Справа №567/1715/24
Провадження №1-кп/567/173/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29.10.2024 м. Острог

Острозький районний суд Рівненської області у складі :

головуючий суддя - ОСОБА_1

секретар - ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

законного представника малолітніх потерпілих - головного спеціаліста

сектору соціального та правового захисту дітей служби у справах дітей

виконавчого комітету Острозької міської ради ОСОБА_4

захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження №0000173 від 03 липня 2024 року по обвинуваченню ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, одруженого, працюючого машиністом насосних станцій КП «Вега-Плюс» Острозької міської ради, згідно ст.89 КК України вважається таким, що немає судимості,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 КК України, -

встановив:

ОСОБА_6 , в порушення вимог Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», умисно, усвідомлюючи суспільну небезпеку своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи настання таких наслідків, систематично у період часу з 07 листопада 2023 року до 02 липня 2024 року вчиняв фізичне і психологічне щодо своєї дружини ОСОБА_7 , та психологічне насильство стосовно спільних малолітніх дітей ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з якими спільно проживає за адресою: АДРЕСА_1 , що призводить до фізичних, психологічних страждань, емоційної залежності та погіршення якості життя потерпілих.

Зокрема, 07 листопада 2023 року приблизно о 17 год. ОСОБА_6 , перебуваючи у будинку за місцем спільного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив стосовно дружини ОСОБА_7 дії фізичного та психологічного насильства, а стосовно своїх малолітніх дітей ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , - дії психологічного насильства, які проявились в тому, що ОСОБА_6 в присутності малолітніх дочок ОСОБА_8 та ОСОБА_9 висловлювався стосовно дружини ОСОБА_7 нецензурними та образливими словами, погрожував їй фізичною розправою та шарпав її за одяг.

Окрім того, 29 березня 2024 року приблизно о 16 год. ОСОБА_6 , перебуваючи у будинку за місцем спільного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , знову вчинив стосовно дружини ОСОБА_7 та своїх малолітніх дітей ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_3 , дії психологічного насильства, які проявились в тому, що ОСОБА_6 в присутності малолітніх дочок ОСОБА_8 та ОСОБА_9 висловлювався стосовно дружини ОСОБА_7 нецензурними та образливими словами, словесно виганяв її з будинку.

За вищевказаними фактами ОСОБА_6 постановами Острозького районного суду Рівненської області від 23.11.2023 у справі № 567/2116/23, від 11.04.2024 у справі №567/653/24 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч.2 ст.173-2 КУпАП.

Продовжуючи свої злочинні дії, 02 липня 2024 року приблизно о 20 год. ОСОБА_6 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, у будинку за місцем спільного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив стосовно дружини ОСОБА_7 та своїх малолітніх дітей ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , дії психологічного насильства, які проявились в тому, що ОСОБА_6 висловлювався стосовно дружини ОСОБА_7 і малолітніх дочок ОСОБА_8 та ОСОБА_9 нецензурними та образливими словами.

Вказаними насильницькими діями ОСОБА_6 завдав потерпілій ОСОБА_7 фізичних і психологічних страждань та малолітнім потерпілим ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , - психологічних страждань, та призвів до погіршення якості життя потерпілих.

Вказані дії органом досудового розслідування кваліфіковано за ст.126-1 КК України, так як ОСОБА_6 вчинив домашнє насильство, а саме умисне систематичне вчинення фізичного, психологічного насильства щодо подружжя, осіб, з якими перебуває у сімейних відносинах, що призводить до фізичних і психологічних страждань та погіршення якості життя потерпілих осіб.

09 жовтня 2024 року, під час досудового розслідування, між ОСОБА_6 у статусі підозрюваного за участі захисника ОСОБА_5 , та потерпілою ОСОБА_7 , законним представником малолітніх потерпілих ОСОБА_8 і ОСОБА_9 - головним спеціалістом сектору соціального та правового захисту дітей служби у справах дітей виконавчого комітету Острозької міської ради ОСОБА_4 укладено угоду про примирення підозрюваного з потерпілими, у відповідності до вимог ст.ст.468, 469, 471 КПК України.

Згідно умов вказаної угоди ОСОБА_6 у статусі підозрюваного, за участі захисника ОСОБА_5 , та потерпіла ОСОБА_7 , законний представник малолітніх потерпілих ОСОБА_8 і ОСОБА_9 - головний спеціаліст сектору соціального та правового захисту дітей служби у справах дітей виконавчого комітету Острозької міської ради ОСОБА_4 дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій ОСОБА_6 за ст.126-1 КК України щодо обставин, викладених у повідомленні про підозру від 30.09.2024 р., які за своїм змістом є аналогічними до обставин, викладених в обвинувальному акті від 09.10.2024 року, ОСОБА_8 повністю визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, вчинення якого ставиться йому у провину та зобов`язався беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри у судовому провадженні. Сторони угоди за взаємною згодою визначили вид та міру покарання, яке повинен понести ОСОБА_8 у разі затвердження такої угоди, а саме за ст.126-1 КК України у виді пробаційного нагляду строком один рік з покладенням на нього обов`язків, передбачених пп.1-3 ч.2, п.4 ч.3 ст.59-1 КК України: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою; а також на застосування до ОСОБА_8 обмежувального заходу - покладення на ОСОБА_8 обов`язку, передбаченого п.5 ч.1 ст.91-1 КК України, - направлення для проходження програми для кривдників строком три місяці.

В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, встановлені ст.473 КПК України, та наслідки її невиконання.

Обвинувачений ОСОБА_6 у підготовчому судовому засіданні, підтримавши угоду, повністю та беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 КК України в обсязі обвинувачення, та пояснив, що він розуміє права, надані йому законом, наслідки укладення та затвердження угоди, характер обвинувачення щодо якого він визнає себе винуватим, вид покарання, який буде застосовано до нього у разі затвердження угоди судом, відтак просить затвердити угоду.

Захисник обвинуваченого - адвокат ОСОБА_5 в підготовчому судовому засіданні не заперечував проти затвердження угоди про примирення підозрюваного з потерпілими, пояснив, що його підзахисний свою провину у вчинені кримінального правопорушення як під час досудового розслідування, так і в судовому засіданні визнає, угоду про визнання винуватості уклав добровільно, зауважень до правильності кваліфікації дій обвинуваченого немає, а тому не вбачає перешкод для затвердження такої угоди.

Потерпіла ОСОБА_7 та малолітні потерпілі ОСОБА_8 , ОСОБА_9 в підготовче судове засідання не з`явилися, в поданих до суду заявах підтримали угоду про примирення із обвинуваченим, просили її затвердити та пояснили, що укладення угоди є добровільним, на них не чинився будь-який тиск чи примус при її укладенні. Зазначили, що будь-яких претензій майнового чи немайнового характеру до обвинуваченого не мають, з обвинуваченим ОСОБА_6 примирилися, просили проводити судове засідання у їх відсутності.

Законний представник малолітніх потерпілих ОСОБА_8 та ОСОБА_9 - головний спеціаліст сектору соціального та правового захисту дітей служби у справах дітей виконавчого комітету Острозької міської ради ОСОБА_4 в підготовчому судовому засіданні підтримав угоду про примирення із обвинуваченим, просив її затвердити та пояснив, що укладення угоди є добровільним, на нього та на малолітніх потерпілих не чинився будь-який тиск чи примус при її підписанні. Зазначив, що малолітні потерпілі будь-яких претензій майнового чи немайнового характеру до обвинуваченого не мають.

Прокурор не заперечила щодо затвердження угоди від 09.10.2024 р. про примирення між потерпілою ОСОБА_7 , законним представником малолітніх потерпілих ОСОБА_8 та ОСОБА_9 - головним спеціалістом сектору соціального та правового захисту дітей служби у справах дітей виконавчого комітету Острозької міської ради ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_6 за участі захисника ОСОБА_5 . Вважає, що при укладенні угоди про примирення дотримані вимоги КК України та КПК України, просить угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджене в угоді покарання.

Вирішуючи питання щодо наявності підстав для затвердження угоди про примирення між обвинуваченим і потерпілою та законним представником малолітніх потерпілих ОСОБА_8 , ОСОБА_9 - головним спеціалістом сектору соціального та правового захисту дітей служби у справах дітей виконавчого комітету Острозької міської ради ОСОБА_4 суд виходить з наступного.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

Згідно із ч.3 ст.469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Кримінальне правопорушення, передбачене ст.126-1 КК України, у вчиненні якого обвинувачений ОСОБА_6 визнав себе винуватим, відповідно до ст.12 КК України відноситься до нетяжких злочинів.

Покарання, узгоджене сторонами угоди, відповідає санкції, яка передбачена ст.126-1 КК України та загальним засадам призначення покарання.

Судом встановлено в судовому засіданні, що обвинувачений ОСОБА_6 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні нетяжкого злочину, сторони добровільно уклали угоду про примирення, зміст угоди відповідає вимогам ст.471 КПК України та закону, обвинувачений цілком розуміє положення ч.5 ст.474 КПК України.

Також судом встановлено, що обвинувачений, потерпіла, законний представник малолітніх потерпілих ОСОБА_8 , ОСОБА_9 - головний спеціаліст сектору соціального та правового захисту дітей служби у справах дітей виконавчого комітету Острозької міської ради ОСОБА_4 повністю усвідомлюють зміст укладеної угоди про примирення, а також розуміють наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, передбачені ст.473 КПК України, а також наслідки невиконання угоди, передбачені ст.476 КПК України.

Підстав, передбачених ч.7 ст.474 КПК України, для відмови у затвердженні угоди про примирення судом не встановлено.

При цьому судом з`ясовано, що укладення угоди сторонами є добровільним, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Судом також встановлено, що умови угоди не суперечать вимогам КПК України, КК України та інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб.

Обвинувачений ОСОБА_6 погоджується на призначення узгодженого покарання та в судовому засіданні не повідомив про наявність перешкод для його виконання.

Беручи до уваги викладене, суд вважає доведеним у підготовчому судовому засіданні те, що ОСОБА_6 вчинив домашнє насильство та приходить до висновку про наявність фактичних та правових підстав для затвердження угоди про примирення у кримінальному проваджені по обвинуваченню ОСОБА_6 за ст.126-1 КК України з призначенням узгодженої між обвинуваченим та потерпілою і законним представником малолітніх потерпілих ОСОБА_8 , ОСОБА_9 - головним спеціалістом сектору соціального та правового захисту дітей служби у справах дітей виконавчого комітету Острозької міської ради ОСОБА_4 міри покарання.

Відповідно до ст.65 КК України при призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до ст.50 КК України, покарання є заходом примусу, полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого і має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами.

Виходячи з засади співмірності, призначене покарання за своїм видом і розміром має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. При виборі заходу примусу мають значення й повинні братися до уваги обставини, які його пом`якшують і обтяжують. Без урахування й належної оцінки всіх цих обставин у своїй сукупності обрана міра покарання не може вважатися справедливою.

При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення, яке кваліфікується як нетяжкий злочин.

Беручи до уваги особу обвинуваченого ОСОБА_6 , суд враховує, що він офіційно працевлаштований, на утриманні має трьох дітей, двоє з яких малолітні, по місцю проживання характеризується посередньо та по місцю роботи позитивно.

Згідно довідки КНП «Острозька багатопрофільна лікарня» від 15.07.2024 року ОСОБА_6 під спостереженням лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває.

Згідно довідки ІНФОРМАЦІЯ_4 № 01/6/6094 від 26.09.2024 року ОСОБА_10 на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період та на військову службу за контрактом не призивався.

Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_6 згідно обвинувального акту та угоди про примирення є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, водночас обставинами, що обтяжують покарання ОСОБА_6 є вчинення кримінального правопорушення щодо малолітніх дітей, вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває в стані алкогольного сп`яніння.

ОСОБА_6 вдруге притягується до кримінальної відповідальності, та згідно ст.89 КК України вважається таким, що не має судимості.

Цивільний позов не заявлявся, витрати на залучення експерта у кримінальному провадженні та речові докази відсутні.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 314, 373, 374, 475 КПК України, -

ухвалив :

Затвердити угоду про примирення, укладену 09.10.2024 року між обвинуваченим ОСОБА_6 , за участю захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_5 , потерпілою ОСОБА_7 , законним представником малолітніх потерпілих: ОСОБА_8 , ОСОБА_9 - головним спеціалістом сектору соціального та правового захисту дітей служби у справах дітей виконавчого комітету Острозької міської ради ОСОБА_4 .

ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 КК України та призначити узгоджене сторонами угоди про примирення від 09.10.2024 року покарання - 1 (один) рік пробаційного нагляду.

Відповідно до ст.59-1 КК України зобов`язати ОСОБА_6 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

Застосувати до ОСОБА_6 обмежувальний захід та покласти на нього обов`язок, передбачений п.5 ч.1 ст.91-1 КК України - направити для проходження програми для кривдників строком на 3 (три) місяці.

Запобіжний захід обраний відносно ОСОБА_6 у вигляді особистого зобов`язання згідно ухвали слідчого судді Острозького районного суду Рівненської області від 08.10.2024 року з покладенням обов`язків, передбачених пп.1-4 ч.5 ст.194 КПК України, та застосуванням обмежувального заходу, передбаченого п.5 ч.6 ст.194 КПК України - до вступу вироку у законну силу залишити без змін.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до Рівненського апеляційного суду через Острозький районний суд Рівненської області шляхом подачі апеляції протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Суддя Острозького районного судуОСОБА_1