Справа №591/2816/14-к Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/816/827/24 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - Заява про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами
УХВАЛА

Іменем України

23 жовтня 2024 року колегія суддів Сумського апеляційного суду в складі:

судді-доповідача - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання -

розглянула у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду в м. Суми кримінальне провадження № 591/2816/14-к за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_5 на ухвалу Зарічного районного суду м. Суми від 25.10.2023 щодо залишення без задоволення заяв про перегляд за виключними обставинами судових рішень,

установила:

В поданій апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_6 просить скасувати ухвалу суду у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, а матеріали кримінального провадження повернути на новий розгляд до суду першої інстанції у зв`язку з тим, що 11.03.2023 відносно нього ЄСПЛ ухвалив рішення, яким встановлено порушення ст. 3 Конвенції внаслідок застосування покарання у виді довічного позбавлення волі без перспективи звільнення.

01.08.2023 до Зарічного районного суду м. Суми надійшло клопотання засудженого ОСОБА_7 про перегляд за виключними обставинами вироку Зарічного районного суду м. Суми від 08.12.2014, за яким він був засуджений до довічного позбавлення волі, а також ухвали Апеляційного суду Сумської області від 11.02.2015, якою цей вирок суду першої інстанції бу залишений без змін. Своє клопотання обґрунтував тим, що 11.03.2023 відносно нього ЄСПЛ було ухвалене рішення, яким визнано порушення ст. 3 Конвенції через застосування покарання у виді довічного позбавлення волі без перспективи звільнення, тому такі обставини є виключними, внаслідок чого судові рішення підлягають скасуванню, а покарання заміні на позбавлення волі на певний строк.

Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 25.10.2023 заяву ОСОБА_7 залишено без задоволення. Своє рішення суд першої інстанції умотивував тим, що заявником не доведено в судовому засіданні наявність підстав, передбачених ст. 459 КПК, для перегляду судового рішення за виключних обставин, які можуть бути розглянуті та вирішені саме судом першої інстанції.

Будучи належним чином повідомленими про час і місце апеляційного розгляду, учасники кримінального провадження в судове засідання не з`явились, від прокурора ОСОБА_8 , захисника ОСОБА_9 надійшли письмові заяви про розгляд апеляційної скарги у їх відсутність, а від засудженого ОСОБА_7 будь яких клопотань, у тому числі і про відкладення апеляційного розгляду справи, до суду апеляційної інстанції не надходило, тому колегія суддів вважає за можливе здійснити розгляд апеляційної скарги у відсутності сторін провадження, що не суперечить вимогам кримінального процесуального закону.

Вислухавши суддю-доповідача про зміст оскарженого судового рішення, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи поданої апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вказана вище апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Зокрема, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура (ст. 2 КПК), а у випадках, коли положення КПК не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені ч. 1 ст. 7 цього Кодексу (ч. 6 ст. 9 КПК).

У кримінальному провадженні правосуддя здійснюється лише судом згідно з правилами, передбаченими КПК (ч. 1 ст. 30 КПК), який (суд) зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків (ч. 6 ст. 22 КПК).

Згідно ст. 370 КПК, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим; законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом; обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно ст. 94 КПК, вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Згідно ч. 1 ст. 459 КПК судові рішення, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.

Відповідно ч. 1-2, 4 ст. 464 КПК, заява про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, що надійшла до суду, передається судді, колегії суддів, які визначаються у порядку, встановленому ст. 35 цього Кодексу. Не пізніше наступного дня після надходження заяви до суду суддя перевіряє її відповідність вимогам ст. 462 цього Кодексу і вирішує питання про відкриття кримінального провадження за нововиявленими або виключними обставинами. Відкривши кримінальне провадження за нововиявленими або виключними обставинами, суддя надсилає учасникам судового провадження копії ухвали про відкриття провадження, заяви про перегляд і призначає дату, час та місце судового засідання, про що повідомляє зазначених осіб.

Судове провадження це кримінальне провадження у суді першої інстанції, яке включає підготовче судове провадження, судовий розгляд і ухвалення та проголошення судового рішення, провадження з перегляду судових рішень в апеляційному, касаційному порядку, а також за нововиявленими або виключними обставинами, а учасники судового провадження це сторони кримінального провадження, потерпілий, його представник та законний представник, цивільний позивач, його представник та законний представник, цивільний відповідач та його представник, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, представник персоналу органу пробації, третя особа, щодо майна якої вирішується питання про арешт, а також інші особи, за клопотанням або скаргою яких у випадках, передбачених КПК, здійснюється судове провадження (п. 19, 24 і 26 ч. 1 ст. 3 КПК).

Так, отримавши 01.08.2023 заяву засудженого ОСОБА_7 про перегляд за виключними обставинами вироку відносно нього, суд 03.08.2023 відкрив кримінальне провадження та повідомив його про час та дату розгляду, направивши на адресу ДУ «Сумський слідчий ізолятор» копії відповідної ухвали та оформивши заявку на конвоювання заявника на визначену дату.

Разом з тим, суд першої інстанції всупереч вищевказаним вимогам ст. 464 КПК щодо обов`язку повідомлення всіх учасників судового процесу та не взявши до уваги вимоги ч. 3-5 ст. 42, ч. 2-3 ст. 43, 52 КПК не поінформував захисника про розгляд заяви його підзахисного ОСОБА_7 , який є засудженим вироком Зарічного районного суду м. Суми від 08.12.2014 за вчинення особливо тяжкого кримінального правопорушення до покарання у виді довічного позбавлення волі та який користується всіма процесуальними правами обвинуваченого, а також не забезпечив участь адвоката у розгляді заяви ОСОБА_7 .

ЄСПЛ нагадує, що «національне законодавство має з достатньою чіткістю визначати межі та спосіб здійснення відповідного дискреційного права, наданого органам влади, щоб забезпечувати громадянам той мінімальний рівень захисту, на який вони мають право згідно з принципом верховенства права в демократичному суспільстві» (п. 33 рішення від 15.11.1996 у справі «Доменічіні проти Італії» (Domenichini v. Italy), Reports 1996-V).

На національному рівні КСУ в своєму рішенні від 29.06.2010 у справі № 17-рп/2010 за конституційним поданням Уповноваженого ВРУ з прав людини зазначив, що «одним із елементів верховенства права є принцип правової визначеності, у якому стверджується, що обмеження основних прав людини та громадянина і втілення цих обмежень на практиці допустиме лише за умови забезпечення передбачуваності застосування правових норм, встановлених такими обмеженнями» (абз. 3 п.п. 3.1 п. 3), а у рішенні від 22.09.2005 № 5-рп/2005 той же Суд вказав, що «із конституційних принципів рівності і справедливості випливає вимога визначеності, ясності і недвозначності правової норми, оскільки інше не може забезпечити її однакове застосування, не виключає необмеженості трактування у правозастосовній практиці і неминуче призводить до сваволі» (абз. 2 п.п. 5.4 п. 5).

Така загальна засада кримінального провадження (основний принцип судочинства) як рівність всіх учасників судового процесу перед законом і судом забезпечує гарантії доступності правосуддя та реалізації права на судовий захист, закріпленого в ч. 1 ст. 55 Конституції України. Ця засада є похідною від загального принципу рівності громадян перед законом, визначеного ч. 1 ст. 24 Основного Закону, і стосується, зокрема, сфери судочинства. Рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом передбачає єдиний правовий режим, який забезпечує реалізацію їхніх процесуальних прав (ст. 129 Конституції України, розділ I ЗУ «Про судоустрій і статус суддів»).

Принцип рівності сторін у процесі в розумінні «справедливого балансу» між сторонами вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представити справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони (рішення ЄСПЛ у справах «Домбо та інші проти Нідерландів» (Dombo Beheer B.V. v. The Netherlands) від 27.10.1993, заява № 14448/88, п. 33); «Анкерль проти Швейцарії» (Ankerl v. Switzerland) від 23.10.1996 р., заява № 17748/91, п. 38).

Не виконавши вказаних вище вимог кримінального процесуального закону щодо повідомлення всіх учасників судового розгляду про перегляд вироку Зарічного районного суду м. Суми від 08.12.2014 відносно ОСОБА_7 за виключними обставинами, суддя суду першої інстанції допустив істотне порушення прав та законних інтересів учасників судового процесу, які перешкодили ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Відповідно п. 3 ч. 1 ст. 409 КПК, підставою для скасування судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, а згідно ч. 1 ст. 412 цього Кодексу істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог КПК, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення. При цьому судове рішення у будь-якому разі підлягає скасуванню, крім іншого, якщо: 3) судове провадження здійснено за відсутності обвинуваченого, 4) судове провадження здійснено за відсутності захисника, якщо його участь є обов`язковою (ч. 2 ст. 412 КПК).

Відповідно ч. 1 ст. 415 КПК, суд апеляційної інстанції скасовує вирок чи ухвалу суду і призначає новий розгляд у суді першої інстанції, крім іншого, якщо: 1) встановлено порушення, передбачені п. 3, 4 ч. 2 ст. 412 цього Кодексу, тобто, коли судове провадження здійснено за відсутності обвинуваченого та його захисника, якщо участь останнього є обов`язковою.

Крім того, заява про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами розглядається судом протягом двох місяців з дня її надходження згідно з правилами, передбаченими КПК для кримінального провадження в суді тієї інстанції, яка здійснює перегляд; учасники судового провадження (п. 24 ч. 1 ст. 3 КПК) повідомляються про дату, час та місце розгляду заяви; неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені, не перешкоджає розгляду заяви і перегляду судового рішення (ч. 1-2 ст. 466 КПК), а після закінчення з`ясування обставин та перевірки їх доказами суд переходить до судових дебатів, у яких виступають прокурор, потерпілий, його представник та законний представник, цивільний позивач, його представник та законний представник, цивільний відповідач, його представник, обвинувачений, його законний представник, захисник, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження (ч. 3 ст. 363, ч. 1 ст. 364 КПК). При цьому суд не має права обмежувати тривалість судових дебатів певним часом; головуючий має право зупинити виступ учасника дебатів, якщо він після зауваження повторно вийшов за межі кримінального провадження, що здійснюється, чи повторно допустив висловлювання образливого або непристойного характеру, і надати слово іншому учаснику дебатів; після закінчення промов учасники судових дебатів мають право обмінятися репліками; право останньої репліки належить обвинуваченому або його захиснику (ч. 6-7 ст. 364 КПК).

Разом з тим, здійснивши розгляд заяви ОСОБА_7 , суд першої інстанції не надав останньому можливість виступити в судових дебатів і обмінятися реплікою.

З огляду на викладене, рішення суду не можна вважати законним, обґрунтованим і належним чином вмотивованим, а допущені порушення необхідно вважати істотними і такими, що тягнуть за собою скасування ухвали і задоволення частково апеляційної скарги засудженого. При цьому після скасування ухвали суду колегія суддів вважає за необхідне призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

Керуючись ст. 404, 405, 407, 418 і 419 КПК України,

постановила:

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_5 задовольнити частково.

Ухвалу Зарічного районного суду м. Суми від 25.10.2023 відносно ОСОБА_10 скасувати у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону і призначити новий судовий розгляд у суді першої інстанції в іншому складі суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4