Провадження №: 1-кп/755/188/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"10" вересня 2024 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_3 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000319 від 21.02.2023 року за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина Грузії, уродженця м. Тбілісі Грузія, з середньою спеціальною освітою, офіційно не працюючого, одруженого, без постійного місця реєстрації на території України, проживаючого до затримання за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

-31.01.2017 року вироком Дніпровського районного суду м. Києва за ч.2 ст.185 КК України до покарання у вигляді 3 років 6 місяців позбавлення волі;

-20.07.2017 року вироком Деснянського районного суду м. Києва за ч.2 ст.15 ч.3 ст.185 КК України до покарання у вигляді 4 років 2 місяців позбавлення волі;

-02.11.2023 року вироком Дніпровського районного суду м. Києва за ч. 2 ст. 309 КК України до 1 року позбавлення волі,

-щодо якого в провадженні Дніпровського районного суду м. Києва перебуває обвинувальний акт за ч. 2 ст. 307 КК України, у межах кримінального провадження №0000222 від 11.02.2022,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України,

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Києва, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, офіційно не працюючого, зареєстрованого та проживаючого до затримання за адресою: АДРЕСА_2 , раніше засудженого:

- 03.11.2015 року Ірпінським міським судом Київської області за ч. 2 ст. 309 КК України, до покарання у вигляді позбавлення волі на 2 роки,

- щодо якого в провадженні Ірпінського міського суду Київської області перебуває обвинувальний акт за ч. 2 ст. 309 КК України, у межах кримінального провадження №000038 від 07.07.2020;

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України,

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженки м. Київ, громадянки України, працюючої не офіційно продавцем, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_3 та проживаючої за адресою: АДРЕСА_4 , раніше судимої:

- 09.01.2023 року Дніпровським районним судом м. Києва за ч. 1 ст. 309, ст. 75 КК України, до 1 року обмеження волі, на підставі ст. 75 КК України звільнена від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

перекладача ОСОБА_8 ,

обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_3

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Дніпровського районного суду м. Києва перебуває вказане кримінальне провадження.

В судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на 60 днів, посилаючись на наявність ризиків, визначених ч. 1 ст. 177 КПК України та неможливість застосування більш м`яких запобіжних заходів, оскільки вони не забезпечать належної процесуальної поведінки обвинуваченого з урахуванням тяжкості покарання, що загрожує йому у разі визнання винуватим, його особи, та враховуючи судимість.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_3 - адвокат ОСОБА_7 заперечив проти заявленого прокурором клопотання та просив змінити ОСОБА_3 обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Обвинувачений ОСОБА_3 підтримав клопотання захисника та зазначив, що у випадку, якщо суд прийде до висновку про необхідність продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, то доцільно зменшити розмір альтернативної застави.

Заслухавши думки учасників процесу, суд приходить до наступного.

Згідно ст. 331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

За наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та надсилається уповноваженій службовій особі до місця ув`язнення.

Також, суд враховує, що згідно ч. 1 ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження, у тому числі запобіжні заходи, застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується (ст. 177 КПК України).

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті (ст. 177 КПК України).

Відповідно до норм ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини визначені п. 1 - п. 3 частини 1 даної статті та згідно з положеннями ст. 178 КПК України, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 цього Кодексу, оцінити дані, що характеризуються особу підозрюваного та визначені у п. 1- п. 12 частини 1 вказаної статті.

У цій ситуації у вказаному кримінальному провадженні ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , кожному окремо, було висунуто обвинувачення у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України.

На цей час обвинувачена ОСОБА_5 та деякі свідки в даному кримінальному провадженні не допитані.

Вирішуючи питання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_3 суд враховує наступне.

Відповідно до обвинувального акту встановлено такі відомості: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець м. Києва, громадянин України, з середньою спеціальною освітою, офіційно не працює, зареєстрований та проживав до затримання за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимий.

Обвинувачений ОСОБА_3 на час вирішення даного питання за своїм віком і станом здоров`я не має специфічних особливостей стану здоров`я, має типові соціальні зв`язки для особи його віку та статусу, раніше судимий.

Так, суд враховує, що ОСОБА_3 висунуто обвинувачення за ч. 2 ст. 307 КК України, тобто у скоєнні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до десяти років з конфіскацією майна.

Заслухавши учасників судового провадження, суд вважає обґрунтованими зазначені прокурором ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України та враховує тяжкість покарання, яке загрожує ОСОБА_3 у разі визнання його винним у вчинені кримінального правопорушення, його особу, а саме відсутність у нього підтверджених сталих соціальних зв`язків, що свідчить про можливість з метою уникнення кримінальної відповідальності впливати на свідків або інших обвинувачених у цьому кримінальному провадженні, які є особами, що особисто знайомі з ОСОБА_3 та їх дії, згідно обвинувального акту, нерозривно пов`язані між собою; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, зокрема шляхом вчинення інших кримінальних правопорушень; здійснювати підкуп свідків, інших осіб, тощо; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення у якому він обвинувачується, оскільки ОСОБА_3 , будучи особою раніше судимою вироком Ірпінського районного суду Київської області від 03.11.2015 за ч. 2 ст. 309 КК України, до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки, на шлях виправлення та перевиховання не став, належних висновків для себе не зробив, натомість, обвинувачується у вчиненні нового кримінального провадження у сфері незаконного обігу наркотичних засобів, що вказує на те що, останній може знову вчинити кримінальне провадження за аналогічних обставин. Окрім того, судом враховується факт перебування обвинувального акту у провадженні Ірпінського міськрайонного суду Київської області за обвинуваченням ОСОБА_3 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України.

Також судом враховано, що ОСОБА_3 має задовільний стан здоров`я, що не виключає можливість перебування його під вартою в умовах слідчого ізолятора на час судового розгляду, а тому клопотання сторони захисту про зміну ОСОБА_3 обраного судом запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на більш м`який запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою, а саме у вигляді домашнього арешту, задоволенню не підлягає.

Крім того, Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням конкретних обставин. Тримання особи під вартою може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

Враховуючи наведене, суд на даному етапі розгляду обвинувального акту, приходить до висновку про задоволення клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України.

Доводи сторони захисту щодо зміни обвинуваченому ОСОБА_3 , обраного судом запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, на запобіжний захід у вигляді домашнього арешту є безпідставними, оскільки запобіжний захід не пов`язаний з триманням його під вартою не зможе запобігти ризикам, визначеним ч. 1 ст. 177 КПК України та не забезпечить виконання обвинуваченим ОСОБА_3 процесуальних обов`язків.

Будь-яких інших обставин, які б свідчили про те, що дані заходи забезпечення кримінального провадження не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи обвинувачених судом, на даному етапі, не встановлено та сторонами не доведено.

Строк тримання обвинуваченого ОСОБА_3 під вартою не виходить за межі визначені КПК України та є необхідною мірою в ній з огляду на те, що в ході судового розгляду було встановлено наявність передумов регламентованих п.п. 1-3 ч. 1 ст. 194, ст. 199 даного Кодексу, тобто тривалість строку тримання під вартою відповідає критерію розумності.

Розумність строку тримання під вартою не піддається абстрактній оцінці. Законність тримання під вартою необхідно оцінювати, виходячи з особливостей конкретної справи. Проте, продовження строку тримання під вартою можна виправдати, коли є конкретні ознаки існування реальної суспільної потреби, які незважаючи на презумпцію невинуватості, переважають вимогу права, передбаченого ст. 5 Конвенції (рішення у справі "Лавентс проти Латвії" (Lavents v. Latvia) п. 70).

З огляду на викладене, суд вважає за доцільне на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів та оцінених в сукупності з усіма обставинами, у тому числі визначеними ст.ст. 177, 178, 183, 199, 331 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою ОСОБА_3 продовжити, у межах строків визначених вказаним Кодексом.

Слід зазначити, що відповідно до ч. 4-5 ст. 182 КПК України, розмір застави визначається суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Розмір застави визначається у таких межах:1) щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні злочину невеликої або середньої тяжкості, - від одного до двадцяти розмірів мінімальної заробітної плати;2) щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів мінімальної заробітної плати;3) щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину, - від вісімдесяти до трьохсот розмірів мінімальної заробітної плати.

Судом встановлено, що при обранні ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у підготовчому судовому засіданні 06.12.2023 року, судом було визначено розмір застави у розмірі 60 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що на час її винесення становило 161 040 гривень 00 копійок у національній грошовій одиниці, яка є альтернативним запобіжним заходом.

При цьому враховуючи, положення ч.3 ст. 183 КПК України, те, що обвинувачений ОСОБА_3 тривалий час перебуває під вартою та беручи до уваги кваліфікацію діяння, вчинення якого інкриміноване останньому, суд вважає за необхідне зменшити розмір застави та визначити її у розмірі 40 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 121 120 у національній грошовій одиниці.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 176-178, 182, 183, 194, 376 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Клопотання сторони захисту про зміну обвинуваченому ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на запобіжний захід у вигляді домашнього арешту - залишити без задоволення.

Клопотання прокурора про продовження ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - задовольнити.

Продовжити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України, строком на 60 днів, тобто до 09.11.2024 року включно.

Зменшити розмір застави, визначений обвинуваченому ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з 60 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становило 161 040 гривень 00 копійок до 40 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 121 120 (сто двадцять одна тисяча сто двадцять) гривень 00 коп., яка може бути внесена як обвинуваченим, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на рахунок ТУДСАУ в місті Києві, , МФО: 820172, Банк: Державна казначейська служба України м. Київ, р/р № UA1012089.

Обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі визначеному в ухвалі суду, протягом строку її дії.

На підставі ч. 5 ст. 194 КПК України, покласти на обвинуваченого, у разі внесення застави, наступні обов`язки:

1)не відлучатись за межі м. Києва без дозволу прокурора або суду, залежно від стадії кримінального провадження;

2)повідомляти прокурора, суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання;

3)утримуватись від спілкування зі свідками та іншими обвинуваченими у даному провадженні.

Визначити 2 місячний термін дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави, з дня її внесення.

З моменту звільнення з-під варти, у зв`язку з внесенням застави, обвинувачений вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Визначити час проголошення повного тексту ухвали - 11.09.2024 року о 16 год. 30 хв.

Суддя