печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 жовтня 2024 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання слідчого слідчої групи Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_5 про надання дозволу на здійснення спеціального досудового розслідування у кримінальному провадженні №0001640, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 09.08.2024, за підозрами ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 28 ч. 1 ст. 438 КК України, та ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 438, ч. 1 ст. 28 ч. 1 ст. 438 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

На розгляд слідчого судді надійшло вказане клопотання.

Обґрунтовуючи клопотання, слідчий зазначає, що Головним слідчим управлінням Національної поліції України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001640 від 09.08.2024 за підозрою ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 28, ч. 1 ст. 438, ч. 1 ст. 438 КК України, та ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 28, ч. 1 ст. 438 КК України.

З лютого 2014 року до цього часу триває міжнародний збройний конфлікт, викликаний збройною агресією Російської Федерації проти України та окупацією частини території України. В ході вказаного міжнародного збройного конфлікту 24 лютого 2022 року президент РФ оголосив початок так званої «спеціальної військової операції», що полягала у здійсненні повномасштабного вторгнення Збройних Сил Російської Федерації (далі - ЗС РФ), інших збройних формувань РФ та підконтрольних їм угруповань іррегулярних збройних формувань на територію України.

Факт повномасштабного збройного вторгнення на територію України не приховувався владою РФ, а також встановлений рішеннями міжнародних організацій, зокрема резолюцією Генеральної Асамблеї ООН ES-11/1 від 02.03.2022 «Про агресію проти України», п. п. 1, 3 Висновку 300(2022) Парламентської Асамблеї Ради Європи «Наслідки агресії Російської Федерації проти України», п. п. 17, 18 наказу Міжнародного Суду ООН від 16.03.2022 за клопотанням про вжиття тимчасових заходів у справі «Звинувачення в геноциді відповідно до Конвенції про запобігання злочину геноциду та покарання за нього (Україна проти РФ та ін.)».

Зокрема, ЗС та інші військові формування РФ із території Республіки Білорусь 24.02.2022 здійснили перетин державного кордону України поза пунктами пропуску та, переслідуючи мету окупації українських населених пунктів, здійснювали рух Київською областю у напрямку міста Києва.

Продовжуючи рух у напрямку міста Києва, 27.02.2022 військовослужбовці ЗС та інших військових формувань РФ, в тому числі батальйонно-тактичні групи (далі - БТГр) 234-го десантно-штурмового полку 76-ї десантно-штурмової дивізії Повітряно-десантних військ (далі - 234-го ДШП 76-ї ДШД ПДВ) ЗС РФ зайняли позиції на території Бучанського району Київської області, зокрема, заїхали на бойовій броньованій техніці до міста Буча з метою взяття населеного пункту під контроль та забезпечення подальшого руху до АДРЕСА_1 .

Відповідно до ст. 2 спільної для Женевських конвенцій про захист жертв війни 1949 року ці конвенції, як і інші акти законів і звичаїв війни (міжнародного гуманітарного права), застосовуються до всіх випадків оголошеної війни чи будь-якого іншого збройного конфлікту, що може виникнути між двома чи більше Високими Договірними Сторонами, навіть якщо одна з них не визнає стану війни, у тому числі до всіх випадків часткової або цілковитої окупації Високої Договірної Сторони, навіть якщо ця окупація не натрапляє на жодний збройний спротив.

З урахуванням положень ст. ст. 43, 44 Додаткового протоколу до Женевських конвенцій від 12 серпня 1949 року, що стосується захисту жертв міжнародних збройних конфліктів (Протокол I), від 08.06.1977 (далі - ДП І), військовослужбовці ЗС та інших військових формувань РФ є комбатантами та зобов`язані додержувати норм міжнародного права, застосовуваного в період збройних конфліктів.

Конвенція також застосовується до всіх випадків часткової або цілковитої окупації Високої Договірної Сторони, навіть якщо ця окупація не натрапляє на жодний збройний спротив.

Згідно положень статті 27 Женевської Конвенції про захист цивільного населення під час війни від 12 серпня 1949 року (далі - Конвенція), особи, що перебувають під захистом, мають право за будь-яких обставин на особисту повагу та повагу до своєї честі. До них завжди слід ставитися гуманно та захищати їх, зокрема, від будь-якого акту насильства чи залякування, та від образ.

Відповідно до ст. 29 Конвенції сторона конфлікту, під владою якої є особи, що перебувають під захистом, відповідає за поводження своїх представників із цими особами, причому це не знімає особистої відповідальності з таких представників.

Згідно з положеннями ст. 31 Конвенції - жодний примус фізичного чи морального порядку не може застосовуватися до осіб, які перебувають під захистом, зокрема з метою отримання від них або від третіх осіб якихось відомостей.

Відповідно до ст. 32 Конвенції забороняється застосування будь-яких заходів, які можуть завдати фізичних страждань або призвести до знищення осіб, що перебувають під захистом, які є під їхньою владою. Ця заборона поширюється не лише на вбивства, тортури, тілесні покарання, калічення та медичні чи наукові досліди, які не викликані потребою лікування особи, що перебуває під захистом, а й на будь-яке інше брутальне поводження з боку як цивільних, так і військових властей.

Відповідно до ст. 33 Конвенції жодну особу, що перебуває під захистом, не може бути покарано за правопорушення, якого вона не вчинила особисто. Колективні покарання, так само як і будь-які залякування чи терор, забороняються. Пограбування забороняються. Репресалії стосовно осіб, які перебувають під захистом, та їхнього майна забороняються.

Згідно до положень ч. 2. ст. 75 Додаткового протоколу до Женевської конвенції від 12 серпня 1949 року, що застосовується до захисту жертв міжнародних збройних конфліктів (Протокол І), від 8 червня 1977 року, заборонені й будуть залишатися забороненими в будь-який час і в будь-якому місці такі дії, незалежно від того, чиняться вони представниками цивільних чи воєнних органів: a) насильство над життям, здоров`ям і фізичним та психічним станом осіб, зокрема: a.1) вбивство; a.2) катування всіх видів - фізичні чи психічні; a.3) тілесні покарання; a.4) каліцтво; b) знущання над людською гідністю, зокрема, принижуюче й образливе поводження, примус до проституції чи непристойне посягання в будь-якій його формі; c) взяття заручників; d) колективне покарання; e) погрози вчинити будь яку з вищезазначених дій.

Так, громадянин РФ, військовослужбовець 234-го ДШП 76-ї ДШД ПДВ ЗС РФ (військова частина НОМЕР_1 , пункт постійної дислокації - АДРЕСА_2 ), капітан ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обіймаючи посаду заступника командира 1-го повітряно-десантного батальйону 234-го десантно-штурмового полку, починаючи з 24.02.2022 прийняв безпосередню участь в актах збройної агресії, в тому числі в період часу з 27.02.2022 по 30.03.2022 на території міста Буча Київської області, а тому відповідно до ст. 43 ДП І мав статус комбатанта і був зобов`язаний дотримуватися норм міжнародного права, застосовуваного в період збройних конфліктів.

В один із днів з 25 по 26 березня 2022 року, у денний час доби (більш точної дати та часу досудовим розслідуванням не встановлено), ОСОБА_6 , будучи обізнаним із законами та звичаями війни, передбаченими та закріпленими в положеннях міжнародного законодавства, перебуваючи у форменому одязі військовослужбовців ЗС РФ, будучи озброєним вогнепальною зброєю, спорядженою бойовими набоями, перебував у будинку АДРЕСА_3 .

У той же період, ОСОБА_7 , перебуваючи у форменому одязі військовослужбовців ЗС РФ, будучи озброєним снайперською гвинтівкою безшумної стрільби «Вінторєз», спорядженою бойовими набоями, разом з іншим невстановленим досудовим розслідуванням озброєним військовослужбовцем ЗС РФ, прийшли до домоволодіння за адресою: АДРЕСА_4 , де знаходились ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , які були одягнуті у цивільний одяг, участі у бойових діях не брали, до таких дій не готувалися, не мали при собі жодної зброї, знарядь чи засобів, що могли б загрожувати військовослужбовцям ЗС РФ, тобто були цивільними особами, які ховалися у приміщенні будинку та своєю поведінкою не компрометували, не провокували і не становили загрози.

Після цього, ОСОБА_7 наказав ОСОБА_8 та ОСОБА_9 підготувати будівельні рукавиці та повідомив, що незабаром за ними повернуться та заберуть їх.

У той же період, приблизно через годину, ОСОБА_7 та невстановлений досудовим розслідуванням військовослужбовець ЗС РФ повернулись до домоволодіння по АДРЕСА_4 , де ОСОБА_7 , діючи умисно, усвідомлюючи те, що ОСОБА_8 та ОСОБА_9 є цивільними особами, які перебувають під захистом міжнародного гуманітарного права, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, направив зброю на потерпілих та примусово наказав рухатись до будинку АДРЕСА_3 .

По прибуттю останніх на вказане місце ОСОБА_6 , будучи обізнаним із законами та звичаями війни, передбаченими та закріпленими в положеннях міжнародного законодавства, перебуваючи у форменому одязі військовослужбовців ЗС РФ, будучи озброєним вогнепальною зброєю, спорядженою бойовими набоями, погрожуючи вбивством близьких для потерпілих осіб, а саме цивільних осіб ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , наказав ОСОБА_8 та ОСОБА_9 зібрати тіла вбитих військовослужбовців ЗС РФ, які перебувають на лінії зіткнення бойових дій на перехресті вулиць Суворова (з 12.04.2023 вул. Леся Курбаса) та Вокзальної у м. Буча.

Крім того, ОСОБА_6 повідомив потерпілим яким маршрутом вони повинні рухатись, у разі відхилення від якого, останні будуть вбиті снайперами ЗС РФ. Розуміючи реальність погроз ОСОБА_6 як загрозу життю та здоров`ю для себе та своїх близьких, а також усвідомлюючи можливість бути вбитими на лінії зіткнення бойових дій ОСОБА_8 та ОСОБА_9 відправились на вказане їм місце та виконали вимоги ОСОБА_6 .

Прибувши на вказане місце потерпілі не виявили тіл військовослужбовців ЗС РФ та повернулись до будинку за адресою: АДРЕСА_3 , де перебував ОСОБА_6 , який був здивований, що потерпілі залишись живими, та наказав останнім повертатись додому.

Отже, ОСОБА_6 , будучи заступником командира 1-го повітряно-десантного батальйону 234-го десантно-штурмового полку НОМЕР_2 десантно-штурмової дивізії Повітряно-десантних військ ЗС РФ (в/ч НОМЕР_1 ) в один із днів з 25 по 26 березня 2022 року, у денний час доби, перебуваючи біля будинку АДРЕСА_3 , усвідомлюючи наявність міжнародного збройного конфлікту, та те, що ОСОБА_8 та ОСОБА_9 є цивільними особами, які перебувають під захистом міжнародного гуманітарного права, та не становлять загрози, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, спільно з ОСОБА_7 , який направив зброю на потерпілих та примусово наказав рухатись до будинку АДРЕСА_3 , погрожуючи вбивством потерпілим, а також вбивством близьких для них осіб, наказав потерпілим зібрати тіла вбитих військовослужбовців ЗС РФ, які перебувають на лінії зіткнення бойових дій, чим застосували психологічний тиск, тобто вчинили дії, які направлені на жорстоке, образливе та принижуюче ставлення до потерпілих, в порушення положень ст. ст. 32, 147 Конвенції про захист цивільного населення під час війни від 12.08.1949 та п. п. a.1) п. а) ч. 2 ст. 75 Додаткового протоколу до Женевських конвенцій від 12 серпня 1949 року, що стосується захисту жертв міжнародних збройних конфліктів (Протокол I), від 08.06.1977, діючи групою осіб з ОСОБА_7 , завдали сильних моральних та психічних страждань ОСОБА_8 та ОСОБА_9 .

Крім того, громадянин РФ, військовослужбовець 234-го ДШП 76-ї ДШД ПДВ ЗС РФ (військова частина НОМЕР_1 , пункт постійної дислокації - АДРЕСА_2 , РФ) сержант ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , обіймаючи посаду розвідника-снайпера взводу розвідки 1 БТГр, починаючи з 24.02.2022, прийняв безпосередню участь у актах збройної агресії, в тому числі в період часу з 27.02.2022 по 30.03.2022 на території міста Буча Київської області, а тому відповідно до ст. 43 ДП І мав статус комбатанта і був зобов`язаний дотримуватися норм міжнародного права, застосовуваного в період збройних конфліктів.

В один із днів з 4 по 6 березня 2022 року (більш точної дати та часу досудовим розслідуванням не встановлено) ОСОБА_7 , будучи обізнаним із законами та звичаями війни, передбаченими та закріпленими в положеннях міжнародного законодавства, перебуваючи у форменому одязі військовослужбовців ЗС РФ, будучи озброєним снайперською гвинтівкою безшумної стрільби «Вінторєз», спорядженою бойовими набоями, разом з іншими невстановленими досудовим розслідуванням озброєними військовослужбовцями ЗС РФ, перебували на території міста Буча Київської області, а саме утримували та контролювали сектор міста на перехресті вулиць Яблунська та Вокзальна, де біля будинку АДРЕСА_5 знаходився облаштований блок-пост російсько-окупаційних військ, на якому здійснювались перевірки та обшуки цивільного населення.

Разом з цим, у вказаний період, близько 12 години 00 хвилин (точного часу досудовим розслідуванням не встановлено), місцевий житель міста Буча Київської області - ОСОБА_12 , який був одягнутий у цивільний одяг, участі у бойових діях не брав, до таких дій не готувався, не мав при собі жодної зброї, знарядь чи засобів, що могли б загрожувати військовослужбовцям ЗС РФ, тобто був цивільною особою, яка своєю поведінкою не компрометувала, не провокувала і не становила загрози, проходив поблизу вказаного блок-посту військових ЗС РФ та почув наказ від військовослужбовців ЗС РФ «стояти», повернувшись до військових, ОСОБА_12 помітив, що ніхто не звертає на нього уваги та продовжив рух вулицею, прямуючи до свого місця проживання, а саме за адресою: АДРЕСА_6 .

Після цього, ОСОБА_7 , в порушення положень ст. ст. 27, 32 Конвенції та ст. ст. 11, 75 ДП І, усвідомлюючи, що ОСОБА_12 є цивільною особою, яка перебуває під захистом міжнародного гуманітарного права, та не становить загрози, діючи умисно, розуміючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з метою спричинення тілесних ушкоджень, здійснив постріл з наявної у нього снайперської гвинтівки безшумної стрільби « Вінторєз » в ОСОБА_12 .

Внаслідок указаних умисних дій ОСОБА_7 потерпілому заподіяно тілесні ушкодження у вигляді наскрізного вогнепального кульового поранення лівої гомілки, яке ускладнилось первинним інфікуванням рани, що відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості.

Отже, ОСОБА_7 , будучи розвідником-снайпером взводу розвідки 1-ї батальйонно-тактичної групи 234-го десантно-штурмового полку 76-ї десантно-штурмової дивізії Повітряно-десантних військ ЗС РФ (в/ч НОМЕР_1 ), в один з днів з 4 по 6 березня 2022 року близько 12 год. 00 хв., перебуваючи біля будинку АДРЕСА_5 на облаштованому блок-пості російсько-окупаційних військ, усвідомлюючи наявність міжнародного збройного конфлікту, та те, що ОСОБА_12 є цивільною особою, яка перебуває під захистом міжнародного гуманітарного права, та не становить загрози, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з метою спричинення тілесних ушкоджень, в порушення положень ст. ст. 32, 147 Конвенції про захист цивільного населення під час війни від 12.08.1949 та п. п. a.1) п. а) ч. 2 ст. 75 Додаткового протоколу до Женевських конвенцій від 12 серпня 1949 року, що стосується захисту жертв міжнародних збройних конфліктів (Протокол I), від 08.06.1977, здійснив зі снайперської гвинтівки безшумної стрільби «Вінторєз» постріл у потерпілого, чим завдав останньому тілесні ушкодження.

Крім того, в один із днів з 23 по 24 березня 2022 року, у денний час доби (більш точної дати та часу досудового розслідування не встановлено), ОСОБА_7 , перебуваючи у форменому одязі військовослужбовців ЗС РФ, будучи озброєним снайперською гвинтівкою безшумної стрільби «Вінторєз», спорядженою бойовими набоями, разом з іншим невстановленим досудовим розслідуванням озброєним військовослужбовцем ЗС РФ, прибули до домоволодіння за адресою: АДРЕСА_4 , де перебували місцеві жителі ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_9 , які були одягнуті у цивільний одяг, участі у бойових діях не брали, до таких дій не готувалися, не мали при собі жодної зброї, знарядь чи засобів, що могли б загрожувати військовослужбовцям ЗС РФ, тобто були цивільними особами, які ховалися у приміщенні будинку та своєю поведінкою не компрометували, не провокували і не становили загрози.

Після цього, ОСОБА_7 наказав вийти усім, хто перебував у будинку, та дав вказівку вишукуватись у дворі біля воріт для перевірки документів та мобільних телефонів. У ході перевірки ОСОБА_7 почав звинувачувати ОСОБА_10 , у тому, що вона являється снайпером та усвідомлюючи те, що ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_9 є цивільними особами, навів зброю в сторону потерпілих, та здійснив не менше одного пострілу зі снайперської гвинтівки безшумної стрільби « Вінторєз », що влучила в землю поряд з ногами потерпілих, чим порушив основні вимоги ст. 31 Конвенції, зокрема заборону щодо застосування примусу фізичного чи морального порядку до осіб, які перебувають під захистом Конвенції, після чого ОСОБА_7 разом з іншим невстановленим досудовим розслідуванням озброєним військовослужбовцем ЗС РФ пішли з території домоволодіння.

Отже, ОСОБА_7 , будучи розвідником-снайпером взводу розвідки 1-ї батальйонно-тактичної групи 234-го десантно-штурмового полку 76-ї десантно-штурмової дивізії Повітряно-десантних військ ЗС РФ (в/ч НОМЕР_1 ), в один із днів з 23 по 24 березня 2022 року у денний час доби, перебуваючи на території подвір`я житлового будинку АДРЕСА_4 , усвідомлюючи наявність міжнародного збройного конфлікту, та те, що ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , та ОСОБА_9 є цивільними особами, які перебувають під захистом міжнародного гуманітарного права, та не становлять загрози, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, здійснив не менше одного пострілу зі снайперської гвинтівки безшумної стрільби « Вінторєз », що влучила в землю поряд з ногами потерпілих, чим застосував психологічний тиск, тобто вчинив дії, які направлені на жорстоке, образливе та принижуюче ставлення до потерпілих, в порушення положень ст. ст. 32, 147 Конвенції про захист цивільного населення під час війни від 12.08.1949 та п. п. a.1) п. а) ч. 2 ст. 75 Додаткового протоколу до Женевських конвенцій від 12 серпня 1949 року, що стосується захисту жертв міжнародних збройних конфліктів (Протокол I), від 08.06.1977, завдав сильних моральних та психічних страждань ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_9 .

Окрім цього, в один із днів з 25 по 26 березня 2022 року, у денний час доби (більш точної дати та часу досудовим розслідуванням не встановлено), ОСОБА_7 , перебуваючи у форменому одязі військовослужбовців ЗС РФ, будучи озброєним снайперською гвинтівкою безшумної стрільби «Вінторєз», спорядженою бойовими набоями, разом з іншим невстановленим досудовим розслідуванням озброєним військовослужбовцем ЗС РФ, прийшли до домоволодіння за адресою: АДРЕСА_4 , де знаходились ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , які були одягнуті у цивільний одяг, участі у бойових діях не брали, до таких дій не готувалися, не мали при собі жодної зброї, знарядь чи засобів, що могли б загрожувати військовослужбовцям ЗС РФ, тобто були цивільними особами, які ховалися у приміщенні будинку та своєю поведінкою не компрометували, не провокували і не становили загрози.

Після цього, ОСОБА_7 наказав ОСОБА_8 та ОСОБА_9 підготувати будівельні рукавиці та повідомив, що незабаром за ними повернуться та заберуть їх.

У той же період, приблизно через годину, ОСОБА_7 та невстановлений досудовим розслідуванням військовослужбовець ЗС РФ повернулись до домоволодіння по АДРЕСА_4 , де ОСОБА_7 , діючи умисно, усвідомлюючи те, що ОСОБА_8 та ОСОБА_9 є цивільними особами, які перебувають під захистом міжнародного гуманітарного права, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, направив зброю на потерпілих та примусово наказав рухатись до будинку АДРЕСА_3 .

По прибуттю останніх на вказане місце там перебував військовослужбовець ЗС РФ ОСОБА_6 , який у званні капітана обіймав посаду заступника командира 1-го повітряно-десантного батальйону 234-го десантно-штурмового полку НОМЕР_2 десантно-штурмової дивізії Повітряно-десантних військ ЗС РФ, який будучи обізнаним із законами та звичаями війни, передбаченими та закріпленими в положеннях міжнародного законодавства, перебуваючи у форменому одязі військовослужбовців ЗС РФ, будучи озброєним вогнепальною зброєю, спорядженою бойовими набоями, погрожуючи вбивством близьких для потерпілих осіб, а саме цивільних осіб ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , наказав ОСОБА_8 та ОСОБА_9 зібрати тіла вбитих військовослужбовців ЗС РФ, які перебувають на лінії зіткнення бойових дій на перехресті вулиць Суворова (з 12.04.2023 вул. Леся Курбаса) та Вокзальної у м. Буча.

Крім того, ОСОБА_6 повідомив потерпілим яким маршрутом вони повинні рухатись, у разі відхилення від якого, останні будуть вбиті снайперами ЗС РФ. Розуміючи реальність погроз ОСОБА_6 як загрозу життю та здоров`ю для себе та своїх близьких, а також усвідомлюючи можливість бути вбитими на лінії зіткнення бойових дій, ОСОБА_8 та ОСОБА_9 відправились на вказане їм місце та виконали вимоги ОСОБА_6 .

Прибувши на вказане місце потерпілі не виявили тіл військовослужбовців ЗС РФ та повернулись до будинку за адресою: АДРЕСА_3 , де перебував ОСОБА_6 , який був здивований, що потерпілі залишись живими та наказав останнім повертатись додому.

Отже, ОСОБА_7 , будучи розвідником-снайпером взводу розвідки 1-ї батальйонно-тактичної групи 234-го десантно-штурмового полку НОМЕР_2 десантно-штурмової дивізії Повітряно-десантних військ ЗС РФ (в/ч НОМЕР_1 ), в один із днів з 25 по 26 березня 2022 року, у денний час доби, перебуваючи біля будинку АДРЕСА_4 та будинку АДРЕСА_3 , усвідомлюючи наявність міжнародного збройного конфлікту, та те, що ОСОБА_8 та ОСОБА_9 є цивільними особами, які перебувають під захистом міжнародного гуманітарного права, та не становлять загрози, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, направив зброю на потерпілих та примусово наказав рухатись до будинку АДРЕСА_3 , де перебував ОСОБА_6 , який погрожуючи вбивством потерпілим, а також вбивством близьких для них осіб, наказав потерпілим зібрати тіла вбитих військовослужбовців ЗС РФ, які перебувають на лінії зіткнення бойових дій, чим застосували психологічний тиск, тобто вчинили дії, які направлені на жорстоке, образливе та принижуюче ставлення до потерпілих, в порушення положень ст. ст. 32, 147 Конвенції про захист цивільного населення під час війни від 12.08.1949 та п. п. a.1) п. а) ч. 2 ст. 75 Додаткового протоколу до Женевських конвенцій від 12 серпня 1949 року, що стосується захисту жертв міжнародних збройних конфліктів (Протокол I), від 08.06.1977, діючи групою осіб з ОСОБА_6 , завдали сильних моральних та психічних страждань ОСОБА_8 та ОСОБА_9

30.07.2024 старшим слідчим в ОВС Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_13 за погодженням із прокурором відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 , ОСОБА_7 та ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 28 ч. 1 ст. 438, ч. 1 ст. 438 КК України.

Прокурором у кримінальному провадженні № 0000037 від 27.02.2022 виділено матеріали досудового розслідування стосовно ОСОБА_7 та ОСОБА_6 в окреме кримінальне провадження за № 0001640.

Підозрюваним у кримінальному провадженні є: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Питалово, Псковської області, Російської Федерації, громадянин РФ, військовослужбовець 234-го ДШП 76-ї ДШД ПДВ ЗС РФ, проживаючий за адресою: АДРЕСА_7 , та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець м. Псков, Російської Федерації, громадянин РФ, військовослужбовець 234-го ДШП 76-ї ДШД ПДВ ЗС РФ, проживаючий за адресою: АДРЕСА_8 .

30.07.2024 повідомлення про підозру ОСОБА_6 та повістки про його виклик надіслано на номер мобільного телефону НОМЕР_3 , а саме через месенджер «Viber», який належить ОСОБА_6 . Крім цього, відповідно до ч. 8 ст. 135 КПК України опубліковані повістки про виклик підозрюваному ОСОБА_6 до Головного слідчого управління Національної поліції України на 05.08.2024, 06.08.2024, 07.08.2024 в засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження, а саме в газеті кабінету міністрів України «Урядовий Кур`єр» та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора.

Крім того, 30.07.2024 повідомлення про підозру ОСОБА_7 та повістки про його виклик надіслано на електронну поштову адресу ОСОБА_7 , що за посиланням: « ІНФОРМАЦІЯ_4 ». Крім цього, відповідно до ч. 8 ст. 135 КПК України опубліковані повістки про виклик підозрюваному ОСОБА_7 до Головного слідчого управління Національної поліції України на 05.08.2024, 06.08.2024, 07.08.2024 в засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження, а саме в газеті кабінету міністрів України «Урядовий Кур`єр» та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора.

Однак, на вказані виклики підозрювані ОСОБА_7 та ОСОБА_6 не з`явилися, від участі у слідчих та процесуальних діях ухиляються, та місцезнаходження останніх на теперішній час не встановлене.

Ураховуючи викладене, постановою слідчого від 09.08.2024 ОСОБА_7 та ОСОБА_6 оголошено у розшук.

Обставини, що дають підстави обґрунтовано підозрювати ОСОБА_7 та ОСОБА_6 у вчиненні злочину підтверджуються матеріалами, зібраними в ході досудового розслідування.

Відомостями про те, що ОСОБА_6 та ОСОБА_7 перебувають на тимчасово окупованій території, є матеріали, якими підтверджується обґрунтованість підозри останніх у вчиненні кримінальних правопорушень. Згідно інформації наданої в рапорті ДКР НПУ від 02.09.2024 при супровідному листі № 76758-2024 ОСОБА_6 та ОСОБА_7 за останні 5 років державний кордон України не перетинали, наразі перебувають на території РФ та відповідно до постанови слідчого від 09.08.2024 підозрюваних оголошено у розшук.

З урахуванням викладеного, слідчий просив надати дозвіл на здійснення спеціального досудового розслідування у кримінальному провадженні №0001640 від 09.08.2024, за підозрами ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 28 ч. 1 ст. 438 КК України, та ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 438, ч. 1 ст. 28 ч. 1 ст. 438 КК України.

У судовому засіданні прокурор заявлене клопотання підтримав з викладених в ньому підстав, просив задовольнити.

Захисник ОСОБА_4 заперечував проти клопотання та просив відмовити у його задоволенні, посилаючись на те, що відсутні будь-які докази, що ОСОБА_6 та ОСОБА_7 відомо про здійснення відносно них кримінального провадження, публікації на сайтах та в мережі Інтернет не є належними доказами, оскільки в законодавстві України відсутні прямі вказівки на те, що іноземні громадяни повинні вивчати зміст сайтів. Зазначив, що наразі йому не вдалося зв`язатися ні з ОСОБА_6 , ні з ОСОБА_7 .

Слідчий суддя, заслухавши думку сторін кримінального провадження, вивчивши матеріали справи, надходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 297-1 КПК України спеціальне досудове розслідування (in absentia) здійснюється стосовно одного чи декількох підозрюваних згідно із загальними правилами досудового розслідування, передбаченими цим Кодексом, з урахуванням положень цієї глави.

Відповідно до ч. 2 ст. 297-1 КПК України спеціальне досудове розслідування здійснюється на підставі ухвали слідчого судді у кримінальному провадженні щодо злочинів, передбачених статтями 109, 110, 110-2, 111, 111-1, 111-2, 112, 113, 114, 114-1, 114-2, 115, 116, 118, частиною другою статті 121, частиною другою статті 127, частинами другою і третьою статті 146, статтями 146-1, 147, частинами другою - п`ятою статті 191 (у випадку зловживання службовою особою своїм службовим становищем), статтями 209, 255-258, 258-1, 258-2, 258-3, 258-4, 258-5, 348, 364, 364-1, 365, 365-2, 368, 368-2, 368-3, 368-4, 369, 369-2, 370, 379, 400, 408, 436, 436-1, 437, 438, 439, 440, 441, 442, 443, 444, 445, 446, 447 Кримінального кодексу України, стосовно підозрюваного, крім неповнолітнього, який переховується від органів слідства та суду на тимчасово окупованій території України, на території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, з метою ухилення від кримінальної відповідальності та/або оголошений у міжнародний розшук. Спеціальне досудове розслідування здійснюється на підставі ухвали слідчого судді у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого підозрюваним, стосовно якого уповноваженим органом прийнято рішення про передачу його для обміну як військовополоненого та такий обмін відбувся. Здійснення спеціального досудового розслідування щодо інших злочинів не допускається, крім випадків, коли злочини вчинені особами, які переховуються від органів слідства та суду на тимчасово окупованій території України, на території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, з метою ухилення від кримінальної відповідальності та/або оголошені у міжнародний розшук, та розслідуються в одному кримінальному провадженні із злочинами, зазначеними у цій частині, а виділення матеріалів щодо них може негативно вплинути на повноту досудового розслідування та судового розгляду.

Відповідно до ч. 1 ст. 42 КПК України підозрюваним є особа, якій у порядку, передбаченому статтями 276-279 цього Кодексу, повідомлено про підозру, особа, яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, або особа, щодо якої складено повідомлення про підозру, однак його не вручено їй внаслідок невстановлення місцезнаходження особи, проте вжито заходів для вручення у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

Як вбачається з матеріалів, що долучені до клопотання, 26.07.2024 в рамках кримінального провадження №0000037 складено та погоджено письмові повідомлення про підозру ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 28 ч. 1 ст. 438 КК України, та ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 438, ч. 1 ст. 28 ч. 1 ст. 438 КК України /том 3 а. м. 74-90/.

Письмові повідомлення про підозру в день їх складення ОСОБА_6 та ОСОБА_7 вручені не були у зв`язку із неможливістю такого вручення, а тому 30.07.2024 спрямовані у спосіб, передбачений ч. 8 ст. 135, ч. 1 ст. 278 КПК України, а саме шляхом друкування вказаних повідомлень про підозру у засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження (газета «Урядовий кур`єр» випуск від 30.07.2024 №153 (7813) та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора /том 3 а. м. 99-106/.

Крім того, 30.07.2024 ОСОБА_6 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 28 ч. 1 ст. 438 КК України, у спосіб, передбачений КПК України для вручення повідомлень - шляхом надіслання його останньому в месенджер «Viber» за номером телефону « НОМЕР_3 », що підтверджується аналітичним звітом ГСУ НП України /том 3 а. м. 93-94, 30/.

30.07.2024 ОСОБА_7 також було повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 438, ч. 1 ст. 28 ч. 1 ст. 438 КК України, у спосіб, передбачений КПК України для вручення повідомлень - шляхом надіслання його останньому на електронну пошту «ІНФОРМАЦІЯ_4», що підтверджується аналітичним звітом ГСУ НП України /том 3 а. м. 91-92, 27/.

Таким чином, при врученні ОСОБА_6 та ОСОБА_7 повідомлення про підозру від 26.07.2024 вимоги ст. ст. 276-279, 135 КПК України дотримані, останні набули статусу підозрюваних.

Постановою прокурора виділено з кримінального провадження № 0000037 від 27.02.2022 матеріали досудового розслідування стосовно ОСОБА_6 та ОСОБА_7 в окреме кримінальне провадження за № 0001640.

Обставини, що дають підстави обґрунтовано підозрювати ОСОБА_6 , ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованих їм кримінальних правопорушень, підтверджуються зібраними у ході досудового розслідування матеріалами, в тому числі: протоколом огляду ід 06.06.2023 /том 1 а. м. 95-147/, протоколами допиту потерпілих ОСОБА_12 від 26.03.2024, ОСОБА_11 від 06.04.2024, ОСОБА_8 , ОСОБА_9 від 30.03.2024 зі стенограмами та додатками /том 1 а. м. 189-209, том 2 а. м. 44-51, 64-76, 98-108, 121-133, 155-161, 165-168/, протоколами пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 26.03.2024, 30.04.2024, 02.05.2024, 06.04.2024, 08.06.2024, 17.04.2024, 16.04.2024, 25.05.2024 /том 1 а. м. 210-213, 247-249, том 2 а. м. 16-19, 52-55, 77-83, 109-112, 134-140, 169-175, 199-201, 222-224, 240-242/, протоколами проведення слідчого експерименту від 20.04.2024, 01.05.2024, 20.04.2024, 07.06.2024 /том 1 а. м. 214-218, том 2 а. м. 1-5, 56-60, 85-94, 113-117, 142-151, 176-185, 243-246/, протоколами допиту свідків ОСОБА_14 від 18.04.2024, ОСОБА_15 від 19.04.2024, ОСОБА_16 від 30.04.2024, ОСОБА_17 від 02.05.2024, ОСОБА_18 , ОСОБА_19 від 17.04.2024, ОСОБА_20 від 16.04.2024, ОСОБА_21 від 25.05.2024 зі стенограмами та додатками /том 1 а. м. 219-246, том 2 а. м. 6-15, 190-198, 207-221, 229-239/, протоколом тимчасового доступу до речей і документів від 06.05.2024 /том 2 а. м. 28-31/, висновком експерта від 24.05.2024-25.06.2024 /том 2 а. м. 35-40/, протоколом огляду від 24.05.2024 /том 3 а. м. 1-5/.

Окрім того, підозрювані ОСОБА_6 та ОСОБА_7 викликалися до слідчого для допиту в якості підозрюваних на 05.08.2024, 06.08.2024, 07.08.2024. Вказані повістки відповідно до вимог ст. 135 КПК України були розміщені у засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження (газета «Урядовий кур`єр», випуск від 30.07.2024 №153 (7813) та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора. Натомість, підозрювані ОСОБА_6 та ОСОБА_7 до слідчого не з`явилися, причини неприбуття не повідомили /том 3 а. м. 95-106/.

09.08.2024 підозрюваних ОСОБА_6 та ОСОБА_7 оголошено у державний розшук.

09.09.2024 постановою слідчого СГ Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_5 досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001640 відновлено у зв`язку із потребою проведення слідчих (розшукових) та процесуальних дій /том 3 а. м. 126-127/.

Як вбачається із рапорту старшого о/у в ОВС Департаменту карного розшуку НП України ОСОБА_22 від 02.09.2024, відповідно до інформації з інтегрованої системи «Аркан» ОСОБА_6 та ОСОБА_7 за останні 5 років державний кордон України не перетинали, оперативно-розшуковими заходами встановлено, що наразі підозрювані можуть перебувати на території РФ /том 3 а. м. 124-125/.

Відповідно до аналітичного звіту ГСУ НП України підозрювані ОСОБА_6 та ОСОБА_7 займають військові посади у ЗС РФ та проживають на території РФ /том 3 а. м. 23-36/.

Вищевказаним підтверджується перебування підозрюваних ОСОБА_6 та ОСОБА_7 в державному розшуку.

Наведені обставини прямо та беззаперечно свідчать про те, що підозрювані ОСОБА_6 та ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюються у вчиненні інкримінованих їм кримінальних правопорушень, переховуються від органів слідства та суду на території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, з метою ухилення від кримінальної відповідальності.

Враховуючи викладене, кваліфікацію дій підозрюваних за ч. 1 ст. 438 КК України, слідчий суддя вважає наявними підстави, визначені ст. ст. 297-1, 297-2, 297-4 КПК України, для задоволення клопотання сторони обвинувачення про надання дозволу на здійснення спеціального досудового розслідування у кримінальному провадженні №0001640 від 09.08.2024 стосовно підозрюваних ОСОБА_6 та ОСОБА_7 .

Керуючись ст. 297-1, 297-3, 297-4, 376 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В :

Клопотання - задовольнити.

Надати у кримінальному провадженні №0001640, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 09.08.2024, дозвіл на здійснення спеціального досудового розслідування стосовно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Питалово Псковської обл. РФ, громадянина РФ, остання відома адреса проживання: АДРЕСА_7 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 28 ч. 1 ст. 438 КК України, а також ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Питалово м. Псков РФ, громадянина РФ, остання відома адреса проживання: АДРЕСА_8 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 438, ч. 1 ст. 28 ч. 1 ст. 438 КК України.

Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає, заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя ОСОБА_1