Номер провадження: 11-кп/813/511/24
Справа № 522/6781/19
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 жовтня 2024 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючий суддя ОСОБА_2 ,

судді: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретар судового засідання ОСОБА_5 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

перекладача ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання захисника ОСОБА_8 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 , про витребування документів та допит експертів під час розгляду апеляційних скарг прокурора першого відділу управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Департаменту нагляду за додержанням законів органами безпеки Офісу Генерального прокурора ОСОБА_10 та захисника ОСОБА_8 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 , на вирок Приморського районного суду м. Одеси від 09 червня 2023 року, у кримінальному провадженні №0000087, внесеному до ЄРДР 05.04.2019 року,-

установив:

Вироком Приморського районного суду м. Одеси від 09 червня 2023 року ОСОБА_7 визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 15 п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України, та призначено йому покарання:

- за ч. 1 ст. 263 КК України у виді 5 (п`ять) років позбавлення волі;

- за ч. 2 ст. 15 п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України у виді 10 (десять) років позбавлення волі.

На підставі ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначено ОСОБА_7 покарання у виді 10 (десяти) років позбавлення волі.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_7 у вигляді тримання під вартою залишено без змін до набрання вироку законної сили.

Строк відбуття покарання ОСОБА_7 визначено обчислювати з 01.05.2018 року, з моменту фактичного затримання.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зараховано у строк відбування покарання ОСОБА_7 строк його попереднього ув`язнення з моменту затримання, а саме з 01.05.2018 року по день набрання вироком законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення дорівнює одному дню позбавлення волі.

Вироком також вирішено питання щодо речових доказів та процесуальних витрат у справі.

Не погоджуючись з вироком суду, сторони кримінального провадження звернулись з апеляційними скаргами.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_8 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 , не погодився із оскаржуваним вироком через: неповноту судового розгляду; істотні порушення вимог кримінального процесуального закону; неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Під час апеляційного розгляду, захисник ОСОБА_8 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 , звернувся до апеляційного суду з клопотаннями: 1) про витребування у сторони обвинувачення матеріалів кримінального провадження стосовно невстановлених осіб, матеріали стосовно яких виділені в окреме кримінальне провадження, які за попередньою змовою з ОСОБА_7 домовились про намір вчинити вбивство; 2) про виклик та допит експертів.

Заслухавши пояснення обвинуваченого та захисника, які підтримали доводи клопотання та просили його задовольнити, думку прокурора, який заперечував проти задоволення клопотання, перевіривши матеріали провадження, апеляційний суд вважає, що воно задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 350 КПК України клопотання учасників судового провадження розглядаються судом після того, як буде заслухана думка щодо них інших учасників судового провадження, про що постановляється ухвала. Відмова в задоволенні клопотання не перешкоджає його повторному заявленню з інших підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 КПК України суд оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані в передбаченому КПК порядку, на підставі яких суд встановлює наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню (частина 1 статті 84 КПК).

Обставини, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, сформульовані законодавцем у частині 1 статті 91 КПК. Згідно з частиною 2 цієї статті доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Згідно формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, ОСОБА_7 , зокрема, вчинив незакінчений замах на умисне вбивство, за попередньою змовою групою осіб. В матеріалах кримінального провадження наявні відомості щодо виділення в окреме провадження матеріалів відносно осіб з якими у співучасті вчинено інкриміноване ОСОБА_7 кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 15, п.12 ч. 2 ст. 115 КК України.

Так, відповідно до частини 2 статі 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, частини 2 статі 14 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права, частини 1 статті 11 Загальної декларації прав людини, кожен, кого обвинувачено у вчинені кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

При цьому колегія суддів зауважує, що дані про осіб, які містяться у процесуальних документах, складених слідчим або прокурором (обвинувальному акті, повідомленні про підозру тощо) у даному чи іншому кримінальному провадженні, на відміну від вироку суду, містять твердження сторони обвинувачення про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (п. 13 ч. 1 ст. 3 КПК), з викладенням обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні відповідно до вимог ст. ст. 91, 92, 277, 291 КПК України.

На думку апеляційного суду, матеріали, які бажає витребувати сторона захисту, а саме, матеріали щодо вчинення іншою особою, яка фактично на даний час не притягується до кримінальної відповідальності в даному провадженні, входить у колізію з нормами кримінального процесуального законодавства щодо вільної оцінки доказів та суперечить передбаченим ст.ст. 2, 7 КПК завданням кримінального провадження та загальним засадам кримінального провадження, зокрема забезпеченню до кожного учасника кримінального провадження належної правової процедури, верховенству права, законності, презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини.

За таких обставин, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення клопотання захисника в частині витребування документів.

Так само не підлягає задоволення клопотання про виклик та допит експертів, які складали висновки № 984, 300, 162/1/4-20, з метою встановлення чи є їх висновки встановленими фактами, чи вони є припущенням, тобто, захисник ставить питання, які підлягають оцінці при прийнятті рішення у даному провадженні щодо вищенаведених висновків експертів.

У зв`язку із вищенаведеним, апеляційний суд дійшов висновку, що клопотання захисника задоволенню не підлягають.

На підставі викладеного та керуючись статтями 23, 91-94, 242, 350, 401, 404, 405, 419, 532 КПК, -

ухвалив:

У задоволені клопотання захисника ОСОБА_8 про витребування матеріалів кримінального провадження стосовно невстановлених осіб, матеріали стосовно яких виділені в окреме кримінальне провадження, виклик в судове засідання та допит експертів ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4