У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 жовтня 2024 року м.Київ

Слідчий суддя Вищого антикорупційного суду ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі судових засідань у приміщенні Вищого антикорупційного суду скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви про кримінальне правопорушення,

установив:

18 жовтня 2024 року до Вищого антикорупційного суду надійшла вказана скарга, у якій заявник просить зобов`язати прокурора Спеціалізованої антикорупційної прокуратури виконати вимоги ч. 1 ст. 214 КПК України щодо заяви ОСОБА_3 про вчинене кримінальне правопорушення від 30.09.2024.

Скарга обґрунтована тим, що 30.09.2024 ОСОБА_3 звернувся до керівника Спеціалізованої антикорупційної прокуратури із заявою про вчинення кримінального правопорушення суддями Верховного Суду.

Однак, станом на 09.10.2024, всупереч положенням ст. 214 КПК України, відомості викладені ним у заяві до Єдиного реєстру досудових розслідувань не внесені.

Вказане, на думку ОСОБА_3 , свідчить про бездіяльність прокурора Спеціалізованої антикорупційної прокуратури, що стало підставою звернення до слідчого судді з цією скаргою.

ОСОБА_3 просив розглянути скаргу без його участі.

Представник Спеціалізованої антикорупційної прокуратури в судове засідання не прибув, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Відсутність представника Спеціалізованої антикорупційної прокуратури не є перешкодою для розгляду скарги (ч. 3 ст. 306 КПК України).

Слідчий суддя, дослідивши матеріали скарги, дійшов висновку, що у задоволенні скарги належить відмовити з таких підстав.

Відповідно до пункту 1 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Згідно із ч. 1 ст. 214 КПК України слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Порядок внесення таких відомостей врегульований Положенням про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення, затвердженим наказом Генерального прокурора України від 30.06.2020 № 298, згідно із п. 1 глави 2 розділу I якого вносяться, зокрема, відомості про короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела, попередню правову кваліфікацію кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, що узгоджується з пунктами 4, 5 ч. 5 ст. 214 КПК України.

Разом із цим слідчий, прокурор після прийняття та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, враховуючи їх зміст, має перевірити достатність даних, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, за наслідками чого ним приймається рішення про початок досудового розслідування шляхом внесення відповідних відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Таким чином, для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань заявник у повідомленні про кримінальне правопорушення має зазначити конкретні, відомі йому обставини об`єктивної сторони такого правопорушення (яке саме кримінальне правопорушення відбулось, де, коли, в чому полягало, які особи причетні до його скоєння тощо). Ці обставини можуть бути неповними в силу недостатньої обізнаності заявника, неочевидності вчинення кримінального правопорушення, з огляду на початкову стадію сприйняття та дослідження цих подій чи з інших причин, але в той же час достатніми для попередньої кваліфікації реєстраторами Єдиного реєстру досудових розслідувань такого діяння саме як кримінального правопорушення (кваліфікації за статтею, частиною статті Кримінального кодексу України).

Якщо ж зі змісту повідомлення про кримінальне правопорушення є очевидним, що викладені в ньому обставини не свідчать про те, що існує ймовірність вчинення будь-якого кримінального правопорушення та не потребують для отримання зазначеного вище висновку перевірки засобами кримінального процесу, або в силу його занадто абстрактного характеру неможливо встановити а ні попередню кваліфікацію кримінального правопорушення, а ні предмет, межі та напрямок досудового розслідування, яке ініціюється заявником, то такі повідомлення не мають вноситися до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Отже, підставою початку досудового розслідування є не будь-які прийняті та зареєстровані заяви, повідомлення, а лише ті з них, з яких вбачаються вагомі обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, короткий виклад яких разом із прізвищем, ім`ям, по-батькові (найменуванням) потерпілого або заявника, серед іншого, вноситься до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Вказаний висновок відповідає правовій позиції, викладеній у постанові Верховного Суду від 30.09.2021 у справі № 556/450/18 (провадження № 51-4229км20).

Так, Верховний Суд у постанові від 16.05.2019 (справа № 761/20985/18, провадження № 51- 8007км18) зазначив: «Якщо не було події кримінального правопорушення або в діях особи немає складу кримінального правопорушення, то за таких обставин кримінальне провадження не може бути розпочато. А якщо через помилку чи з інших причин таке провадження було розпочато, то воно негайно має бути припинено і з позиції вимог правопорядку, і з огляду дотримання інтересів всіх учасників правовідносин».

Слідчий суддя також враховує, що Велика Палата Верховного Суду у постанові від 24.04.2019 (справа № 818/15/18, провадження № 11-1466апп18) зауважила, що у межах процедури за правилами п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України слідчий суддя з`ясовує обставини та мотиви, з яких слідчий або прокурор дійшов висновку про відсутність підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, чим саме обґрунтоване невнесення відповідних відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань та вирішує питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання слідчого або прокурора внести інформацію про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Перевіряючи наявність підстав для зобов`язання уповноважених осіб Спеціалізованої антикорупційної прокуратури внести інформацію про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою ОСОБА_3 від 30.09.2024 слідчий суддя зазначає таке.

У судовому засіданні встановлено, що 30.09.2024 ОСОБА_3 звернувся до керівника Спеціалізованої антикорупційної прокуратури із заявою про вчинення кримінального правопорушення суддями Верховного Суду, що підтверджується копією заяви.

У заяві, зокрема, зазначив, що 20.08.2024 колегією суддів Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду, а саме: суддями ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , постановлено ухвалу, якою відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_3 на ухвалу Сумського апеляційного суду від 15.05.2024 у справі № 1-2/1999, провадження № 51-9198ск18. Стверджує, що відмовляючи у відкритті касаційного провадження судді Верховного Суду стали зловживати службовим становищем з метою одержання неправомірної вигоди для своїх колег - судді Верховного Суду ОСОБА_7 та інших суддів Сумського обласного суду, оскільки не спростували жодного доводу, вказаного у касаційній скарзі, тобто приховали такі факти. Зазначає, що судді Верховного Суду, відмовляючи у відкритті касаційного провадження надали оцінку лише тій копії судового рішення, яку він долучив до скарги. На переконання ОСОБА_3 судді Верховного Суду ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 вчинили кримінальне правопорушення, передбачене ст. 364 КК України.

Разом з тим, диспозиція ч. 1 ст. 364 КК України передбачає кримінальну відповідальність за: зловживання владою або службовим становищем, тобто умисне, з метою одержання будь-якої неправомірної вигоди для самої себе чи іншої фізичної або юридичної особи використання службовою особою влади чи службового становища всупереч інтересам служби, якщо воно завдало істотної шкоди охоронюваним законом правам, свободам та інтересам окремих громадян або державним чи громадським інтересам, або інтересам юридичних осіб

Зловживання владою або службовим становищем визнається злочином за наявності таких ознак у їх сукупності: 1) використання службовою особою влади чи службового становища всупереч інтересам служби; 2) вчинення такого діяння з корисливих мотивів чи в інших особистих інтересах або в інтересах третіх осіб; 3) заподіяння такими діями істотної шкоди охоронюваним законом правам та інтересам окремих громадян, або державним чи громадським інтересам, або інтересам юридичних осіб.

Відсутність однієї із зазначених ознак свідчить про відсутність складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 364 КК України.

Викладена ОСОБА_3 у заяві від 30.09.2024 про вчинення суддями Верховного Суду ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ст. 364 КПК України, інформація зводиться до незгоди із судовим рішенням - ухвалою Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду від 20.08.2024.

Вказана заява не містить обставин, які б свідчили про вчинення суддями Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 кримінальних правопорушень умисних дій з використанням влади чи свого службового становища всупереч інтересам служби, з метою одержання будь-якої неправомірної вигоди для себе чи іншої фізичної або юридичної особи, що є обов`язковою умовою для здійснення попередньої правової кваліфікації кримінального правопорушення, передбаченого ст. 364 КК України.

У той же час, обов`язковою умовою застосування норми ч. 1 ст. 364 КК України є завдання істотної шкоди охоронюваним законом правам, свободам та інтересам окремих громадян або державним чи громадським інтересам, або інтересам юридичних осіб.

За приписами ч. 3 Примітки до ст. 364 КК України, у статтях 364-367 КК України істотною шкодою вважається така шкода, яка в сто і більше разів перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян.

Однак, у заяві про вчинення злочину не повідомлено фактів, які б свідчили про наявність істотної шкоди, передбаченої ч. 3 Примітки до ст. 364 КК України, що завдана неправомірними діями суддів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 . ОСОБА_3 та державним інтересам.

Слідчий суддя враховує, що згідно зі ст. 129 Конституції України суддя при здійсненні правосуддя, є незалежним та керується верховенством права.

Відповідно до ст. 126 Конституції України забороняється вплив на суддю у будь-який спосіб.

У рішенні Конституційного Суду України від 01 грудня 2004 року № 19-рп/2004 (справа про незалежність суддів як складову їхнього статусу) визначено, що недоторканність суддів - один із елементів їхнього статусу. Вона не є особистим привілеєм, а має публічно-правове призначення - забезпечити здійснення правосуддя неупередженим, безстороннім і справедливим судом.

Незалежність і недоторканність суддів є невід`ємною ознакою правової держави та однією з фундаментальних засад демократичного суспільства. Як наголошується в Рекомендації № R (94) 12 Комітету міністрів Ради Європи державам-членам щодо незалежності, ефективності та ролі суддів, незалежність судів є передумовою верховенства права та основоположною гарантією справедливого суду.

При розгляді питання щодо невнесення відомостей в Єдиного реєстру досудових розслідувань, яке стосується судді, вважаю за необхідне враховувати Висновок Судової палати у кримінальних справах ВСУ щодо питання про початок кримінального провадження стосовно суддів, яке пов`язане зі здійсненням ними судочинства від 01.07.2013, згідно якого для забезпечення незалежності суддів, при отриманні заяви про вчинений суддею злочин, яке пов`язане зі здійсненням ним судочинства, уповноважений орган повинен внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування тільки таку заяву або повідомлення, які мають ознаки кримінального правопорушення, а не будь-які інші. Такий обов`язок слідчого і прокурора визначено ч. 1 ст. 2 КК, оскільки підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом.

З огляду на викладене, слідчий суддя дійшов висновку, що у задоволенні скарги належить відмовити.

Керуючись ст. 2, 7, 9, 107, 214, 303-307, 309, 372, 376 КПК України, слідчий суддя

постановив:

Відмовити у задоволенні скарги.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення до Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1