Справа № 747/528/24
Провадження № 1-кп/747/48/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.11.2024 року селище Талалаївка

Талалаївський районний суд Чернігівської області в складі

головуючої судді ОСОБА_1

секретаря ОСОБА_2

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Талалаївка кримінальне провадження № 0000792 від 08.08.2024 року по обвинуваченню

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с Липове Талалаївського району Чернігівської області, мешканця АДРЕСА_1 , такого, що не працює, українця, громадянина України, на військовому обліку не перебуває, раніше не судимого в силу ст 89 КК України, -

у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора - ОСОБА_4

обвинуваченого - ОСОБА_3

потерпілого - ОСОБА_5

ВСТАНОВИВ:

07 липня 2024 року близько 19-ї год по АДРЕСА_1 між ОСОБА_3 та його знайомим ОСОБА_5 на побутовому ґрунті виникла сварка, в ході якої ОСОБА_3 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння та передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків, пов`язаних із заподіянням шкоди здоров`ю потерпілого, діючи умисно з метою спричинення тілесних ушкоджень, взяв до рук відрізок металевої труби, що знаходилась у будинку, та наніс нею один удар в ліве плече ОСОБА_5 , чим спричинив тілесне ушкодження у вигляді закритого перелому лівої плечової кістки зі зміщенням, яке відповідно до висновку експерта № 213 від 12.09.2024 відноситься до категорії середнього ступеню тяжкості, як таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я більше 21 дня.

Таким чином, своїми діями, які виразились у нанесенні умисного середньої тяжкості тілесного ушкодження, тобто умисного ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 КК України, але такого, що спричинило тривалий розлад здоров`я, ОСОБА_3 скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КК України.

Будучи допитаним в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 суду показав, що 07 липня 2024 року у вечірній час він разом із ОСОБА_5 були у нього вдома, у них виник конфлікт, обвинувачений взяв з підлоги металеву трубу та ударив один раз ОСОБА_5 по плечу. В скоєному щиро розкаюється, запевнив суд, що більше подібне не повториться.

Потерпілий ОСОБА_5 в судовому засіданні показав, що 07 липня 2024 року у вечірній час він був вдома у ОСОБА_3 і під час розмови у них виник конфлікт, і коли він вже виходив, то ОСОБА_3 вдарив його металевою трубою в ліве плече. На даний час обвинувачений просив у нього пробачення, претензій до нього потерпілий не має.

Обвинувачений ОСОБА_3 свою винність у вчиненому діянні визнав повністю і суду дав показання, що вчинив кримінальне правопорушення саме при викладених обставинах, тому на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України суд, при визначенні обсягу доказів, визнав недоцільним дослідження доказів, поданих на підтвердження події кримінального правопорушення та винуватості обвинуваченого у його вчиненні, а обмежився допитом обвинуваченого, потерпілого та дослідженням характеризуючих матеріалів на обвинуваченого, долучених прокурором в судовому засіданні до матеріалів кримінального провадження за згодою обвинуваченого, та у відповідності до ст. 88 КПК України визнаних допустимими за погодженням сторін. Суд встановив, що обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин і у суду немає сумнівів у добровільності та істинності його позиції. Обвинуваченому роз`яснено, що у такому випадку він буде позбавлений права оспорювати ці фактичні обставини справи у апеляційному порядку.

Таким чином, суд приходить до висновку, що ОСОБА_3 своїми умисними діями спричинив потерпілому умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я, та вважає доведеною вину обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України.

Призначаючи покарання суд, у відповідності до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, а також те, що покарання має бути необхідне і достатнє для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів і те, що згідно ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.

Згідно ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, за яким кваліфіковано дії обвинуваченого, відноситься до не тяжкого злочину. До обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченому відповідно до ст. 66 КК України, суд відносить щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення. Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому відповідно до ст. 67 КК України, в ході розгляду справи не встановлено. Призначаючи покарання обвинуваченому, суд враховує також характер і ступінь суспільної небезпеки вчиненого ним кримінального правопорушення, дані про його особу, а саме те, що він не судимий в силу положень ст 89 КК України, за місцем проживання характеризується посередньо, щиро розкаявся у вчиненому, думку потерпілого про обрання міри покарання.

Тому, керуючись принципами гуманності, необхідності і достатності покарання для виправлення обвинуваченого та запобігання новим кримінальним правопорушенням, суд приходить до висновку, що виправлення обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства, та враховуючи обставини справи, вважає за можливе призначити покарання в межах санкції статті обвинувачення з встановленням іспитового строку, що дасть можливість обвинуваченому оцінити свої дії та стати на шлях виправлення і яке, на думку суду, буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Запобіжний захід обвинуваченому до вступу вироку в законну силу не обирати, судові витрати по справі відсутні, долю речових доказів вирішити у відповідності до ст 100 КПК України.

Керуючись ст. 373, 374 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, і призначити йому покарання за даною статтею у вигляді 1 (одного) року 6 (шести) місяців обмеження волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з іспитовим строком 1 (один) рік, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього, відповідно до ст. 76 КК України, обов`язки, а саме:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- попросити публічно пробачення у потерпілого.

Запобіжний захід ОСОБА_3 до вступу вироку в законну силу не обирати.

Речовий доказ відрізок металевої труби довжиною 22 см, шириною 3 см, який поміщений в спеціальний пакет і знаходиться в камері речових доказів Прилуцького РВП ГУНП в Чернігівській області знищити.

Вирок може бути оскаржений до Чернігівського апеляційного суду протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1