УХВАЛА

26 вересня 2024 року

м. Київ

справа № 357/12623/21

провадження № 51-2720 км 23

Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючої ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

засудженого в режимі відеоконференції ОСОБА_6 ,

захисника в режимі відеоконференції ОСОБА_7 ,

представника потерпілої

в режимі відеоконференції ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у кримінальному провадженні № 0001583 від 09 липня 2021 року за обвинуваченням ОСОБА_6 , заяви засудженого ОСОБА_6 про відвід прокурора ОСОБА_5 та представника потерпілого - адвоката ОСОБА_8 , а також заяву про відмову від захисника ОСОБА_7 ,

встановив:

У провадженні Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду перебувають матеріали кримінального провадження № 0001583 від 09 липня 2021 року за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п. 7 ч. 2 ст. 115 КК України, за касаційною скаргою з доповненнями засудженого ОСОБА_6 на вирок Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 26 квітня 2023 року та ухвалу Київського апеляційного суду від 24 жовтня 2023 року.

У судовому засіданні суду касаційної інстанції від 26 вересня 2024 року, на стадії виконання положень статей 344, 434 КПК України, засуджений ОСОБА_6 заявив відвід прокурору ОСОБА_5 та представнику потерпілої ОСОБА_9 - адвокату ОСОБА_8 , а також зазначив, що відмовляється від послуг захисника ОСОБА_7 .

Заслухавши думку учасників касаційного провадження, зокрема:

- прокурора ОСОБА_5 , яка, посилаючись на відсутність обґрунтованих на те підстав, заперечувала щодо задоволення заявлених засудженим відводів;

- представника потерпілої - адвоката ОСОБА_8 та захисника ОСОБА_7 , які також заперечували щодо заявлених ОСОБА_6 відводів, а стосовно відмови останнього від захисника поклалися на розсуд Суду,

колегія суддів дійшла такого висновку.

Порядок вирішення питання про відводи учасникам провадження визначений у параграфі 6 глави 1 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КПК України прокурор, слідчий, дізнавач не має права брати участь у кримінальному провадженні:

1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, членом сім`ї або близьким родичем сторони, заявника, потерпілого, цивільного позивача або цивільного відповідача;

2) якщо він брав участь у цьому ж провадженні як слідчий суддя, суддя, захисник або представник, свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач;

3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах кримінального провадження або існують інші обставини, які викликають обґрунтовані сумніви в його неупередженості.

Положеннями ст. 78 КПК України передбачено, що захисником, представником не має права бути особа, яка брала участь у цьому ж кримінальному провадженні як слідчий суддя, суддя, присяжний, прокурор, слідчий, потерпілий, цивільний позивач, цивільний відповідач, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач (ч. 1 цієї статті). Особа не має права брати участь у цьому ж кримінальному провадженні як захисник або представник також у випадках:

1) якщо вона у цьому провадженні надає або раніше надавала правову допомогу особі, інтереси якої суперечать інтересам особи, яка звернулася з проханням про надання правової допомоги;

2) зупинення або припинення права на зайняття адвокатською діяльністю (зупинення дії свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю або його анулювання) в порядку, передбаченому законом;

3) якщо вона є близьким родичем або членом сім`ї слідчого, прокурора, потерпілого або будь-кого із складу суду (ч. 2 цієї статті).

Як убачається з доводів засудженого ОСОБА_6 , підставами для відводу:

- прокурора ОСОБА_5 є, на його думку, загальна упередженість органів прокуратури України в цьому кримінальному провадженні;

- представника потерпілої - адвоката ОСОБА_8 є упередженість, конфлікт інтересів та матеріальна зацікавленість останнього, оскільки, на переконання засудженого, адвокат ОСОБА_8 представляв інтереси потерпілої на підставі двох довіреностей, одна з яких була видана центром з надання платної правової допомоги, а інша - центром з безоплатної правової допомоги. При цьому засуджений ОСОБА_6 також зазначає, що адвокат ОСОБА_8 відмовився сприяти урегулюванню матеріального питання між ним (засудженим) та потерпілою (в особі падчерці померлого ОСОБА_10 ).

Частиною 5 ст. 80 КПК України визначено, що відвід повинен бути вмотивованим.

Наведені засудженим ОСОБА_6 доводи на обґрунтування заявленого ним відводу прокурору ОСОБА_5 , як вважає колегія суддів, зводяться виключно до недовіри органам прокуратури в цілому, що з огляду на положення, передбачені ст. 77 КПК України, не може бути підставою, яка б свідчила про те, що зазначений прокурор не має права брати участь у цьому кримінальному провадженні на стадії касаційного розгляду.

Що ж стосується мотивів заявленого ОСОБА_6 відводу представнику потерпілої - адвокату ОСОБА_8 в частині наявності конфлікту інтересів, то колегія суддів не бере їх до уваги, оскільки засуджений, посилаючись на таку підставу, не зазначає, у чому саме полягає наявний, на його думку, конфлікт інтересів з огляду на положення, передбачені ст. 78 КПК України.

Крім того, Верховний Суд зауважує, що посилання ОСОБА_6 на те, що представник потерпілої, на його переконання, є упередженим, матеріально зацікавленим та відмовився сприяти урегулюванню матеріального питання між ним (засудженим) та потерпілою (в особі падчерки померлого ОСОБА_10 ), не є такими, що, з урахуванням змісту частин 1, 2 ст. 78 КПК України, позбавляють адвоката ОСОБА_8 права бути представником потерпілої та брати участь у цьому кримінальному провадженні.

За таких обставин колегія суддів вважає за необхідне відмовити в задоволенні заявлених засудженим ОСОБА_6 відводів прокурору ОСОБА_5 та представнику потерпілої - адвокату ОСОБА_8 .

Водночас, що стосується відмови засудженого ОСОБА_6 від послуг захисника ОСОБА_7 , то колегія суддів зазначає таке.

Згідно ч. 3 ст. 43 КПК України виправданий, засуджений має права обвинуваченого, передбачені ст. 42 цього Кодексу, в обсязі, необхідному для його захисту на відповідній стадії судового провадження.

Частиною 1 ст. 54 КПК України передбачено, що підозрюваний, обвинувачений має право відмовитися від захисника або замінити його.

За таких обставин Верховний Суд дійшов висновку про можливість прийняття відмови ОСОБА_6 від його захисника ОСОБА_7 .

Разом з тим положеннями ч. 2 ст. 54 КПК України передбачено, що у випадку, коли участь захисника у кримінальному провадженні є обов`язковою, проте підозрюваний, обвинувачений відмовляється від захисника і не залучає іншого, то захисник у такому разі повинен бути залучений у порядку, передбаченому ст. 49 цього Кодексу, для здійснення захисту за призначенням.

Частиною 1 ст. 52 КПК України передбачено, що участь захисника є обов`язковою у кримінальному провадженні щодо особливо тяжких злочинів.

Як убачається з матеріалів справи, ОСОБА_6 було визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого п. 7 ч. 2 ст. 115 КК України, який згідно з положеннями ст. 12 КК України належить до категорії особливо тяжких, а тому відповідно до вимог вищенаведеної норми процесуального закону участь захисника в цьому провадженні є обов`язковою.

Відповідно до ч. 2 ст. 48 КПК України захисник залучається слідчим, прокурором, слідчим-суддею чи судом для здійснення захисту за призначенням у випадках та в порядку, визначених статтями 49 та 53 цього Кодексу.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 49 КПК України визначено, що слідчий, прокурор, слідчий суддя чи суд зобов`язані забезпечити участь захисника у кримінальному провадженні у випадках, якщо відповідно до вимог ст. 52 цього Кодексу участь захисника є обов`язковою, а підозрюваний, обвинувачений не залучив захисника.

Ураховуючи викладене, а також з огляду на позицію ОСОБА_6 , який, відмовляючись від послуг захисника ОСОБА_7 , просив Суд призначити йому нового захисника, та з метою забезпечення права засудженого на захист, колегія суддів вважає за необхідне призначити засудженому ОСОБА_6 , який наразі перебуває в ДУ «Чернігівський слідчий ізолятор», захисника із числа адвокатів Регіонального центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги у Чернігівській області.

Керуючись статтями 49, 54, 75, 80, 81 КПК України, Верховний Суд

постановив:

Заяви засудженого ОСОБА_6 про відвід прокурора ОСОБА_5 та представника потерпілого - адвоката ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Прийняти відмову засудженого ОСОБА_6 від захисника ОСОБА_7 .

Призначити засудженому ОСОБА_6 захисника в порядку статей 48, 49 КПК України із числа адвокатів Регіонального центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги у Чернігівській області для розгляду провадження в суді касаційної інстанції.

Доручити директору Регіонального центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги у Чернігівській області призначити адвоката для здійснення захисту засудженого ОСОБА_6 за призначенням та забезпечити його прибуття в наступне судове засідання в суді касаційної інстанції.

Ухвалу направити для виконання в цій частині до Регіонального центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги у Чернігівській області.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3