Провадження № 1-кп/686/1184/24
06 серпня 2024 року м. Хмельницький
Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області в складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
з участю: секретарів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
захисників ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 ,
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Нікополь Нікопольського району Дніпропетровської області, громадянина України, з неповною вищою освітою, неодруженого, непрацюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , жителя АДРЕСА_2 , раніше судимого 30.04.2024 Старокостянтинівським районним судом Хмельницької області за ч. 4 ст. 185 КК України на 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку 1 рік,
який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 185 ч. 4, 209 ч. 1 КК України,
ОСОБА_7 25 лютого 2024 року о 10 год. 58 хв., перебуваючи неподалік зупинки громадського транспорту біля будинку АДРЕСА_3 , на лавці помітив картонну коробку, після чого у нього виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна.
Тоді ж ОСОБА_7 , достовірно знаючи і розуміючи, що в країні діє воєнний стан, введений на території України указом Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 року «Про введення воєнного стану в України», затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ, та продовжений Указом Президента України № 49/2024 від 05.02.2024 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України 06.02.2024 № 3564-ІХ, реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, з метою особистого збагачення, підійшов до лавки вищевказаної зупинки громадського транспорту, звідки таємно, умисно, повторно, шляхом вільного доступу викрав належне потерпілій ОСОБА_8 майно, а саме картонну коробку, в якій знаходилися продукти харчування, які майнової цінності для потерпілої не становлять, міксер марки «Bosh» моделі MFQ3530 вартістю 1000 грн. та грошові кошти в сумі 200 Євро номіналом по 100 Євро двома купюрами, які відповідно до курсу Національного Банку України станом на 25.02.2024 становлять 41 грн. 72 коп. за 1 Євро, на загальну суму 8345 грн. 60 коп.
Після цього ОСОБА_7 , утримуючи при собі викрадене майно, покинув місце вчинення кримінального правопорушення та розпорядився викраденим на власний розсуд, чим спричинив ОСОБА_8 майнової шкоди на загальну суму 9345 грн. 60 коп.
За таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинене повторно, в умовах воєнного стану, ОСОБА_7 підлягає кримінальній відповідальності за ч. 4 ст. 185 КК України.
У подальшому ОСОБА_7 у період часу із 12 год. 00 хв. 25.02.2024 по 11 год. 00 хв. 26.02.2024, діючи умисно, переслідуючи корисливий мотив, з метою легалізації (відмивання) майна, одержаного злочинним шляхом, набуття, володіння, використання та розпорядження майном (грошовими коштами), здійснення фінансової операції, як особою, яка знала, що таке майно (грошові кошти) прямо та повністю одержано злочинним шляхом, одержаних внаслідок таємного викрадення чужого майна, а саме належних ОСОБА_8 грошових коштів, після викрадення у останньої грошових коштів у сумі 200 Євро номіналом по 100 Євро двома купюрами та, усвідомлюючи, що вказані грошові кошти одержані ним внаслідок вчинення суспільно небезпечного протиправного діяння та належать потерпілій ОСОБА_8 , останній прийняв рішення про набуття та розпорядження майном, звернувши на власну користь.
Так, 25.02.2024 близько 12 год. 00 хв. ОСОБА_7 , перебуваючи на території залізничного вокзалу, що по АДРЕСА_4 , у невстановленої досудовим розслідуванням особи здійснив обмін 50 Євро, за що отримав 2086 грн. 40 коп., того ж дня близько 13 год. 00 хв., перебуваючи в обмінному пункті ТОВ «ФК «Тайчер Інвест»», що по вул. Проскурівській, 109 в м. Хмельницькому, здійснив обмін 50 Євро, за що отримав 2080 грн., та 26.02.2024 близько 09 год. 00 хв., перебуваючи по АДРЕСА_5 , здійснив обмін решти викрадених грошових кошів в сумі 100 Євро, за що отримав 4000 грн., які витратив на власні потреби.
Вказаними діями ОСОБА_7 умисно вчинив набуття та розпорядження майном, щодо якого фактичні обставини свідчать про його одержання злочинним шляхом, у тому числі здійснення фінансової операції, якщо ці діяння вчинені особою, яка знала, що таке майно прямо та повністю одержано злочинним шляхом.
За умисні дії, які виразились у легалізації (відмиванні) майна, одержаного злочинним шляхом, а саме у набутті та розпорядженні майном, щодо якого фактичні обставини свідчать про його одержання злочинним шляхом, у тому числі здійснення фінансової операції, якщо ці діяння вчинені особою, яка знала, що таке майно прямо та повністю одержано злочинним шляхом, ОСОБА_7 підлягає кримінальній відповідальності за ч. 1 ст. 209 КК України.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 свою вину у пред`явленому обвинуваченні визнав повністю, щиро розкаявся та показав, що дійсно 25 лютого 2024 року о 10 год. 58 хв. він, достовірно знаючи і розуміючи, що в країні діє воєнний стан, перебуваючи неподалік зупинки громадського транспорту біля будинку АДРЕСА_3 , на лавці помітив та викрав картонну коробку, в якій знаходилися продукти харчування, міксер марки «Bosh» моделі MFQ3530 та грошові кошти в сумі 200 Євро номіналом по 100 Євро двома купюрами. У подальшому в період часу із 12 год. 00 хв. 25.02.2024 по 11 год. 00 хв. 26.02.2024 він, діючи умисно, переслідуючи корисливий мотив, з метою легалізації (відмивання) майна, одержаного злочинним шляхом, усвідомлюючи, що вказані грошові кошти одержані ним внаслідок вчинення суспільно небезпечного протиправного діяння та належать потерпілій ОСОБА_8 , здійснив їх обмін, а саме 25.02.2024 близько 12 год. 00 хв., перебуваючи на території залізничного вокзалу, що по АДРЕСА_4 , у невідомої особи здійснив обмін 50 Євро, за що отримав 2086 грн. 40 коп., того ж дня близько 13 год. 00 хв., перебуваючи в обмінному пункті ТОВ «ФК «Тайчер Інвест»», що по вул. Проскурівській, 109 в м. Хмельницькому, здійснив обмін 50 Євро, за що отримав 2080 грн., та 26.02.2024 близько 09 год. 00 хв., перебуваючи по АДРЕСА_5 , здійснив обмін решти викрадених грошових кошів в сумі 100 Євро, за що отримав 4000 грн., які витратив на власні потреби.
Обмежившись в судовому засіданні за згодою учасників судового провадження в порядку ст. 349 КПК України показаннями обвинуваченого, який повністю визнав себе винним у вчиненні кримінального правопорушення, суд визнав недоцільним дослідження інших доказів щодо вищевказаних фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, і вважає доведеним пред`явлене підсудному обвинувачення.
Відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» в Україні із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року введено воєнний стан, дія якого продовжувалась Указами Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», зокрема від 05.02.2024 № 49/2024 з 05 години 30 хвилин 14 лютого 2024 року строком на 90 діб, тобто воєнний стан діяв на час вчинення ОСОБА_7 кримінальних правопорушень.
Таким чином дії ОСОБА_7 слід кваліфікувати за ч. 4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно (враховуючи вчинену обвинуваченим крадіжку 17 лютого 2024 року, за яку він засуджений вироком Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 30.04.2024), в умовах воєнного стану, та за ч. 1 ст. 209 КК України, як легалізація (відмивання) майна, одержаного злочинним шляхом, а саме набуття та розпорядження майном, щодо якого фактичні обставини свідчать про його одержання злочинним шляхом, у тому числі здійснення фінансової операції, якщо ці діяння вчинені особою, яка знала, що таке майно прямо та повністю одержано злочинним шляхом.
Обвинувачений на момент вчинення інкримінованих йому кримінальних правопорушень досяг віку, з якого настає кримінальна відповідальність, будь-яким психічним захворюванням чи тимчасовим розладом психічної діяльності на той час не страждав, не страждає на такі і в теперішній час, поводиться адекватно. Тому суд визнає його осудним та відповідальним за скоєне.
При призначенні покарання суд згідно зі ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують та обтяжують йому покарання.
Суд враховує, що ОСОБА_7 повністю визнав свою вину, щиро розкаявся, активно сприяв розкриттю злочинів та добровільно відшкодував завдану потерпілій шкоду, що пом`якшує йому покарання, відсутні обставини, що обтяжують покарання. Він є особою молодого віку, навчається, за місцем навчання характеризується позитивно, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває.
Приймаючи до уваги характер діянь і спосіб їх вчинення, суспільну небезпеку вчинених кримінальних правопорушень, особу обвинуваченого, позицію прокурора та потерпілої щодо призначення покарання, висновок органу пробації про середній ризик вчинення обвинуваченим повторного кримінального правопорушення та його небезпеки для суспільства, в тому числі окремих осіб, наявність декількох обставин, які пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого (повне визнання вини, щире каяття, активне сприяння розкриттю злочинів, добровільне відшкодування завданої шкоди), а також характер та суспільну небезпеку вчинених злочинів, суд приходить до висновку призначити ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі, при цьому відповідно до ст. 69 КК України нижче від найнижчої межі, встановленої в санкціях ст.ст. 185 ч. 4, 209 ч. 1 КК України, та не призначати додаткові покарання у виді позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю та конфіскації майна, що передбачені в санкції ст. 209 ч. 1 КК України як обов`язкові. В силу ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень покарання слід визначити шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.
Враховуючи, що ОСОБА_7 вчинив вищевказані злочини до постановлення попереднього вироку Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 30.04.2024, згідно з яким йому призначено покарання у виді 5 років позбавлення волі, тому на підставі ч. 4 ст. 70 КК України остаточне покарання ОСОБА_7 слід визначити за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.
Разом з тим, враховуючи особу обвинуваченого, який повністю визнав свою вину, щиро розкаявся, активно сприяв розкриттю кримінальних правопорушень, навчається, є особою молодого віку, добровільно відшкодував завдану потерпілій шкоду, відсутність у неї претензій та прохання обвинуваченого суворо не карати, висновок органу пробації про можливість виправлення ОСОБА_7 без ізоляції від суспільства, вирок Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 30.04.2024, згідно з яким ОСОБА_7 звільнено від відбування покарання з випробуванням, а також інші в сукупності обставини і їх поєднання, які пом`якшують покарання та знижують ступінь небезпечності обвинуваченого для суспільства, суд приходить до висновку у відповідності до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням та покладенням на нього передбачених ст. 76 КК України обов`язків.
На переконання суду таке покарання та звільнення від його відбування з випробуванням буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та запобігання вчинення ним нових кримінальних правопорушень.
Поряд з цим суд також враховує, що призначене покарання повинно бути не тільки карою, але і переслідувати цілі загальної та спеціальної превенції, має бути відповідним до скоєного, тобто необхідним та достатнім для виправлення особи, яка вчинила злочин, а також для попередження вчинення нових злочинів як самим обвинуваченим, так і іншими особами.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся, процесуальні витрати відсутні, запобіжний захід стосовно обвинуваченого під час досудового розслідування не обирався і підстав для його застосування до набрання вироком законної сили суд не вбачає.
Керуючись ст.ст. 368, 370, 374-376 КПК України,
ОСОБА_7 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ст.ст. 185 ч. 4, 209 ч. 1 КК України та призначити йому покарання:
-за ч. 4 ст. 185 КК України із застосуванням ст. 69 КК України 3 (три) роки позбавлення волі;
-за ч. 1 ст. 209 КК України із застосуванням ст. 69 КК України 2 (два) роки позбавлення волі без позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю та без конфіскації майна.
В силу ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_7 покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.
Згідно з ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення цього покарання покаранням, призначеного вироком Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 30.04.2024, призначити ОСОБА_7 остаточне покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_7 звільнити від відбування покарання з випробуванням і встановити йому іспитовий строк тривалістю 2 (два) роки.
У відповідності до ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_7 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; пройти пробаційну програму «Зміна прокримінального мислення».
На вирок може бути подана апеляційна скарга до Хмельницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку. Апеляційна скарга подається через Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку, після його проголошення, негайно вручити обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Суддя: