Справа № 635/5573/18
Провадження № 1-кп/635/771/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 листопада 2024 року смт Покотилівка Харківського району Харківської області Харківський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Сесерліг, Пій-Хемського району, республіки Тува, РФ, українця, громадянина України, з середньою освітою, офіційно не працевлаштованого, раніше не судимого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,-

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.185, ч.2 ст.185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Харківського районного суду Харківської області знаходиться зазначене кримінальне провадження.

В даному кримінальному провадженні ОСОБА_4 пред`явлено наступне обвинувачення: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , маючи прямий умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, корисливий мотив та мету незаконного збагачення, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, 05.06.2018 близько 11:00, знаходячись на вулиці біля території домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 , в якому мешкає потерпілий ОСОБА_5 , де переконавшись, що за його злочинними діями, направленими на таємне викрадення чужого майна з корисливих мотивів ніхто не спостерігає, незаконно, тобто без дозволу власника взяв, таким чином викравши, тимчасово залишену без догляду потерпілим ОСОБА_5 біля огорожі вказаного домоволодіння, електричну шліфувальну кутову машинку ТМ «SMARTSAG-5006» вартістю, згідно висновку судово-товарознавчої експертизи ХНДІСЕ ім Засл.проф. ОСОБА_6 № 14977 від 21.06.2018 489, 74 грн. Після скоєння злочину з викраденим майном з місця його вчинення зник, розпорядившись ним на свій розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_5 матеріальні збитки на вказану суму.

Вказані дії ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковано за ч.1 ст.185 КК України, крадіжка, тобто таємне викрадення чужого майна.

Крім того, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , маючи прямий умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, корисливий мотив та мету незаконного збагачення, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи повторно, 06.06.2018 близько 19:00 знаходячись на вулиці біля території домоволодіння за адресою: АДРЕСА_3 , в якому мешкає потерпілий ОСОБА_7 , де переконавшись, що за його злочинними діями, направленими на таємне викрадення чужого майна з корисливих мотивів, ніхто не спостерігає, незаконно, тобто без дозволу власника взяв, таким чином викравши, тимчасово залишений без догляду потерпілим ОСОБА_7 біля огорожі вказаного домоволодіння, побутовий газовий балон ємністю 27 літрів, вартістю, згідно висновку судово-товарознавчої експертизи ХНДІСЕ ім. Засл. проф. ОСОБА_6 №14978 від 21.06.2018 - 325,00 грн. Після цього, ОСОБА_4 з місця вчинення злочину зник, розпорядившись викраденим майном на свій розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_7 матеріальні збитки на вказану суму.

Вказані дії ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковано за ч.2 ст.185 КК України, крадіжка, тобто таємне викрадення чужого майна, вчинене повторно.

Крім того, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , маючи прямий умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, корисливий мотив та мету незаконного збагачення, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи повторно, 09.06.2018 близько 11:00 знаходячись біля магазину «АТБ-Маркет», що розташований за адресою: АДРЕСА_4 , де переконавшись, що за його злочинними діями, направленими на таємне викрадення чужого майна з корисливих мотивів, ніхто не спостерігає, незаконно, тобто без дозволу власника взяв, таким чином викравши, тимчасово залишений без догляду потерпілим ОСОБА_8 на паркувальному пристрої біля вказаного магазину, велосипед ГМ «МАSТЕR-ВІКЕ», вартістю, згідно висновку судово-товарознавчої експертизи ХНДІСЕ ім. Засл. проф. ОСОБА_6 №14979 від 21.06.2018 - 3045,00 грн.

Вказані дії ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковано за ч.2 ст.185 КК України, крадіжка, тобто таємне викрадення чужого майна, вчинена повторно.

В судовому засіданні прокурор звернулась до суду з клопотанням про закриття кримінального провадження на підставі п.4-1 ч.1 ст. 284 КПК України, посилаючись на те, що 09.08.2024 набув чинності Закон України 18.07.2024 за № 3886-IX «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від (далі - Закон № 3886-IX), яким було внесено зміни до ст. 51 КУпАП (Дрібне викрадення чужого майна). Обвинувальним актом від 05.06.2018 ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 185, ч.2 ст. 185 КК України. За епізодом кримінального правопорушення від 05.06.2018 спричинено матеріальну шкоду на загальну суму 489,74 грн. За епізодом кримінального правопорушення від 06.06.2018 спричинено матеріальну шкоду на загальну суму 325,00 грн. Тобто, вартість викраденого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.

Крім того, прокурор заявила клопотання про закриття кримінального провадження за епізодом вчинення крадіжки від 09.06.2018, оскільки закінчилися строки притягнення ОСОБА_4 до кримінальної відповідальності , відповідно до ст. 49 КК України.

В підготовчому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 заявив клопотання про закриття кримінального провадження у зв`язку із закінченням строків притягнення до відповідальності, встановлених ст. 49 КК України відносно нього, вину визнав, докази не оспорював, а також про застосування ЗУ від 18.07.2024 за № 3886-IX «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів».

Заслухавши думки учасників кримінального провадження, дослідивши матеріали судового провадження, суд зазначає про таке.

Відповідно до диспозиції ч.1 ст.185 КК України, кримінальна відповідальність встановлена за таємне викрадення чужого майна.

За первісно складеним та затвердженим прокурором обвинувальним актом вказані вище дії ОСОБА_4 відповідають ознакам кримінального проступку, передбаченого ч.1ст.185 КК України.

Відповідно до диспозиції ч.2 ст.185 КК України, кримінальна відповідальність встановлена за таємне викрадення чужого майна, вчинене повторно.

За первісно складеним та затвердженим прокурором обвинувальним актом вказані вище дії ОСОБА_4 відповідають ознакам кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України.

Разом з тим, 09.08.2024 набрав чинності Закон України "Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів" (далі Закон №3886-IX), яким положення ст.51 КУпАП викладено у новій редакції та зокрема встановлено, що максимальний розмір викраденого майна для кваліфікації дій особи як дрібне викрадення чужого майна за ч.2 ст. 51 КУпАП не може перевищувати двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Також згідно чинної наразі редакції ст.51 КУпАП відповідальність за ч.1 ст.51 КУпАП настає, якщо вартість викраденого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.

Відповідно до приписів п.5 підрозділу 1 розділу XX ПК України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної п.п.169.1.1 п.169.1 ст.169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року (розмір, якої дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року.

Згідно вимог ст.58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти, що пом`якшують або скасовують відповідальність, мають зворотну дію в часі.

У відповідності до положень ч.1,2 ст.4 КК України закон про кримінальну відповідальність набирає чинності через десять днів з дня його офіційного оприлюднення, якщо інше не передбачено самим законом, але не раніше дня його опублікування.

Кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.

Згідно приписів ч.1 ст.5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Положеннями ч.1 ст.3 КК України встановлено, що законодавство України про кримінальну відповідальність становить КК України, який ґрунтується на Конституції України та загальновизнаних принципах і нормах міжнародного права. При цьому зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення (ч.6 ст.3 КК України).

Отже, особа, яка вчинила дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, підлягає адміністративній відповідальності у випадку, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

З огляду на зазначене аналіз указаних норм закону свідчить про те, що кримінальна відповідальність настає у випадку, якщо розмір такого майна перевищує розмір, установлений ст.51 КУпАП, а саме двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 22.08.2024 у справі №567/507/23.

Згідно п.4-1 ч.1 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається у разі, якщо втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Відповідно до вимог ч.7 ст.284 КПК України ухвала про закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 4-1 частини першої або пунктом 1-2 частини другої цієї статті, постановляється судом з урахуванням особливостей, визначених статтею 479-2 цього Кодексу.

У відповідності до приписів ч.3 ст.479-2 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, суд зупиняє судовий розгляд і запитує згоду обвинуваченого на закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 4-1 частини першої статті 284 цього Кодексу. Суд закриває кримінальне провадження на цій підставі, якщо обвинувачений проти цього не заперечує. За відсутності згоди обвинуваченого та в разі, якщо судом встановлено вчинення ним діяння, кримінальна протиправність якого була встановлена законом, що втратив чинність, суд постановляє ухвалу про закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 1-2 частини другої статті 284 цього Кодексу. Якщо судом не встановлено, що обвинуваченим вчинено діяння, кримінальна протиправність якого була встановлена законом, що втратив чинність, суд ухвалює виправдувальний вирок.

Зі змісту обвинувального акту вбачається, що ОСОБА_4 обвинувачується у скоєнні вказаних вище кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.185, ч.2 ст. 185 КК України, які вчинені 05.06.2018 та 06.06.2018.

Відповідно до обвинувального акту вартість викраденого майна за епізодом від 05.06.2018 становить 489,74 грн, за епізодом від 06.06.2018 становить 325,00 грн, що не перевищує двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян станом на момент вчинення інкримінованих ОСОБА_4 кримінальних правопорушень (1218,00 грн).

Таким чином, враховуючи те, що вказана вартість за обвинуваченням у таємному викраденні ОСОБА_4 чужого майна є меншою за відповідні розміри, з яких на момент вчинення цих злочинів відповідно до згадуваних положень Закону №3886-IX та Податкового кодексу України настає кримінальна відповідальність за вчинення крадіжки, суд вважає, що з огляду на передбачений приписами ст.58 Конституції України та ст.5 КК України принцип зворотної дії в часі закону, що скасовує кримінальну протиправність діяння, дане кримінальне провадження, за власної згоди обвинуваченого ОСОБА_4 , за епізодами від 05.06.2018 та 06.06.2018, підлягає закриттю, як таке, що з урахуванням наведеного вище не підпадає наразі під кримінально каране суспільно небезпечне діяння, передбачене Особливою частиною Кримінального кодексу України, у зв`язку з втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність цього діяння раніше.

Крім того, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України за епізодом від 09.06.2018.

Згідно з п. 1 ч. 2ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається судом у зв`язку із звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Відповідно до положень ст. 286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Згідно норм, які містяться уст. 288 КПК України, суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність, а ця ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку.

Відповідно до вимог ч.2ст.285 КПК України, особі, яка підозрюється, обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення та щодо якої передбачена можливість звільнення від кримінальної відповідальності у разі здійснення передбачених законом України про кримінальну відповідальність дій, роз`яснюється право на таке звільнення.

Частиною 3статті 285 КПК України визначено, що підозрюваному, обвинуваченому, який може бути звільнений від кримінальної відповідальності, повинно бути роз`яснено суть підозри чи обвинувачення, підставу звільнення від кримінальної відповідальності і право заперечувати проти закриття кримінального провадження з цієї підстави. У разі якщо підозрюваний чи обвинувачений, щодо якого передбачене звільнення від кримінальної відповідальності, заперечує проти цього, досудове розслідування та судове провадження проводяться в повному обсязі в загальному порядку.

Відповідно до п. 7 ч. 2ст. 284 КПК України у разі якщо суд встановить наявність підстав для закриття кримінального провадження у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, суд на будь-якій стадії судового провадження зобов`язаний з`ясувати та врахувати думку обвинуваченого щодо закриття кримінального провадження.

Суд за наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, передбачених ст. 49 КК України, та за згодою обвинуваченого ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє обвинуваченого від кримінальної відповідальності.

Як вбачається із обвинувального акту, ОСОБА_4 обвинувачується в крадіжці (таємне викрадення чужого майна), вчинене повторно за епізодом від 09.06.2018.

Відомості про вчинення кримінального правопорушення внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 05.06.2018. Дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ч.2 ст. 185 КК України.

Відповідно до п.3 ч.1ст.49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минуло п`ять років, у разі вчинення не тяжкого злочину, крім випадку, передбаченого у пункті 2 цієї частини.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження ОСОБА_4 обвинувачується у скоєнні кримінального правопорушення, яке згідно ст. 12 КК України класифікується як не тяжкий злочин.

Відповідно до ч. 3 ст. 288 КПК України, суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

По закінченню зазначених строків, підозрюваний, обвинувачений має право заявити відповідне клопотання про закриття кримінального провадження. В такому разі орган досудового розслідування чи суд, який здійснює судове слідство кримінального провадження будуть зобов`язані закрити кримінальне провадження у зв`язку із закінченням строків притягнення до кримінальної відповідальності.

Згідно ч.3 ст.314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти такі рішення - закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 5-8,10 частини першої або частиною другою статті 284 цього Кодексу.

Отже, вирішуючи питання про можливість звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності, суд враховує відомості про особу обвинуваченого, а також те, що він скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 185 КК України 05.06.2018, тобто з моменту скоєння минуло понад шість років, ОСОБА_4 прохає звільнити його від кримінальної відповідальності, а тому суд вважає за можливе звільнити обвинуваченого ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України за епізодом від 09.06.2018, у зв`язку із закінченням строку давності.

Закриття кримінального провадження з підстав декриміналізації суспільно небезпечного діяння не передбачає вирішення питань розподілу процесуальних витрат, зокрема щодо залучення експертів.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 не обирався.

Цивільний позов не заявлений, речові докази відсутні.

Враховуючи викладене, керуючись ст.58 Конституції України, ст.3-5 КК України, ст.284, 318, 350, 479-2 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 185, ч.2 ст. 185 КК України за епізодами від 05.06.2018 та 06.06.2018, закрити на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку з декриміналізацією відповідно до Закону України № 3886-IX «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024.

Звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України за епізодом від 09.06.2018, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України за епізодом від 09.06.2018 на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України - закрити.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Харківський районний суд Харківської області протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1