Номер провадження: 11-кп/813/1443/24
Справа № 523/3384/21
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.09.2024 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5 кизи,

прокурора: ОСОБА_6

обвинуваченого: ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8

представника цивільного позивача ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі в залі суду клопотання прокурора відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_6 про повторне дослідження доказів у кримінальному провадженні №0000054 від 10.07.2019 року подане в межах його апеляційної скарги на вирок Суворовського районного суду м. Одеси від 04.03.2024 року відносно ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 212 КК України

установив

Вироком суду 1-ої інстанції ОСОБА_7 визнано невинуватим у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст.212 КК України у зв`язку з відсутністю в його діях складу кримінального правопорушення.

Позов ГУ ДПС в Одеській області залишений без розгляду.

Арешт накладений ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 21.11.2019 року - скасований.

Речові докази вирішено зберігати в матеріалах справи.

На зазначений вирок суду прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_6 була подана апеляційна скарга, в якій він просить вирок суду 1-ої інстанції скасувати, ухвалити новий вирок, якимвизнати ОСОБА_7 винним у скоєні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 212 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 360 367 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 6 126 239 гривень з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських обов`язків на підприємствах, установах, організаціях усіх форм власності пов`язаною з наданням транспортно-експедиторських послуг, строком на три роки з конфіскацією майна;

- цивільний позов - задовольнити та стягнути з ОСОБА_7 на користь Держави суму майнових збитків на суму 6 126 229,41 гривень.

- стягнути з ОСОБА_7 на користь держави процесуальні витрати за проведення судових експертиз;

- долю речових доказів вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

В апеляційній скарзі прокурор під час апеляційного розгляду просить повторно:

- допитати свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_20 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_30 , ОСОБА_31 , ОСОБА_32 , ОСОБА_33 , ОСОБА_34 , ОСОБА_35 , ОСОБА_36 , ОСОБА_37 , ОСОБА_38 , ОСОБА_39 , ОСОБА_40 , ОСОБА_41 , ОСОБА_42 , ОСОБА_43 , ОСОБА_44 , ОСОБА_45 , ОСОБА_46 , ОСОБА_47 , ОСОБА_48 , ОСОБА_49 , ОСОБА_50 , ОСОБА_51 , ОСОБА_52 , ОСОБА_53 , ОСОБА_54 , ОСОБА_55 , ОСОБА_56 , ОСОБА_57 , ОСОБА_58 , ОСОБА_59 , ОСОБА_60 , ОСОБА_61 , ОСОБА_62 , ОСОБА_63 , ОСОБА_64 , ОСОБА_65 , ОСОБА_66 , ОСОБА_67 , ОСОБА_68 , повторно допитати ОСОБА_69 , ОСОБА_70 ,

- дослідити письмові докази, а саме: висновок експерта № 20- 2124/2125 від 30.06.2020, висновок експертів №20-7119/7120 додаткової комісійної судово-економічної експертизи від 29.01.2021, протокол огляду документів від 11.02.2021, протокол огляду документів від 12.02.2021, вирок Приморського районного суду м. Одеси від 24.10.2017 року;

- допитати обвинуваченого ОСОБА_7 .

В судовому засіданні апеляційного суду прокурорОСОБА_6 підтримав заявлене клопотання, натомість, обвинувачений та захисник заперечували проти задоволення клопотання.

Представник цивільного позивача ОСОБА_9 залишив вирішення клопотання на розсуд суду.

Заслухавши пояснення учасників кримінального провадження, апеляційний суд приходить до висновку про таке.

Так, відповідно до ч. 3 ст. 404 КПК України за клопотанням учасників судового провадження суд апеляційної інстанції зобов`язаний повторно дослідити обставини, встановлені під час кримінального провадження, за умови, що вони досліджені судом 1-ої інстанції не повністю або з порушеннями, та може дослідити докази, які не досліджувалися судом першої інстанції, виключно якщо про дослідження таких доказів учасники судового провадження заявляли клопотання під час розгляду в суді першої інстанції або якщо вони стали відомі після ухвалення судового рішення, що оскаржується.

При цьому сам по собі факт подачі на вирок апеляційної скарги із вимогою про його скасування не свідчить про те, що суд апеляційної інстанції автоматично зобов`язаний переглянути справу у повному обсязі, як це здійснював суд першої інстанції.

Щодо вимог клопотання прокурора про необхідність дослідити письмові докази, а саме: висновок експерта № 20- 2124/2125 від 30.06.2020 року, висновок експертів №20-7119/7120 додаткової комісійної судово-економічної експертизи від 29.01.2021 року, протокол огляду документів від 11.02.2021 року, протокол огляду документів від 12.02.2021 року, вирок Приморського районного суду м. Одеси від 24.10.2017 року, з підстав того, що висновки експертів не ґрунтувались на висновках акту № 000228/15-32- 14-08/37872143 від 19 квітня 2019 року податкової перевірки, тому суд 1-ої інстанції дослідив їх неповно та з порушеннями, апеляційний суд вважає необхідним з метою перевірки цих доводів прокурора, повторно дослідити зазначені вище письмові докази.

Щодо вимог клопотання прокурора про повторний допит всіх свідків у кримінальному провадженні, апеляційний суд вважає, що в цій частині клопотання прокурора необхідно відмовити, з огляду на наступне.

Колегія суддів зауважує, що під час судового розгляду, сторони кримінального провадження мали можливість допитувати свідків, будь-яких обмежень з боку суду під час допиту вказаних свідків для сторін кримінального провадження не встановлювалось.

Крім того, прокурор не пояснив які саме нові відомості належить перевірити шляхом допиту вказаних свідків. Фактів неповного або з порушенням дослідження показів свідків судом першої інстанції прокурором не наведено.

Так, наявність підстав для зміни вироку або ухвалення апеляційним судом нового вироку не зобов`язує суд досліджувати всю сукупність доказів із дотриманням засади безпосередності, якщо він по-новому (інакше) не тлумачить доказів, оцінених у суді першої інстанції. Згідно з ч. 2 ст. 23 КПК не можуть бути визнані доказами відомості, які містяться в показаннях, речах та документах, які не були предметом безпосереднього дослідження суду. Але у разі, коли суд першої інстанції дослідив усі можливі докази з дотриманням засади безпосередності, а суд апеляційної інстанції погодився з ними, апеляційний суд не має потреби знову досліджувати ці докази в такому ж порядку, як це було зроблено в суді першої інстанції.

Повторне дослідження доказів є правом, а не обов`язком суду. Відмова в задоволенні клопотання про повторне дослідження доказів свідчить не про порушення кримінального процесуального закону та неповноту дослідження доказів, а про відсутність аргументованих доводів щодо необхідності цих дій.

Розгляд у суді апеляційної інстанції не повинен дублювати дослідження доказів, яке проводилося у місцевому суді, оскільки це суперечить основним засадам кримінального процесуального законодавства України. Такий висновок викладений у Постанові Верховного Суду від 10.02.2021 року у справі №127/14811/17 (провадження 51-5046км20).

Натомість, апеляційний суд приймає до уваги, що в поданій стороною обвинувачення апеляційній скарзі зазначалось, що судом 1-ої інстанції надана невірна оцінка фактичним обставинам справи та доказам у провадженні, натомість, ним не вказано, в чому підлягає неповнота або порушення судом 1-ої інстанції при допиті свідків, та на яких, передбачених законом підставах апеляційний суд повинен допитати всіх свідків у провадження, а всі його доводи фактично зводились до незгоди із прийнятим судовим рішенням.

Також, апеляційний суд враховує те, що повторний допит обвинуваченого ОСОБА_7 є його правом, а не обов`язком, оскільки обвинувачений має право відмовитись від дачі показань відносно себе, у зв`язку з чим клопотання прокурора в цій частині також є необґрунтованим.

Таким чином, ст. 404 КПК України не зобов`язує апеляційний суд досліджувати всю сукупність доказів із дотриманням засади безпосередності, якщо він по-новому (інакше) не тлумачить доказів, оцінених у суді першої інстанції. Коли суд першої інстанції дослідив усі можливі докази з дотриманням засади безпосередності, а суд апеляційної інстанції погодився з ними, то суду апеляційної інстанції немає потреби знову досліджувати ці докази в такому ж порядку, як це було зроблено в суді першої інстанції.

При цьому, доводи апеляційної скарги прокурора про те, що судом не усунуто суперечностей, які виникли під час розгляду даного кримінального провадження, що істотно вплинуло на законність та обґрунтованість судового рішення, будуть оцінені та вирішені при постановленні рішення у справі.

Керуючись ст.ст. 24, 370, 376, 404, 532 КПК України, апеляційний суд,-

ухвалив

Клопотання прокурора відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_6 про повторне дослідження доказів у кримінальному провадженні задовольнити частково.

Дослідити письмові докази, а саме: висновок експерта № 20- 2124/2125 від 30.06.2020 року, висновок експертів №20-7119/7120 додаткової комісійної судово-економічної експертизи від 29.01.2021 року, протокол огляду документів від 11.02.2021 року, протокол огляду документів від 12.02.2021 року, вирок Приморського районного суду м. Одеси від 24.10.2017 року

В іншій частині клопотання прокурора відмовити.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4