Справа № 199/5873/24
ВИРОК

іменем України

23.09.2024 місто Дніпро

Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська у складі:

судді ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження №0000399 від 18.07.2024 відносно:

ОСОБА_2 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Дніпропетровська, громадянина України, освіта середня, неодруженого, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

- 01.12.2023 Амур-Нижньодніпровським районним судом міста Дніпропетровська за ч. 1 ст. 125 КК України до покарання у виді громадських робіт на строк 200 годин,

який обвинувачується у вчинені кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України (згідно обвинувального акта в редакції від 20.09.2024),

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , захисника адвоката ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_2 ,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 , будучи раніше судимий за вчинення кримінального проступку, маючи не зняту та не погашену у встановленому законом порядку судимість, належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став та знову вчинив новий кримінальний проступок.

Так, вироком Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська від 01.12.2023 у справі № 199/10116/23 (1-кп/199/683/23) ОСОБА_2 засуджено за вчинення кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, до покарання у виді громадських робіт строком на 200 (двісті) годин.

Вказаний вирок суду 02.01.2024 набрав законної сили та 16.01.2024 був прийнятий до виконання Амур-Нижньодніпровським районним відділом філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області.

23.01.2024 ОСОБА_2 прибув до Амур-Нижньодніпровського РВ філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області (далі відділ пробації), який розташований за адресою: АДРЕСА_3 , де провідним інспектором відділу пробації ОСОБА_2 був ознайомлений з порядком та умовами відбування покарання у виді громадських робіт та останньому видано направлення до місця відбування покарання - Адміністрації Амур-Нижньодніпровського району Дніпровської міської ради, в якому зазначено про обов`язок приступити до відбування покарання у виді громадських робіт з 24.01.2024. Також в цей же день ОСОБА_2 під особистий підпис було ознайомлено про притягнення його до кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 389 КК України: у разі ухилення від відбування покарання у виді 200 годин громадських робіт.

У подальшому в невстановлені дату, час та місце, але не пізніше 24.01.2024, при невстановлених обставинах, у ОСОБА_2 раптово виник кримінально-протиправний умисел, направлений на ухилення від відбування покарання у виді громадських робіт.

Реалізуючи свій раптово виниклий кримінально-протиправний умисел, направлений на ухилення від відбування покарання у виді громадських робіт, ОСОБА_2 , будучи ознайомлений із порядком та умовами відбування покарання у виді громадських робіт, а також щодо настання кримінальної відповідальності за ухилення від відбування вищезазначеного покарання, діючи умисно, з 24.01.2024 до 30.04.2024 включно, без поважних причин не вийшов на відпрацювання громадських робіт.

У зв`язку з викладеними обставинами 05.03.2024 та 30.04.2024 провідним інспектором відділу пробації відносно ОСОБА_2 винесені письмові попередження про притягнення його до кримінальної відповідальності у разі продовження порушення ним порядку та умов відбування покарання у виді громадських робіт та повторно надано направлення до Адміністрації Амур-Нижньодніпровського району ДМР на 01.05.2024.

Наказом Адміністрації Амур-Нижньодніпровського району ДМР № 76 від 01.05.2024 засуджений ОСОБА_2 прийнятий на роботу для виконання громадських робіт за вироком суду з визначенням переліку об`єктів, на яких засуджений буде відбувати громадські роботи та вид громадських робіт.

Крім того, Адміністрацією було складено графік відпрацювання громадських робіт на травень 2024 року, починаючи з 01.05.2024.

Протягом травня 2024 року ОСОБА_2 з 01.05.2024 по 31.05.2024 мав відпрацювати 36 годин громадських робіт, з яких фактично відпрацював 20 годин, а саме: 03.05.2024, 10.05.2024, 14.05.2024, 17.05.2024, 24.05.2024, 31.05.2024.

В порушення порядку та умов відбування покарання у виді громадських робіт, передбачених ст. 36, 37 КВК України, ОСОБА_2 з 07.05.2024 до 28.05.2024 не вийшов на відпрацювання громадських робіт більше двох разів протягом місяця без поважних причин, а саме: 07.05.2024, 21.05.2024, 28.05.2024.

Кількість невідпрацьованого ОСОБА_2 без поважних причин протягом травня 2024 року складає 16 годин.

Протягом червня 2024 року відповідно до затвердженого графіку відпрацювання громадських робіт ОСОБА_2 з 01.02.2024 до 30.06.2024 мав відпрацювати 28 годин громадських робіт, з яких фактично відпрацював лише 9 годин, а саме: 14.06.2024, 18.06.2024, 25.06.2024.

В порушення порядку та умов відбування покарання у виді громадських робіт, передбачених ст. 36, 37 КВК України, ОСОБА_2 з 04.06.2024 до 28.06.2024 не вийшов на відпрацювання громадських робіт більше двох разів протягом місяця без поважних причин, а саме: 04.06.2024, 07.06.2024, 11.06.2024, 28.06.2024. Кількість невідпрацьованого ОСОБА_2 без поважних причини протягом червня 2024 року складає 19 годин. У зв`язку з вищевикладеним 26.06.2024 відносно ОСОБА_2 провідним інспектором відділу пробації у черговий раз за фактом порушення порядку та умов відбування покарання у виді громадських робіт винесено останньому письмове попередження про притягнення до кримінальної відповідальності, у разі продовження порушення ним порядку та умов відбування покарання у виді громадських робіт.

Тобто, фактично, починаючи з 24.01.2024 до 28.06.2024 включно, ОСОБА_2 умисно без поважних причин порушував порядок та умови відбування покарання у виді громадських робіт, у зв`язку з чим відпрацював лише 29 (двадцять дев`ять) годин громадських робіт з 200 (двохсот) годин встановлених вироком суду.

У подальшому, продовжуючи реалізовувати свій кримінально-протиправний умисел, направлений на ухилення від відбування покарання у виді громадських робіт, достовірно знаючи про наслідки невиконання покладених на нього судом обов`язків, а також, порушуючи порядок і умови відбування покарання, передбачені ст. 36, 37 Кримінально-виконавчого кодексу України, на відпрацювання покарання у виді громадських робіт ОСОБА_2 без поважних причин не з`являвся.

Умисні дії обвинуваченого ОСОБА_2 , які виразились в ухиленні засудженого від відбування покарання у виді громадських робіт, кваліфікуються за ознаками складу кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України.

Допитавши обвинуваченого ОСОБА_2 , дослідивши письмові докази, суд дійшов висновку про винність обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому діяння при вищевикладених обставинах.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_2 в повному обсязі визнав вину у вчинені кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України, викладеного як в редакції обвинувального акта від 26.07.2024, так і в редакції обвинувального акта від 20.09.2024, заявив про щире каяття у вчиненому та показав, що дійсно він спочатку прибував до Адміністрації Амур-Нижньодніпровського району Дніпровської міської ради для відбуття покарання у виді громадських робіт, після чого його не влаштував графік та вид робіт прибирання, у зв`язку із чим він вирішив далі не відбувати покарання у виді громадських робіт, оскільки відбуття покарання заважає його повсякденній зайнятості. При цьому працівник органу пробації роз`яснив йому наслідки не відбуття покарання у виді громадських робіт і, знаючи про наслідки, він більше дане покарання не відбував.

У судовому засіданні всі учасники судового провадження не оспорювали обставини, при яких скоєне кримінальне правопорушення, тому суд, за згодою всіх учасників судового провадження, вважав не доцільним досліджувати докази щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України судом було з`ясовано, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст наведених вище обставин, а також встановлено відсутність сумнівів у добровільності їх позиції.

Крім того, учасникам судового провадження судом роз`яснені вимоги ч. 3 ст. 349 КПК України щодо позбавлення права оскарження обставин, які ніким не оспорюються, в апеляційному порядку.

За таких обставин суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_2 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України, знайшла своє повне підтвердження в процесі судового розгляду.

Призначаючи вид і міру покарання обвинуваченому ОСОБА_2 , суд виходить з вимог ст. 50 КК України, відповідно до якої покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами. Покарання не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.

Відповідно до ст. 65 КК України суд призначає покарання: у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, за винятком випадків, передбачених ч. 2 ст. 53 КК України; відповідно до положень Загальної частини КК України; враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_2 , суд визнає: щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_2 , судом не встановлено.

Суд враховує, що обвинувачений ОСОБА_2 вчинив умисне кримінальне правопорушення, яке згідно ст. 12 КК України відноситься до кримінального проступку, раніше судимий, неодружений, офіційно не працевлаштований, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, за місцем проживання на ОСОБА_2 скарг не надходило, характеризується задовільно.

З урахуванням вищевикладеного суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_2 покарання у виді обмеження волі.

Положеннями ч. 1 ст. 71 КК України передбачено, що якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив нове кримінальне правопорушення, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

Відповідно до п. 4) ч. 1 ст. 72 КК України при складанні покарань за сукупністю кримінальних правопорушень та сукупністю вироків менш суворий вид покарання переводиться в більш суворий вид виходячи з такого їх співвідношення: одному дню обмеження волі відповідають вісім годин громадських робіт.

Як слідує з обвинувального акта в редакції від 20.09.2024 обвинувачений ОСОБА_2 за вироком Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська від 01.12.2023, яким він засуджений за ч. 1 ст. 125 КК України до покарання у виді громадських робіт на строк 200 годин, відбув, відпрацювавши 29 годин громадських робіт.

Відповідно невідбутою частиною покарання у виді громадських робіт за вироком Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська від 01.12.2023 є 171 година, а тому остаточне покарання обвинуваченому ОСОБА_2 слід призначити за сукупністю вироків, на підставі вимог ч. 1 ст. 71 та п. 4) ч. 1 ст. 72 КК України шляхом повного приєднання до покарання за даним вироком невідбутої частини покарання за попереднім вироком, у зв`язку з чим призначене покарання повинно бути визначено із реальним його відбуттям.

Це покарання, виходячи з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації, буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.

Керуючись ст. 369, 371-374, ч. 15 ст. 615 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Визнати ОСОБА_2 винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України та призначити йому покарання у виді обмеження волі на строк один рік.

На підставі ч. 1 ст. 71, п. 4) ч. 1 ст. 72 КК України до призначеного покарання повністю приєднати невідбуту частину покарання у виді громадських робіт строком 171 (сто сімдесят одна) година за вироком Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська від 01.12.2023 та остаточно призначити обвинуваченому ОСОБА_2 покарання у виді обмеження волі на строк один рік двадцять один день.

Рахувати ОСОБА_2 строк відбуття покарання у виді обмеження волі з моменту прибуття та постановки засудженого на облік у виправному центрі.

На вирок можуть бути подані апеляційні скарги протягом 30 днів з дня його проголошення до Дніпровського апеляційного суду через Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1