Центральний районний суд м. Миколаєва
н/п 1-кс/490/2287/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 червня 2024 року слідчий суддя Центрального районного суду м. Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна, -

ВСТАНОВИВ:

Адвокат ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва з клопотанням про скасування раніше накладеного ухвалою слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва арешту на на транспортний засіб автомобіль марки «Lexus IS 250», державний номерний знак НОМЕР_1 , який на праві власності належить ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування клопотання вказав, що власник автомобіля ОСОБА_4 не є учасником кримінального провадження №0000665, з моменту накладення арешту минули більше двох місяців, за цей час не було проведено жодної слідчої дії, за такого у арешті цього майна відпала потреба.

В судове засідання адвокат ОСОБА_3 не з`явився, подав заяву про розгляд клопотання без його участі, в якій просив клопотання задовольнити.

Прокурор ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд клопотання без його участі, в якій просив відмовити у задоволенні клопотання. В обґрунтування вказав, що зазначений автомобіль використовувався підозрюваним як засіб вимагання грошових коштів з погрозами вбивства, перевозив вогнепальну зброю, якою здійснював погрози. Також вказав, що даний автомобіль може підлягати спеціальній конфіскаціїю

Вивчивши клопотання та додані до нього матеріали, приходжу до наступного.

Слідчим управлінням ГУНП в Миколаївській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000665 від 23.11.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 22.11.2023 від УСР в Миколаївській області ДСР НП України до СУ ГУНП в Миколаївській області надійшли матеріали про те, що група невстановлених осіб, в умовах воєнного стану здійснює вимагання грошових коштів у мешканця Миколаївської області.

Допитом потерпілого встановлено, що 23.10.2023 року йому зателефонував ОСОБА_6 та запропонував зустрітись на що ОСОБА_7 погодився зустрітись в с.м.т. Березанка, біля кафе «Едельвейс». В ході розмови ОСОБА_6 повідомив, що він повинен віддати грошові кошти ОСОБА_8 , на що ОСОБА_7 відповів, що нічого віддавати не буде і що він ні кому нічого не винен. 27.10.2023 ОСОБА_7 знову зустрівся з ОСОБА_6 , в ході розмови ОСОБА_6 в черговий раз повідомив ОСОБА_7 , що останній повинен віддати ОСОБА_8 грошові кошти двома частинами, загальною сумою 5000 доларів США, аргументуючи це тим, що у разі відмови на ОСОБА_7 чекає фізична розправа.

Так, відповідно до протоколу від 12.01.2024 про хід та результати аудіо, відеоконтролю розмов або інших звуків, рухів та дій особи 03.01.2024 року у період часу з 08 год. 55 хв. по 09 год. 30 хв., в с. Березанка, Миколаївської області відбулася зустріч ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , в ході розмови ОСОБА_6 в грубій формі повідомляє ОСОБА_7 , що останній повинен передати грошові кошти в сумі 5000 доларів США ОСОБА_6 , а той в свою чергу передасть вказані кошти «Кабану» - « ОСОБА_8 », а у разі його відмови на ОСОБА_7 чекає фізична розправа з боку «Кабана».

Крім того, відповідно до протоколу від 12.01.2024 про хід та результати аудіо, відеоконтролю розмов або інших звуків, рухів та дій особи 04.01.2024 року у період часу з 08 год. 37 хв. по 08 год. 40 хв., на мобільний телефон ОСОБА_7 надходить телефонний дзвінок, від чоловіка якого останній ідентифікує як ОСОБА_6 , під час розмови ОСОБА_6 прохає потерпілого зустрітись з ним, на що останній погоджується та зустрічається з ОСОБА_6 . В ході розмови ОСОБА_6 говорить ОСОБА_7 , що останній повинен передати йому грошові кошти.

Крім того, відповідно до протоколу від 26.01.2024 про хід та результати аудіо, відеоконтролю розмов або інших звуків, рухів та дій особи 23.01.2024 року у період часу з 08 год. 14 хв. по 08 год. 20 хв., в с. Березанка, Миколаївської області, відбулася зустріч ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , в ході розмови останній, в черговий раз говорить потерпілому про те, що ОСОБА_7 повинен передати ним грошові кошти в сумі 5000 доларів США, у разі відмови на ОСОБА_7 чекає фізична розправа з боку «Кабана» - « ОСОБА_8 ».

В ході допиту потерпілого встановлено, що 23.10.2023 близько 22:45 годин ночі ОСОБА_7 знаходився в с. Коблеве, Миколаївського району, Миколаївської області на АЗС «Амік», де останній помітив автомобіль «Шкода а7», блакитного кольору д/н НОМЕР_2 , вказаний автомобіль належить його знайомому ОСОБА_9 , ОСОБА_7 вирішив зателефонувати останньому за для того, щоб ОСОБА_10 відвіз його додому.

Через деякий час, на вище зазначену АЗС підійшов ОСОБА_10 , який сів за кермо свого автомобіля «Шкода а7», блакитного кольору, д/н НОМЕР_2 , ОСОБА_7 також сів на переднє пасажирське сидіння разом з ОСОБА_11 , який прийшов разом з ОСОБА_12 , та який також сів до вище вказаного автомобіля, після чого вони разом поїхали в сторону с. Березанка. Близько 00:15 годин, останні знаходились біля повороту на с. Новофедірівка, ОСОБА_10 звернув своїм автомобілем в сторону вказаного села з траси, ОСОБА_7 помітив, що зі сторони с. Новофедірівка їм на зустріч їде автомобіль який різко виїхав на зустрічну полосу і зупинився, ОСОБА_10 теж зупинився, ОСОБА_7 побачив перед ними автомобіль марки «Лексус», білого кольору на Одеській реєстрації, державного номеру він не запам`ятав, за керма вказаного автомобіля вийшов ОСОБА_13 в руках якого був предмет схожий на автомат ОСОБА_14 та почав стріляти чергою в лівий бік від потерпілого, після чого ОСОБА_13 підбіг до автомобіля ОСОБА_15 , а саме до дверей де сидів ОСОБА_7 , відкрив двері та зробив одиночний постріл в землю та направивши на останнього вказаний предмет схожий на автомат наказав негайно вийти з автомобіля. ОСОБА_7 одразу вийшов та підняв руки до гори так як боявся, що він в нього вистрелить ОСОБА_13 . ОСОБА_10 з ОСОБА_11 в цей час поїхали в невідомому напрямку а ОСОБА_13 почав говорити потерпілому, що спочатку прострелить йому ноги, на запитання навіщо він це робить, останній наказав відійти потерпілому по далі, бо він його вб`є, ОСОБА_7 відійшов тримаючи руки до гори, після чого ОСОБА_13 почав погрожувати потерпілому, крім того, повідомив, що в нього в машині ще сидять люди. В ході розмови ОСОБА_13 почав говорити ОСОБА_7 щоб останній не доводив до біди і щоб завтра віддав 3 000 доларів США ОСОБА_9 , після чого відпустив потерпілого, який пішов по дорозі в бік траси Миколаїв-Одеса а ОСОБА_13 залишився біля свого автомобіля.

01.03.2024 проведено обшук транспортного засобу перебуваючого в користуванні ОСОБА_8 , марки «Lexus IS 250» державний номерний знак НОМЕР_1 , зазначений транспортний засіб в ході обшуку було вилучено.

Відповідно до картки транспортного засобу автомобіль марки «Lexus IS 250» державний номерний знак НОМЕР_1 на праві власності належить ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 .

01.03.2024 року слідчим винесено постанову про визнання транспортного засобу марки «Lexus IS 250» державний номерний знак НОМЕР_1 - речовим доказом.

25.03.2024 року слідчим суддею Центрального районного суду м. Миколаєва з метою забезпечення збереження речових доказів було накладено арешт на вищевказаний транспортний засіб.

Згідно положень ст. 1 Першого протоколу до Європейської конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Відповідно до ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Згідно ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів часників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та упередженого розслідування і судового розгляду.

Відповідно до положень ст.ст. 7, 16 КПК України, загальною засадою кримінального провадження є недоторканність права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадженні слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою, гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб; умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

При цьому, застосування заходів забезпечення кримінального провадження є неможливим, якщо потреби досудового розслідування не виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться у клопотанні.

Порядок скасування арешту майна визначений ст. 174 КПК України, якою передбачено, що підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Між тим, при розгляді клопотання, поданого в порядку ст. 174 КПК України, слідчий суддя не надає оцінку дотриманню вимог закону при постановленні ухвали про арешт майна та її законності, що є виключною прерогативою суду апеляційної інстанції, а лише оцінює обґрунтованість підстав для скасування арешту. Окрім того, слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

Враховуючи, що слідчому судді не надані докази можливості застосування до вказаного транспортного засобу, власником якого, згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу є ОСОБА_4 , яка у даному кримінальному провадженні не є підозрюваною, спеціальної конфіскації, яка може бути застосована у чітко визначених законом випадках.

З урахуванням викладеного, оскільки тривале позбавлення права власника користуватись належним йому майном є порушенням права власності, гарантованого ст. 41 Конституції України, вважаю, що у подальшому застосуванні заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна відпала потреба, тому клопотання підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 174, 309 КПК України.

УХВАЛИВ:

Клопотання - задовольнити.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 25.03.2024 року в межах кримінального провадження №0000665 на: транспортний засіб автомобіль марки «Lexus IS 250», державний номерний знак НОМЕР_1 , який на праві власності належить ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

СЛІДЧИЙ СУДДЯ ОСОБА_16