо необхідності розгляду справи незалежним і безстороннім судом, установленим законом.

Підстави для відводу (самовідводу) судді у кримінальному провадженні визначені у статтях 75 та 76 КПК України.

Відповідно до частини першої статті 75 КПК України суддя не може брати участь у кримінальному провадженні:

1/ якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача;

2/ якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник;

3/ якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження;

4/ за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості;

5/ у випадку порушення встановленого ч. 3 ст. 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи. У складі суду, що здійснює судове провадження, не можуть бути особи, які є родичами між собою.

Відповідно до ст. 80 КПК України за наявності підстав, передбачених статями 75-79 цього Кодексу, слідчий суддя, суддя, присяжний, прокурор, слідчий, захисник, представник, експерт, спеціаліст, перекладач, секретар судового засідання зобов`язані заявити самовідвід. За цими ж підставами їм може бути заявлено відвід особами, які беруть участь у кримінальному провадженні. Заяви про відвід можуть бути заявлені як під час досудового розслідування, так і під час судового провадження. Заяви про відвід під час судового провадження подаються до початку судового розгляду. Відвід повинен бути вмотивованим.

Порядок вирішення питання про відвід визначено статтею 81 КПК України, відповідно до якої у разі заявлення відводу слідчому судді або судді, який здійснює судове провадження одноособово, його розглядає інший суддя цього ж суду, визначений у порядку, встановленому частиною третьою статті 35 цього Кодексу.

Стосовно заяв про упередженість судді, слід зазначити, що розглядаючи заяву про відвід судді, суд звертає увагу, що відповідно до Конституції України та Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суддя є незалежним при здійсненні правосуддя.

При розгляді заяви про відвід судді інший суддя не є апеляційним чи дисциплінарним органом, а тому не може надавати оцінку процесуальним діям та рішенням судді на предмет дотримання ним норм законодавства, правильності чи неправильності ведення суддею судового процесу або прийнятих суддею рішень, а має лише з позиції стороннього спостерігача визначити існування обставин, які за суб`єктивним чи об`єктивним критерієм можуть викликати сумніви у його неупередженості.

Проте як стало відомо, що заявник, обвинувачений ОСОБА_3 , 04 вересня 2024 року подав заяву на дії головуючої судді ОСОБА_5 до Вищої Ради Правосуддя, яка зареєстрована 05 вересня 2024 року. Цей факт дає підстави сторонньому спостерігачу дійти висновку про існування обставин, що можуть викликати сумнів у неупередженості судді.

Статтею 2 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" від 23 лютого 2006 року № 3477-IV визначено, що рішення Європейського суду з прав людини є обов`язковими для виконання Україною. У статті 17 вказаного Закону прямо закріплюється, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Європейський суд з прав людини напрацював критерії, що можуть свідчити про упередженість суду. Зокрема, рішенням Європейського Суду з прав людини від 09 листопада 2006 року у справі «Білуга проти України» та Рішенні від 28 жовтня 1998 року, інших справах - «Ветштайн проти Швейцарії», «Газета Україна-центр» проти України», «Мироненко і Мартенко проти України», «Фей проти Австрії», «Пуллар проти Сполученого Королівства», «Салов проти України», «Фельдман проти України», зазначено, що важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти у громадськість у демократичному суспільстві. Судді зобов`язані викликати довіру в учасників судового розгляду. Згідно з Бангалорськими принципами поведінки суддів від 19 травня 2006 року, схвалених Резолюцією Економічної та Соціальної Ради ООН 27 липня 2006 року № 2006/23, суддя повинен здійснювати свою судову функцію незалежно, виходячи виключно з оцінки фактів, відповідно до свідомого розуміння права, незалежно від стороннього впливу, спонукання, тиску, загроз чи втручання, прямого чи опосередкованого, що здійснюється з будь-якої сторони та з будь-якою метою. Суддя дотримується незалежної позиції як щодо суспільства в цілому, так і щодо конкретних сторін судової справи, у якій він повинен винести рішення. Суддя не тільки виключає будь-які взаємовідносини, що не відповідають посаді, чи втручання з боку органів законодавчої та виконавчої влади, а й робить це так, щоб це було зрозуміло навіть сторонньому спостерігачу. Поведінка судді в процесі засідання та за стінами суду має сприяти підтримці та зростанню довіри суспільства, представників юридичної професії та сторін у справі до об`єктивності суддів та судових органів (пункти 1.1-1.6). До цього п.п.2.1, 2.5 Бангалорських принципів поведінки суддів від 19 травня 2006 року, прямо вказує на критерій наявності у стороннього спостерігача виникнення сумнівів в неупередженості судді.

З метою запобігання виникнення сумнівів в об`єктивності чи неупередженності судді, підвищення довіри до суду, гарантування виключення будь-якого з боку заявника сумніву щодо безсторонності судді, виключення в подальшому залежно від результатів розгляду скарги на суддю Вищою Радою Правосуддя посилання сторони захисту на неповноважний суд, тому необхідно на підставі п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України заяву обвинуваченого задовольнити. З метою, відвід необхідно задовольнити.

Керуючись ст. ст. 75, 80-81 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Задовольнити заяву обвинуваченого ОСОБА_3 про відвід судді Охтирського міськрайонного суду Сумської області ОСОБА_5 .

Відвести суддю Охтирського міськрайонного суду Сумської області ОСОБА_5 від розгляду обвинувального акту у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000025 від 10 лютого 2022 року, відносно ОСОБА_3 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 1 ст. 209, ч. 2 ст. 366 КК України.

Ухвала суду остаточна, оскарженню не підлягає, набуває чинності після її проголошення.

Повний текст ухвали проголошено 10 вересня 2024 року об 11 годині 40 хвилин.

Суддя Охтирського міськрайонного суду

Сумської області ОСОБА_1