Справа № 202/4050/24
Провадження № 1-кс/202/5575/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 серпня 2024 року м. Дніпро

Слідчий суддя Індустріального районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , підозрюваної ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Індустріального районного суду м. Дніпропетровська клопотання старшого слідчого в ОВС Відділу розслідування злочинів скоєних проти життя та здоров`я особи СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором у кримінальному провадженні ОСОБА_4 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, та додані до клопотання матеріали кримінального провадження, внесеного 15.03.2024 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000274, у відношенні:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Молодогвардійськ, Луганської області, громадянки України, українка, яка не одружена, з середньою-спеціальною освітою, офіційно не працевлаштована, має на утриманні малолітніх та неповнолітніх дітей: ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , зареєстрована та проживаюча за адресою:

АДРЕСА_1 , раніше не судима в порядку ст. 89 КК України.

підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 301-1 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Старший слідчий в ОВС Відділу розслідування злочинів скоєних проти життя та здоров`я особи СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , за погодженням з прокурором ОСОБА_4 , звернулася до суду з клопотанням в якому просить застосувати відносно підозрюваної ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів із визначенням розміру у розмірі 500 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, оскільки він обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 301-1 КК України.

В обґрунтування вказаного клопотання слідчий посилається на те, що відділом розслідування злочинів скоєних проти життя та здоров`я особи слідчого управління ГУНП в Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному проваджені №0000274 від 15.03.2024 за ознаками складів кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 301-1, ч. 3 ст. 149 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що в період 2023 2024 років (більш точного часу вчинення кримінального правопорушення в ході досудового розслідування на даний час не встановлено), у ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який діючи умисно, за попередньою змовою з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з корисливих мотивів, порушуючи суспільну мораль, тобто систему етичних норм, правил поведінки, що склалися у суспільстві на основі традиційних духовних і культурних цінностей в частині заборони поширення серед населення вульгарно-натуралістичної, цинічної, непристойної фіксації статевих актів із зображенням у будь-який спосіб дитини, всупереч «Конвенції Ради Європи про захист дітей від сексуальної експлуатації та сексуального насильства» ратифікованої 20.06.2012 та Закону України «Про охорону дитинства» від 26.04.2001 в редакції від 17.03.2021, виник злочинний умисел, направлений на збут та розповсюдження творів порнографічного характеру за участю малолітнього ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який вони реалізували за наступних обставин.

Готуючись до злочинної діяльності, ОСОБА_11 діючи за попередньою змовою з ОСОБА_5 , ОСОБА_12 у 2023 році (більш точні дати, час в ході досудового розслідування не встановлені), зареєстрували у відкритому соціальному мессенжері «Instagram», назва сторінки «semenkulinicho» та в мессенжері «Телеграм» закритий канал з назвою « ІНФОРМАЦІЯ_5 », через які планували підшукувати осіб, які за грошові кошти мали намір отримати фото та відеоматеріали, які містять дитячу порнографію.

Так, ОСОБА_11 , в період 2023 2024 років (більш точного часу вчинення кримінального правопорушення в ході досудового розслідування на даний час не встановлено), діючи за попередньою змовою з ОСОБА_5 та ОСОБА_12 за місцем мешкання ОСОБА_5 , за адресою: АДРЕСА_2 ігноруючи встановлені правила поведінки в суспільстві, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, з корисливих мотивів, використовуючи месенджер «Телеграм», здійснювали збут фото та відео файлів, створених за участі малолітнього ОСОБА_13 , які містять дитячу порнографію.

Відповідно до висновку експерта №СЕ-19/104-24/32944-НЗ від 14.08.2024 за результатами судової мистецтвознавчої експертизи, інформація зафіксована у файлах, вилучених у мобільному телефоні ОСОБА_11 відноситься до дитячої порнографії.

Кошти, отримані в результаті збуту зображень, відеопродукції порнографічного характеру, що містять дитячу порнографію, розподіляли між спільниками

Умисні дії ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що виразились в умисному розповсюдженні та збуті дитячої порнографії, за попередньою змовою групою осіб, кваліфікуються за ч.4 ст.301-1 КК України.

На підставі викладеного ОСОБА_5 підозрюється в умисному розповсюдженні та збуті дитячої порнографії, за попередньою змовою групою осіб, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 301-1 КК України.

ОСОБА_5 , 14.08.2024 повідомлено про підозру у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 301-1 КК України.

Підозра ОСОБА_5 у повній мірі обґрунтована зібраними по кримінальному провадженню доказами.

Таким чином, ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком від дев`яти до п`ятнадцяти років.

На теперішній час з метою забезпечення виконання підозрюваною покладених на неї процесуальних обов`язків, виникла необхідність в застосуванні відносно підозрюваної ОСОБА_5 запобіжного заходу.

Так, органом досудового слідства відповідно до положення п. 4 ч. 1

ст. 184 КПК України встановлено наявність ризиків передбачено п.п.1, 2, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Так, підозрюваний ОСОБА_5 вчинив особливо тяжкий злочин за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком від дев`яти до п`ятнадцяти років, орган досудового розслідування приходить до висновку, про наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме те, що ОСОБА_5 , усвідомлюючи не відворотність покарання, яке йому загрожує, може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду.

Крім того, ОСОБА_5 може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, що є ризиком передбаченим п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Враховуючи той факт, що під час проведення обшуку за місцем мешкання останнього було вилучено технічні засоби (мобільний телефон), які у подальшому буде направлено для проведення відповідних експертиз, з метою отримання додаткових доказів вчиненого ОСОБА_5 кримінального правопорушення, останній, володіючи інформацією щодо доступу до інтернет-аккаунтів, які знаходяться на технічних засобах, перебуваючи на свободі, може знищити інформацію яка має значення для кримінального провадження.

Крім того, ОСОБА_5 може незаконно впливати на потерпілого, або свідків, у цьому ж кримінальному провадженні, що є ризиком передбаченим п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Оскільки ОСОБА_5 усвідомлює, що вручене йому письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, базується, у тому числі, на показаннях свідків серед яких є її діти та близькі родичі, а саме: ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_13 , а також потерпілого ОСОБА_12 у даному кримінальному провадженні, підозрюваний може впливати на них шляхом вмовляння, підкупу, психологічними чи фізичними методами впливу, з метою схилення їх до зміни показань, чим перешкоджатиме забезпеченню швидкого та повного розслідування у даному кримінальному провадженні.

Крім того, ОСОБА_5 може іншим чином перешкодити кримінальному провадженню, а саме створити штучні докази своєї невинуватості, враховуючи, що вчинення кримінального правопорушення здійснено за допомогою мережі інтернет, соціальних мереж для спілкування, перебуваючи на волі ОСОБА_5 має можливість вільного доступу до цих мереж та створення штучних обставин начебто вчинення кримінального правопорушення іншими особами. Вказане свідчить про наявність ризику, передбаченого п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Крім цього, на даний час органом досудового розслідування встановлюються обставини причетності підозрюваних до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 149 КК України, наявність інших спільників, а тому перебування на волі підозрюваного може негативно вплинути на встановлення цих обставин.

Враховуючи той факт, що ОСОБА_5 , не має постійного джерела доходу, окрім як дохід отриманий ним від розповсюдження та збуту дитячої порнографії, останній, перебуваючи на свободі може вчиняти інші кримінальні правопорушення з метою отримання прибутку, або продовжити кримінальне правопорушення у якому підозрюється з тією ж метою.

Проаналізувавши інші більш м`які запобіжні заходи, не пов`язані із триманням під вартою, можливо дійти висновку, що вони не зможуть забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваного та виконання покладених на нього обов`язків.

Крім того, про неможливість застосування більш м`яких запобіжних заходів, передбачених ст. 176 КПК України, свідчить тяжкість та обставини вчиненого ОСОБА_5 кримінального правопорушення, тощо.

Під час визначення розміру застави слід врахувати, що кримінальне правопорушення вчинено з корисливим мотивом, пов`язане з отриманням значних сум грошових коштів, що свідчить про не можливість забезпечення підозрюваним обов`язків, які можуть бути на нього покладенні та свідчить про необхідність встановлення застави в розмірі, що перевищує визначений ч. 5 ст. 182 КПК України.

В ході розгляду клопотання слідчий та прокурор клопотання підтримали, посилаючись на викладені у ньому обставини та наявність обґрунтованої підозри та обґрунтованих ризиків, передбачених п.1,2,3,5 ч. 1 ст. 177 КПК України. Просили застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки більш м`який запобіжний захід не забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного, також, з урахуванням специфіку кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 . Просив визначити розмір застави в розмірі 500 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Захисник ОСОБА_6 в судовому засіданні заперечувала проти задоволення клопотання, посилаючись на недоведеність ризиків та необґрунтованість підозри. Надала письмові заперечення, які досліджені судом та долучені до матеріалів клопотання. Просили відмовити у задоволенні клопотання або обрати більш м`який запобіжний захід.

Підозрювана ОСОБА_5 в судовому засідання заперечувала проти задоволення клопотання та підтримала позицію захисника.

Вислухавши доводи сторін, дослідивши надані докази, слідчий суддя прийшов до наступного.

В судовому засіданні встановлено, що подане слідчим клопотання відповідає вимогам ст.ст. 183, 184 КПК України, а вручення письмового повідомлення про підозру у вчинені кримінального правопорушення та копії клопотання і матеріалів, якими обґрунтовується необхідність застосування запобіжного заходу здійснено з дотриманням строків, передбачених ч. 2 ст. 278 КПК України та ч. 2 ст. 184 КПК України відповідно.

Клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відповідає вимогам ст.ст. 183, 184 КПК.

Згідно ч.1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Відповідно до ч.1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один з ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ст. 3 Загальної декларації прав людини, ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, п. 3постанови Пленуму Верховного Суду України від 25 квітня 2003 року № 4 "Про практику застосування судами запобіжного заходу у вигляді взяття під варту та продовження строків тримання під вартою на стадіях дізнання і досудового слідства", запобіжний захід у вигляді взяття під варту обирається лише тоді, коли на підставі наявних у справі фактичних даних із певною вірогідністю можна стверджувати, що інші запобіжні заходи не забезпечать належної процесуальної поведінки підозрюваного, обвинуваченого.

Розглядаючи питання обґрунтованості підозри, слідчий суддя враховує рішення Європейського суду з прав людини від 28 жовтня 2004 року у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства», відповідно до якого для вирішення питання про обрання запобіжного заходу факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеню, необхідного для засудження або навіть пред`явлення обвинувачення, а згідно із рішенням Європейського суду з прав людини від 30 серпня 1998 року у справі «Фокс, Кемпбелл та Хартлі проти Сполученого Королівства» наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач зробив би висновок, що дана особа могла б скоїти злочин.

Як вбачається з наданих до клопотання матеріалів, обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення підтверджується низкою доказів, наявних в кримінальному провадженні, зокрема: Матеріалами наданими правоохоронними США наданих департаменту МПУ; Інформацією наданою центром спеціальної інформації Державної прикордонної служби України, щодо перетину державного кордону України; Аналізом абонентських з`єднань наданих операторами мобільного зв`язку; Інформацією наданою ТОВ «Барто» готельного комплексу «Бартоломео»; Протоколом допиту свідка ОСОБА_16 ; Протоколами пред`явлення осіб для впізнання; Протоколом допиту свідка ОСОБА_17 ; Протоколом огляду сторінки соціальної мережі Інстанрам; Протоколом допиту свідка ОСОБА_18 ; Протоколом огляду інформації вилучених в АТ «ПриватБанк»; Протоколом огляду інформації вилученої в АТ «А-Банк»; Протоколами огляду готельних номерів готельного комплексу « ІНФОРМАЦІЯ_6 »; Протоколом огляду інформації наданою міжнародною платіжною системою «Маніграм»; Протоколом допиту неповнолітнього свідка ОСОБА_14 ; Протоколом допиту неповнолітнього свідка ОСОБА_13 ; Протоколом допиту неповнолітнього свідка ОСОБА_15 ; Протоколом допиту малолітнього потерпілого ОСОБА_13 ; Протоколами проведення обшуків, за місцем мешкання ОСОБА_5 , ОСОБА_11 , ОСОБА_19 ; Висновком експерта судомо-мистецтвознавчої експертизи по відео записам вилучених з мобільного терміналу ОСОБА_20 , в ході проведення огляду згідно котрого файли надані на дослідження відносяться до дитячої порнографії, та іншими матеріалами.

При цьому на етапі досудового розслідування слідчий суддя не уповноважений вирішувати питання, які підлягають вирішенню судом під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, з`ясовувати наявність складу кримінального правопорушення в діях підозрюваної особи, правильність кваліфікації цих дій, оцінювати докази у справі з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину.

Отже, на початковій стадії розслідування оцінка обґрунтованості підозри не повинна пред`являти до наданих доказів таких же високих вимог, як під час формулювання остаточного обвинувачення та обґрунтування засудження.

При цьому слідчий суддя враховує, що, згідно із рішенням Європейського суду з прав людини від 14.03.1984 у справі «Феррарі-Браво проти Італії» зазначено, що не можна ставити питання про те, що арешт або тримання під вартою до суду є виправданими тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, оскільки це є завданням попереднього розслідування, сприяти якому і має тримання під вартою, до того ж при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу має враховуватись саме обґрунтованість підозри, а не її доведеність, бо це завдання покладається на слідчого під час проведення ним досудового розслідування.

Таким чином на думку слідчого судді, стороною обвинувачення доведено, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 301-1 КК України умисне розповсюдження та збут дитячої порнографії, за попередньою змовою групою осіб.

Крім того, слідчим та прокурором доведено існування ризиків, передбачених п.п. 1,2,3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити речі та документи, що мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків та інших осіб у кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення, або продовжити дане кримінальне правопорушення.

Так, про наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 2 ст. 177 КПК України, в саме: можливості підозрюваного переховуватись від органів досудового розслідування, відповідно до ч.1 ст.178 КПК України, свідчить тяжкість покарання, що загрожує підозрюваній у разі визнання її винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 301-1 КК України, яке відноситься до категорії особливо тяжких кримінальних правопорушень, покарання за яке передбачено на строк від дев`яти до п`ятнадцяти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, в зв`язку з чим, розуміючи тяжкість можливого покарання у разі визнання підозрюваної винною у вчиненні інкримінованого злочину, остання може переховуватись від органу досудового розслідування та суду з метою уникнення покарання.

Відповідно до правової позиції Європейського суду з прав людини у справі «Панченко проти Росії» (Panchenko v. Russia) п. 102 від 08.02.2005 р. тяжкість вчиненого кримінального правопорушення є суттєвим елементом при оцінці ризику ухилення від органу досудового розслідування та/або суду.

Ризик, передбачений п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема те, що підозрювана може сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, підтверджується тим, що під час проведення обшуку за місцем мешкання останньої було вилучено технічні засоби (мобільний телефон), які у подальшому буде направлено для проведення відповідних експертиз, з метою отримання додаткових доказів вчиненого ОСОБА_5 кримінального правопорушення, останній, володіючи інформацією щодо доступу до інтернет-аккаунтів, які знаходяться на технічних засобах, перебуваючи на свободі, може знищити інформацію яка має значення для кримінального провадження.

Ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема, незаконно впливати на свідків, на думку слідчого судді, є доведеним, оскільки ОСОБА_5 усвідомлює, що вручене їй письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, базується, у тому числі, на показаннях свідків серед яких є його друзі/знайомі, а саме: ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_13 , а також потерпілого ОСОБА_12 у даному кримінальному провадженні, підозрюваний може впливати на них шляхом вмовляння, підкупу, психологічними чи фізичними методами впливу, з метою схилення їх до зміни показань, чим перешкоджатиме забезпеченню швидкого та повного розслідування у даному кримінальному провадженні.

Крім того, ОСОБА_5 може іншим чином перешкодити кримінальному провадженню, а саме створити штучні докази своєї невинуватості, враховуючи, що вчинення кримінального правопорушення здійснено за допомогою мережі інтернет, соціальних мереж для спілкування, перебуваючи на волі ОСОБА_5 має можливість вільного доступу до цих мереж та створення штучних обставин начебто вчинення кримінального правопорушення іншими особами. Вказане свідчить про наявність ризику, передбаченого п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Також, слідчий суддя вважає встановленим та доведеним існування ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: вчинити інше кримінальне правопорушення, про що свідчить те, що ОСОБА_5 інкримінується вчинення кримінального правопорушення протягом тривалого проміжку часу.

Слідчий суддя також враховує доводи сторони захисту, викладені на користь підозрюваної ОСОБА_5 але у даному випадку ці доводи не перевищують суспільного інтересу у справі, який полягає у повному та неупередженому досудовому розслідуванні кримінального провадження у встановлені законом строки, а також забезпечення запобіганню процесуальних ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

Разом з тим, у відповідності до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Окремо необхідно зазначити, що згідно ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі:

1)вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваною кримінальних правопорушень підозра достатньо обґрунтована;

2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваної, обвинуваченої винною у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого вона підозрюється, обвинувачується інкриміноване кримінальне правопорушення відноситься до категорії особливо тяжких злочинів.

3) вік та стан здоров`я підозрюваної ОСОБА_5 є особою середнього віку, має захворювання;

4) міцність соціальних зв`язків підозрюваної в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців підозрювана має на утриманні неповнолітніх дітей;

5) наявність у підозрюваної постійного місця роботи - підозрювана не працює;

6) репутацію підозрюваної - даних щодо негативної репутації підозрюваної не надано;

7) майновий стан підозрюваної даних не надано;

8) наявність судимостей у підозрюваної раніше не судима в порядку ст. 89 КК України;

9) дотримання підозрюваною, умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до неї раніше відомості відсутні;

10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення дані відсутні;

11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини розмір майнової шкоди на момент повідомлення про підозру не встановлено.

12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрювана, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї не встановлено.

У відповідності до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Слідчий суддя вважає неможливим застосувати до підозрюваного жодного більш м`якого запобіжного заходу, виходячи з наступного.

З урахуванням особи підозрюваного, який раніше не судимий, але ж підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, слідчий суддя вважає неможливим застосувати до підозрюваної жодного більш м`якого запобіжного заходу, оскільки застосування до ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу, фактично не зможе запобігти встановленим ризикам, передбаченим ч.ч. 1,2,3,4, 5 ст. 177 КПК України.

Таким чином, враховуючи встановлені у судовому засіданні обставини, а також встановлені судом ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, який на переконання слідчого судді є найбільш вагомим, що в свою чергу приводить слідчого суддю до переконання, що прокурором доведено наявність підстав, передбачених ч. 1 ст. 194 КПК України, а саме що застосування запобіжного заходу у відношенні підозрюваної ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою відповідає конкретній меті, визначеній у КПК України, та застосовується при наявності ризиків, передбачених ст.177 КПК України, зокрема, можливості ОСОБА_5 переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, сховати або спотворити будь-яку з речей і документів, незаконно впливати на свідків та інших осіб у кримінальному провадженні, а також вчинити інше аналогічне кримінальне правопорушення, та є необхідним та достатнім для запобігання існуючим ризикам і жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти доведеним під час розгляду ризикам, у зв`язку з чим вважає, що клопотання слідчого підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.3 ст.183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Згідно п. 3 ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину визначається у межах від восьмидесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. У виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави буде достатнім стимулюючим засобом, щоб відбити в особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини в кримінальному провадженні. Розмір застави повинен визначатися виходячи з особи обвинуваченого, його майнового стану і його відносин з особами, які надають забезпечення, іншими словами, враховувати той факт, чи буде втрата забезпечення чи дії проти поручителів у випадку неявки обвинуваченого в суд достатнім стримуючим фактором для обвинуваченого, щоб не здійснити втечу.

При цьому суд враховує виключний випадок, оскільки ОСОБА_5 інкримінується вчинення, зокрема, особливо тяжкого злочину, передбаченого ч.4 ст. 301-1 КК України, в умовах воєнного стану, групою осіб, а також приймаючи до уваги характер вчиненого кримінального правопорушення, тобто розповсюдженні та збуті фото та відеоматеріалів за участі малолітнього ОСОБА_21 , 2012 року народження, який її сином, суд вважає, що застосування такого альтернативного запобіжного заходу, як застава визначеної у розмірі, встановленому п. 3 ч. 5 ст. 182 КПК України, тобто у межах від восьмидесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, оскільки на думку слідчого судді, такий розмір застави надає змогу підозрюваним уникати ізоляції від суспільства та продовжувати протиправну діяльність.

На підставі викладеного, приймаючи до уваги особу підозрюваної ОСОБА_5 , слідчий суддя вважає, що вважає за доцільне визначити розмір застави у розмірі 500 (п`ятсот) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 1 514 000 (один мільйон п`ятсот чотирнадцять тисяч) грн. 00 коп.

З урахуванням відомостей про особу підозрюваного, характеру інкримінованого кримінального правопорушення, на переконання слідчого судді, застава у розмірі 500 прожиткових мінімумів для працездатних осіб здатна забезпечити виконання підозрюваною ОСОБА_5 покладених на нього процесуальних обов`язків.

Керуючись ст.ст.110, 131, 132, 176-178, 183, 186, 193, 194, 196, 197, 369-372 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

Клопотання про застосування запобіжного заходу задовольнити.

Застосувати до підозрюваної ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів, по 12 жовтня 2024 року включно.

Встановити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , заставу у розмірі 500 (п`ятсот) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 1 514 000 (один мільйон п`ятсот чотирнадцять тисяч) грн. 00 коп., які необхідно внести у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому КМУ, отримувач коштів: ТУ ДСА України в Дніпропетровській області, банк отримувача: Держказначейська служба України м. Київ, рахунок отримувача: UA0017442, призначення платежу: застава, № ухвали суду, П.І.Б. платника застави, , Код банку отримувача (МФО) 820172.

У разі внесення застави, уповноваженій службовій особі місця ув`язнення необхідно негайно звільнити ОСОБА_5 з-під варти та повідомити про це слідчого, прокурора, слідчого суддю або суд.

З моменту звільнення ОСОБА_5 з-під варти у зв`язку з внесенням застави вона буде вважатися такою, до якої застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

У разі внесення застави покласти на ОСОБА_5 наступні обов`язки:

- повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну свого місця проживання та місця роботи;

- не відлучатися з Дніпропетровської області без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- прибувати за кожною вимогою до слідчого, яким здійснюється досудове розслідування, прокурора або суду;

Вказані обов`язки в разі внесення застави покладаються на ОСОБА_5 строком на 2 місяці, який починається з моменту звільнення з-під варти після внесення застави.

У разі невиконання вище перелічених обов`язків, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України використовуються у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя, суд вирішує питання про застосування запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень ч. 7 ст. 194 КПК України.

Ухвала слідчого судді діє по 12 жовтня 2024 року включно та підлягає негайному виконанню після її оголошення.

На ухвалу може бути подана апеляція безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1