Провадження № 1-кс/161/5631/24
У Х В А Л А

П Р О А Р Е Ш Т М А Й Н А

м. Луцьк 14 листопада 2024 року

Слідчий суддя Луцького міськрайонного суду Волинської області ОСОБА_1 , при секретарі судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши клопотання старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП у Волинській області ОСОБА_3 , про накладення арешту на тимчасово вилучене майно, -

В С Т А Н О В И В :

Старший слідчий в ОВС СУ ГУНП у Волинській області ОСОБА_3 , за погодженням із прокурором у кримінальному провадженні керівником Волинської спеціалізованої прокуратури в сфері оборони Західного регіону ОСОБА_4 , звернулася до слідчого судді Луцького міськрайонного, яке було вилучене 05.11.2024 під час обшуку квартири за місцем проживання ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 , зокрема на мобільний телефон марки «IPHONE 14 Pro Max», imei 1: НОМЕР_1 , imei 2: НОМЕР_2 з сім-карткою оператора «Водафон» НОМЕР_3 , грошові кошти в сумі 4 900 доларів США та 150 Євро та 1 аркуш паперу з чорновими записами, з позбавленням права на володіння, користування та розпорядження вищевказаним майном.

Клопотання вмотивоване тим, що протягом 2023-2024 років службові особи медико-соціальних експертних комісій та військово-лікарських комісій при територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки на території Волинської області з метою отримання неправомірної вигоди, використовуючи своє службове становище всупереч інтересам служби, підробляють медичну документацію, встановлюють неправдиві діагнози щодо визначення груп інвалідності та виносять неправдиві рішення військовозобов`язаним особам з метою подальшого визнання останніх непридатними до військової служби.

Зокрема, службові особи медико-соціальних експертних комісій в період з жовтня 2023 року по даний час, використовуючи своє службове становище вносили неправдиві висновки про непридатність військовозобов`язаних до служби за мобілізацією, а саме: встановлювали діагнози, які не підтверджуються жодними інструментальними, лабораторними методами дослідження, діагнози приймаються суб`єктивно, прийняті постанови не відповідають встановленим діагнозам, здійснюється завищення діагнозів в бік складності та порушення функцій.

В подальшому підроблені медичні заключення МСЕК дають підставу виключення з військового обліку в територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки, що надає можливість військовозобов`язаним особам перетину державного кордону в період дії правового режиму воєнного стану в Україні.

Так, 05.11.2024 проведено обшук в квартирі за місцем проживання голови Фтизіо-офтальмологічної спеціалізованої МСЕК ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого вилучено мобільний телефон марки «IPHONE 14 Pro Max», imei 1: НОМЕР_1 , imei 2: НОМЕР_2 з сім-карткою оператора «Водафон» НОМЕР_3 , грошові кошти в сумі 4 900 доларів США та 150 Євро та 1 аркуш паперу з чорновими записами.

Постановою слідчого у кримінальному провадженні від 05.11.2024 вищевказані вилучені речі та предмети визнані речовими доказами, оскільки, зберегли на собі сліди злочину та мають значення у даному кримінальному провадженні, тому слідчий просить клопотання задовольнити та накласти запитуваний арешт.

В судове засідання не з`явилися прокурор, слідчий та представник власника майна - адвокат ОСОБА_6 , однак попередньо подали заяви про розгляд клопотання у їхній відсутності, прокурор та слідчий просили клопотання задовольнити в повному об`ємі, представник власника майна заперечив щодо задоволення клопотання в частині накладення арешту на грошові кошти та мобільний телефон, також від власника майна ОСОБА_5 на адресу суду подане заперечення на клопотання про арешт майна, згідно якого остання просить відмовити в накладенні арешту на мобільний телефон та грошові кошти, так як вона є добросовісним набувачем вказаного мобільного телефону та грошових коштів, а тому слідчий суддя приходить до висновку про розгляд клопотання на підставі наявних у ньому матеріалів із кримінального провадження. Відповідно до положень, передбачених ч.4 ст.107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів не здійснюється.

Дослідивши клопотання, долучені до нього матеріали із кримінального провадження, в їх сукупності, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання підлягає до часткового задоволення.

Відповідно до положень ст.167 КПК України якими передбачено, що тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у ч.2 цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Відповідно до ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

Ч.3 ст.170 КПК України встановлено, що з метою збереження речових доказів, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 цього Кодексу.

Згідно з ч.1 ст.98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Слідчим суддею встановлено, що наданими до клопотання доказами частково підтверджується наявність підстав для застосування заходів забезпечення кримінального провадження, передбачених ст.131 КПК України.

Відсутні підстави вважати, що майно вилучено з порушенням процесуальних норм.

Окрім того, вивченням матеріалів клопотання, встановлено, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який йдеться у клопотанні слідчого.

За результатами розгляду клопотання, слідчий суддя приходить до переконання, що стороною обвинувачення доведено існування на даний час розумних підозр вважати, що частина майна, яке було вилучено під час обшуку та щодо якого подано дане клопотання про арешт, містить відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, та відповідає вимогам ст. 98 КПК України. З метою повного, всебічного та неупередженого проведення досудового розслідування у даному кримінальному провадженні, враховуючи характер та обставини розслідуваного кримінального правопорушення, наявні у матеріалах клопотання фактичні дані, які дають достатні підстави вважати, що це майно відповідає критеріям, зазначеним у ч.2 ст.167 КПК України, а тому з метою збереження речових доказів, попередження можливого його знищення, відчуження, забезпечення їх правомірного утримання та дослідження органами досудового розслідування, проведення необхідних слідчих дій, клопотання в частині накладення арешту на 1 аркуш паперу з чорновими записами, слід задовольнити та накласти запитуваний арешт.

Разом з тим, стороною обвинувачення у даному випадку не доведено, що існує легітимна мета накладення арешту на мобільний телефон марки «IPHONE 14 Pro Max», imei 1: НОМЕР_1 , imei 2: НОМЕР_2 з сім-карткою оператора «Водафон» НОМЕР_3 та грошові кошти в сумі 4 900 доларів США та 150 Євро, оскільки не доведено, що вказане майно відповідає критеріям, визначеним ст.167 ч.2 КПК України, є речовими доказами, містить в собі будь яку слідову інформацію щодо вчинення кримінального правопорушення, що не підтверджується матеріалами клопотання та що накладення арешту є необхідним для його збереження. Крім того, слідчий суддя враховує той факт, що власник мобільного телефону ОСОБА_5 є фактично добросовісними набувачем та користувачем мобільного телефону, що підтверджується товарним чеком від 05.03.2024 року. Щодо грошових коштів, то досудовим розслідуванням не доведено, що вони набуті внаслідок вчинення кримінального правопорушення, ОСОБА_5 в своєму письмову запереченні підтвердила законність їх походження, що вбачається із щорічної електронної декларації за 2023 рік та довідкою про доходи за 2024 рік, також остання хворіє і дані кошти необхідні для проведення лікування, що вбачається із виписки із медичної карти амбулаторного хворого від 08.11.2024 року.

Також слідчий суддя звертає увагу на те, що ОСОБА_5 на даний час підозра у вчиненні будь якого кримінального правопорушення не повідомлена, що не доводиться матеріалами клопотання та те, що під час надання слідчим суддею дозволу на проведення обшуку, останнім не надавався дозвіл на вилучення мобільного телефону та грошових коштів, таким чином докази, одержані під час обшуку, були отримані не у порядку встановленим КПК України, що свідчить про відсутність правових підстав у накладенні арешту на майно. Відтак, відсутня потреба в застосуванні такого заходу забезпечення кримінального провадження, що і є підставою для відмови у задоволенні клопотання слідчого у цій частині згідно ч. 1 ст. 173 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.167; 170-173 КПК України, слідчий суддя,-

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП у Волинській області ОСОБА_3 , про накладення арешту на тимчасово вилучене майно, задовольнити частково.

Накласти арешт на майно у кримінальному провадженні, що внесено до ЄРДР за №0000432 від 11.10.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.364 КК України, яке було вилучене 05.11.2024 під час обшуку квартири за місцем проживання ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 , а саме на 1 аркуш паперу з чорновими записами, з позбавленням права на володіння, користування та розпорядження вищевказаним майном.

У задоволенні решти вимог клопотання - відмовити.

Відмова у задоволенні або часткове задоволення клопотання про арешт майна, згідно ч.3 ст.173 КПК України, тягне за собою негайне повернення особі відповідно всього або частини тимчасово вилученого майна.

Відповідно до ч.1 ст.174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Копію ухвали вручити учасникам судового провадження.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Волинського апеляційного суду протягом 5 (п`яти) днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1