ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11/807/8/24 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
Категорія: ч. 4 ст. 190, ч.ч. 1, 3, 4 ст. 358 КК України
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 липня 2024 року м. Запоріжжя

Судова колегія з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду в складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянувши заяви суддів ОСОБА_4 та ОСОБА_3 про самовідвід у кримінальній справі за апеляційними скаргами прокурора ОСОБА_6 , засудженого ОСОБА_7 , представника потерпілих ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 адвокатом ОСОБА_12 , потерпілого ОСОБА_13 на вирок Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 12.01.2024 року, яким ОСОБА_7 визнано винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 1 ст. 358, ч. 2 ст. 358, ч. 3 ст. 358 КК України,

В С Т А Н О В И Л А:

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 08.07.2024 року визначено склад колегії для розгляду кримінальної справи № 0814/13257/2012 в апеляційному порядку: головуючий суддя ОСОБА_2 , члени колегії - судді ОСОБА_3 , ОСОБА_4 .

Проте, суддями ОСОБА_4 та ОСОБА_3 подані заяви про самовідвід.

Вказані заяви обґрунтовані наступним.

Рішенням Запорізького районного суду Запорізької області від 27.02.2023 року (справа №317/1598/22) позов ОСОБА_7 до Державної казначейської служби України та Запорізької обласної прокуратури про відшкодування моральної та матеріальної шкоди, спричиненої незаконним застосуванням запобіжного заходу задоволено частково.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції позивач ОСОБА_7 в особі представника адвоката ОСОБА_14 , Державна казначейська служба України, Запорізька обласна прокуратура подали апеляційні скарги на ухвалене судом рішення.

Постановою Запорізького апеляційного суду від 01.08.2023 року (справа №317/1598/22) апеляційні скарги ОСОБА_7 в особі представника адвоката ОСОБА_14 , Державної казначейської служби України, Запорізької обласної прокуратури, задоволені частково.

Рішення Запорізького районного суду Запорізької області від 27.02.2023 року у справі №317/1598/22 скасовано та прийнято нову постанову.

Відповідно до змісту постанови Запорізького апеляційного суду від 01.08.2023 року членом колегії суддів, яка здійснювала перегляд судового рішення Запорізького районного суду Запорізької області від 27.02.2023 року був суддя ОСОБА_4 .

Судова колегія вважає, що зазначені обставини можуть викликати у сторін кримінальної справи сумніви в об`єктивності та неупередженості судді ОСОБА_4 при розгляді кримінальної справи в апеляційному порядку.

Суддя ОСОБА_3 брала участь у розгляді справи за апеляцією адвоката ОСОБА_14 (в інтересах ОСОБА_7 ) на постанову Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 30.08.2012 року, якою скаргу ОСОБА_7 на постанову прокурора Орджонікідзевського району м. Запоріжжя від 19.08.2010 року про порушення кримінальної справи за ч. 3 ст. 190 КК України за фактом заволодіння керівництвом КС «Київкредит» грошовими коштами ОСОБА_15 у сумі 170 000 гривень, залишено без задоволення.

За наслідками апеляційного розгляду ухвалою Апеляційного суду Запорізької області від 18.09.2012 року вказана апеляційна скарга адвоката ОСОБА_14 залишена без задоволення, а постанова Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 30.08.2012 року про відмову в задоволенні скарги ОСОБА_7 на постанову про порушення кримінальної справи за ознаками злочину, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України, залишена без змін.

За змістом вказаної узвали, колегія суддів, до складу якої входила суддя ОСОБА_3 , погодилась з висновками суду першої інстанції про те, що кримінальна справа порушена з дотриманням вимог ст.ст. 94, 98 КПК (в ред. 1960 року), при наявності приводів і підстав для цього, про що свідчать достатні данні, які містяться в матеріалах перевірки.

Наразі оскаржується судове рішення, прийняте по суті кримінальної справи, стосовно ОСОБА_7 обвинувальний вирок.

При цьому, за змістом вироку, ОСОБА_7 визнаний винним і у заволодінні грошовими коштами ОСОБА_15 .

Отже, суддя ОСОБА_3 вже висловила свою думку про законність та обґрунтованість порушення кримінальної справи за вказаним епізодом, що може викликати у стороннього спостерігача та учасників процесу сумнів в її неупередженості при перегляді оскаржуваного вироку.

Таким чином, колегія суддів вважає, що заяви про самовідвід в кримінальній справі суддів ОСОБА_4 та ОСОБА_3 підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до положень ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожному гарантується право на справедливий та публічний розгляд його справи впродовж розумного строку незалежним та безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини зазначає у рішеннях у справах «Делкурт проти Бельгії», «Пєрсак проти Бельгії» і «Де Куббер проти Бельгії», що будь-який суддя, стосовно неупередженості якого є обґрунтований сумнів, повинен заявити самовідвід.

Відповідно до п.п. 2.1, 2.5 Бангалорських принципів поведінки суддів, при виконанні своїх обов`язків суддя вільний від будь-яких схильностей, упередженості чи забобонів. Суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

У Монреальській універсальній декларації про незалежність правосуддя (Перша світова конференція по незалежності правосуддя, Монреаль, 1983 ьроку) сформовано критерії неспроможності суддів здійснювати безсторонньо свою діяльність, одним з який є те, що у судді є об`єктивні побоювання, що він не зможе розглядати справу безсторонньо.

Згідно п.п.2-1, 4, ст. 54 КПК (в ред. 1960 року) суддя не може брати участь в розгляді кримінальної справи якщо він під час досудового розслідування вирішував питання щодо проведення обшуку, виїмки, огляду, обрання, зміни чи скасування запобіжних заходів, продовження строків тримання під вартою, або розглядав скарги на затримання чи на постанову про відмову в порушенні кримінальної справи або закриття справи, а також при наявності інших обставин, які викликають сумнів в об`єктивності судді.

Згідно ст. 56 КПК (в ред. 1960 року) за наявності обставин, передбачених статтями 54 і 55 цього Кодексу, суддя зобов`язаний заявити самовідвід.

На підставі зазначеного, керуючись ст.ст. 54-56 КПК (в ред. 1960 року), колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Заявлені суддями ОСОБА_4 та ОСОБА_3 самовідводи задовольнити.

Кримінальну справу за апеляційними скаргами прокурора ОСОБА_6 , засудженого ОСОБА_7 , представника потерпілих ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 адвоката ОСОБА_12 , потерпілого ОСОБА_13 на вирок Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 12.01.2024 року, яким ОСОБА_7 визнано винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 1 ст. 358, ч. 2 ст. 358, ч. 3 ст. 358 КК України, передати до канцелярії суду для визначення автоматизованою системою розподілу справи між суддями інших суддів членів судової колегії.

Постанова оскарженню не підлягає.

Судді :

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4