03.10.2024 Справа № 642/6212/24
Провадження № 1-кс/642/3580/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 жовтня 2024 року м. Харків

Слідчий суддя Ленінського районного суду м.Харкова ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань у м.Харкові скаргу командира військової частини НОМЕР_1 - ОСОБА_3 на бездіяльність уповноважених осіб Другого СВ (з дислокацією у м.Харкові) ТУ ДБР, розташованого у м.Полтаві щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань в порядку ст.303 КПК України,-

ВСТАНОВИВ:

01.10.2024 до Ленінського районного суду м. Харкова звернувся командир військової частини НОМЕР_1 - ОСОБА_3 зі скаргою на бездіяльність уповноважених осіб Другого СВ (з дислокацією у м.Харкові) ТУ ДБР, розташованого у м. Полтава щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань в порядку ст.303 КПК України.

В поданій скарзі скаржник просить зобов`язати уповноважену особу Другого СВ (з дислокацією у м.Харкові) ТУ ДБР у м.Полтаві внести до ЄРДР відомості, зазначені у заяві (повідомленні) за вих. №4533/11/2024/5162 від 19.09.2024 про кримінальне правопорушення за ознаками ст.408 КК України, яке вчинив молодший сержант ОСОБА_4 .

В мотивування своєї скарги скаржник зазначає, що 24.09.2024 військовою частиною НОМЕР_1 до ТУ ДБР у м.Полтаві направлено повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення за вих.№4533/11/2024/5162 від 19.09.2024, яке отримано ТУ ДБР у м.Полтаві 27.09.2024.

Станом на момент подання скарги, в порушення вимог ст. 214 КПК України відомості про вчинені кримінальні правопорушення до Єдиного реєстру досудового розслідування не внесені.

В судове засідання представник військової частини НОМЕР_1 не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином, надав суду заяву про розгляд скарги без участі представника скаржника.

Слідчий Другого СВ (з дислокацією у м.Харкові) ТУ ДБР у м.Полтаві в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином, заяв чи клопотань на адресу суду не надав, поважні причини неявки суду не повідомив.

Прокурор в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином, заяв чи клопотань на адресу суду не надав, поважні причини неявки суду не повідомив.

Згідно з вимогами ч. 3 ст. 306 КПК України, відсутність слідчого та прокурора у судовому засіданні не перешкоджає розгляду скарги.

Статтею 22 КПК України передбачено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом (ст. 24 КПК України).

У відповідності до положень ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

Враховуючи положення статті 306 КПК України та з метою дотримання розумних строків розгляду скарги, що є одним з пріоритетних завдань кримінального провадження, здійснення якого має забезпечити, зокрема, слідчий суддя на досудовому провадженні, з метою дотримання прав, свобод та інтересів учасників провадження та забезпечення швидкого, повного та неупередженого судового розгляду, слідчий суддя вважає можливим провести розгляд скарги за відсутності особи, що звернулась із скаргою, та особи, бездіяльність якої оскаржується.

Фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів не відбувалось на підставі ч.4 ст.107 КПК України.

Вивчивши доводи скарги та оцінивши надані до суду докази в їх сукупності, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч.1 ст.303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскарженні дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, а саме: бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, володільцем тимчасово вилученого майна.

Згідно ч.1 ст.214 КПК України слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язані внести відповідні відомості до ЄРДР та розпочати розслідування.

Зі змісту скарги та доданих до неї документів вбачається, що 24.09.2024 листом командира військової частини НОМЕР_1 за №4533/11/2024/5162 від 19.09.2024 до ТУ ДБР у м.Полтаві направлено повідомлення про вчинення молодшим сержантом ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ст. 408 КК України.

Відомості, які підлягають внесення до ЄРДР та їх перелік, визначені ч.5 ст.214 КПК України.

На час розгляду скарги даних, які б підтверджували внесення до ЄРДР відповідних відомостей за повідомленням військової частини НОМЕР_1 за №4533/11/2024/5162 від 19.09.2024 до суду не надано.

Для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР заявник у повідомленні про кримінальне правопорушення має зазначити конкретні, відомі йому обставини об`єктивної сторони такого правопорушення (яке саме кримінальне правопорушення відбулось, де, коли, в чому полягало, які особи, причетні до його скоєння тощо). Такі обставини можуть бути неповними (в силу недостатньої обізнаності заявника, неочевидності вчинення кримінального правопорушення, з огляду на початкову стадію сприйняття та дослідження цих подій чи з інших причин), але в той же час достатніми для попередньої кваліфікації реєстраторами ЄРДР такого діяння саме як кримінального правопорушення (кваліфікації за статтею, частиною статті КК України).

Враховуючи викладене, на підставі п. 3 ч. 2 ст.307 КПК України слідчий суддя приходить до висновку про зобов`язання уповноважених осіб Другого СВ (з дислокацією у м.Харкові) ТУ ДБР, розташованого ум.Полтаві, визначеного в установленому законом порядку, внести відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою командира військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_3 за №4533/11/2024/5162 від 19.09.2024.

У постанові від 01.12.2022 у справі №522/7836/21 (провадження №51-2328км22) Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду констатував той факт, що слідчий суддя під час здійснення судового контролю може скасовувати постанови слідчого/прокурора та зобов`язувати вчиняти певні дії передбачені КПК України, однак, при цьому, не повинен втручатися в процесуальну діяльність слідчого.

Виходячи з цього, слідчий суддя, на етапі проведення досудового розслідування, не виконує функції слідчого у провадженні, а лише забезпечує судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні, та позбавлений повноважень надати вказівку слідчому щодо прийняття конкретного за змістом процесуального рішення, адже слідчий є самостійним у своїй процесуальній діяльності.

Крім того, слідчий суддя зазначає, що з метою належного дотримання процесуальних вимог щодо розгляду скарг на бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, враховуючи вимоги частини 2 статті 26 КПК України, слідчі судді не наділені повноваженнями здійснювати оцінку обґрунтованості заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, а передбачають лише обов`язок уповноважених органів здійснити фіксацію наданих особою відомостей про кримінальне правопорушення, які вона надає усвідомлено для реалізації відповідними органами завдань кримінального провадження.

Отже, якщо зі звернення особи вбачається, що вона порушує перед органом досудового розслідування питання про вчинення кримінального правопорушення, ініціюючи здійснення ним дій, визначених КПК України, то навіть за умови, що результати аналізу наведених особою відомостей свідчать про відсутність ознак складу кримінального правопорушення, такі відомості мають бути внесені до ЄРДР з подальшим закриттям провадження, відповідно до статті 284 КПК України.

Разом з тим, відповідно до ст.214 КПК України відомості про особу та попередню кваліфікацію її дій вносяться до ЄРДР слідчим, дізнавачем або прокурором.

Отже, згідно положень ст.214 КПК України визначати попередню правову кваліфікацію конкретного кримінального правопорушення на стадії початку досудового розслідування входить в компетенцію слідчого, дізнавача або прокурора. Вирішення даного питання відноситься суто до дискреційних повноважень цих осіб.

Кримінально-правова кваліфікація обставин вчинення злочину особою є підставою для оголошення про підозру і здійснюється виключно в порядку глави 22 КПК України.

Статтями 36,40 КПК України встановлено, що прокурор, слідчий і дізнавач, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється.

Таким чином заявнику не належить право на реєстрацію заяви (повідомлення) про злочин за бажаною ним кваліфікацією дій особи за диспозицією КК України, оскільки право на кримінально-правове переслідування конкретної третьої особи із обраною самостійно кваліфікацією скаржнику не гарантується положеннями КПК України.

Відповідно до усталеної практики ЄСПЛ, право на суд не є абсолютним і може підлягати легітимним обмеженням. Одним із таких обмежень є переслідування особи в кримінально-правовому порядку шляхом внесення повідомлення до ЄРДР щодо конкретної особи за бажаною кримінально-правовою кваліфікацією. Згідно із вимогами ч. 5ст. 40 КПК України, слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цьогоКодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, які не мають на те законних повноважень, забороняється.

Статтею 214КПК України визначено, що кваліфікацію кримінально-караного діяння здійснює слідчий при внесенні відомостей до ЄРДР.

Системний аналіз положень п. 5 ч. 5 ст. 214 КПК України; п. 1 розділу 2 Положенні про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення, затвердженому наказом Генерального прокурора від 30 червня 2020 року № 298, дає підстави для висновку, що слідчий вносить відомості до ЄРДР про попередню правову кваліфікацію повідомленого правопорушення, яке він вважає найкращим за даних обставин. Відтак питання попередньої кваліфікації кримінального правопорушення є дискреційними повноваженнями останнього.

Крім цього, визначення кваліфікації діяння щодо якого наведено відомості в заяві про кримінальне правопорушення не відноситься до повноважень слідчого судді, в тому числі при зобов`язанні слідчого внести відповідні відомості в ЄРДР, а тому, відповідно до ч.3 ст.26 КПК України слідчий суддя у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд та віднесені до його повноважень.

Враховуючи наведене, вимоги скарги в цій частині є безпідставними, не ґрунтуються на законі, а тому скарга в цій частині задоволенню не підлягає.

За вказаних вище обставин, встановлених в судовому засіданні, слідчий суддя приходить до висновку, що при розгляді повідомлення командира військової частини НОМЕР_1 - ОСОБА_3 за вих.№4533/11/2024/5162 від 19.09.2024 , уповноваженою особою Другого СВ (з дислокацією у АДРЕСА_1 не дотримані вимоги ч.1,2 ст.214 та п.1 ч.2 ст.36 КПК України, що свідчить про обґрунтованість скарги.

Відповідно до ч.3 ст.307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дію чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора не може бути оскаржена, окрім ухвали про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження, скарги на відмову слідчого, прокурора в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження з підстав, визначенихпунктом 9-1 частини першої статті 284 цього Кодексу, про скасування повідомлення про підозру та відмову у задоволенні скарги на повідомлення про підозру.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.303-307,309,369,371,372,376,532 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:

Скаргу командира військової частини НОМЕР_1 - ОСОБА_3 на бездіяльність уповноважених осіб Другого СВ (з дислокацією у м.Харкові) ТУ ДБР, розташованого у м.Полтаві щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань в порядку ст.303 КПК України - задовольнити частково.

Зобов`язати уповноважених осіб Другого СВ (з дислокацією у м.Харкові) ТУ ДБР, розташованого у м. Полтава протягом 24 годин з моменту отримання копії ухвали в порядку ст.214 КПК України внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань за повідомленням командира військової частини НОМЕР_1 - ОСОБА_3 за вих.№4533/11/2024/5162 від 19.09.2024 відомості про вчинення кримінального правопорушення, розпочати досудове розслідування кримінального провадження за викладеними в заяві фактами та надати витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.

В іншій частині скарги - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає, однак підлягає обов`язковому виконанню.

Повний текст ухвали складено 03.10.2024.

Слідчий суддя ОСОБА_5