Справа №211/1741/24 Провадження № 1-кп/211/386/24
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 жовтня 2024 року Довгинцівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривий Ріг обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000084 від 19.01.2024 відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, громадянина України, який має середньо-спеціальну освіту, неодружений, на утриманні малолітніх, неповнолітніх дітей та інших осіб не має, офіційно не працює, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий в силу ст.89 КК України,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.121 КК України,

за участю сторін кримінального провадження: прокурора ОСОБА_4 , потерпілого ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , обвинуваченого ОСОБА_7 ,

встановив:

18 січня 2024 року в денний час ОСОБА_7 разом зі своєю знайомою ОСОБА_8 , її співмешканцем ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , перебували у квартирі АДРЕСА_2 , де спільно вживали спиртні напої. Через деякий час, ОСОБА_10 залишив приміщення квартири.

Приблизно о 20:40 годин до вказаної квартири прийшов ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який є сином ОСОБА_8 , та фактично проживає за даною адресою.

ОСОБА_5 , побачив, що його мати ОСОБА_8 разом із ОСОБА_7 та ОСОБА_9 вживають спиртні напої та вже перебувають в стані сильного алкогольного сп`яніння, що обурило ОСОБА_5 та внаслідок чого між ними виникла сварка, в ході якої ОСОБА_8 , ОСОБА_7 та ОСОБА_9 словесно ображали та кричали в бік ОСОБА_5 .

Надалі, ОСОБА_5 вийшов з кухні та направився до своєї кімнати. В свою чергу, зауваження ОСОБА_5 обурили ОСОБА_7 , внаслідок чого у нього виникла гостра неприязнь до ОСОБА_5 , та за вказаних мотивів виник намір на заподіяння йому тілесних ушкоджень та останній направився вслід за ОСОБА_5 .

В подальшому, наздогнавши ОСОБА_11 , ОСОБА_7 18 січня 2024 року приблизно о 21 годині 00 хвилин, перебуваючи у коридорі квартири АДРЕСА_2 , в ході продовженого словесного конфлікту, реалізовуючи свій умисел на заподіяння ОСОБА_5 тілесних ушкоджень, наніс обома руками зжатими в кулак декілька ударів в область голови ОСОБА_5 . Після чого одразу, продовжуючи реалізовувати свій злочинний намір, спрямований на заподіяння ОСОБА_5 тілесних ушкоджень, з мотивів гострої неприязні до нього, посиленою станом алкогольного сп`яніння, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки у вигляді заподіяння тілесних ушкоджень небезпечних для життя ОСОБА_5 та бажаючи їх настання, дістав з кишені ніж та утримуючи його в правій руці, наніс ним ОСОБА_5 , який знаходився в положенні стоячи обличчям до ОСОБА_7 , не менше 1 удару в область черевної порожнини місце розташування життєво-важливих органів людини.

Після чого виконавши всі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, припинив свої злочинні дії та залишив місце вчинення злочину.

Внаслідок умисних злочинних дій ОСОБА_7 , ОСОБА_5 заподіяні тілесні ушкодження у вигляді:

- проникаючого колото-різаного поранення черевної порожнини з ушкодженням брижі тонкої кишки, великого чепця, гемоперитонеум, яке відповідно до висновку експерта №352 від 07.03.2024 за результатами проведеної судово-медичної експертизи відноситься до категорії ТЯЖКИХ тілесних ушкоджень, за ознакою небезпеки для життя;

- забійної рани потиличної області по серединній лінії, яка відповідно до висновку експерта №352 від 07.03.2024 за результатами проведеної судово-медичної експертизи відноситься до ЛЕГКИХ тілесних ушкоджень, як такі, що мають незначні скороминучі наслідки.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 пояснив, що 18 січня 2024 року за проханням батька Заздравної Лілії, він прийшов із останньою до квартири по АДРЕСА_3 , щоб зробити фото квартири з тим, щоб в подальшому виставити її на продаж. Із собою вони взяли пляшку горілки, яку випили втрьох із нею та Скрекотень. Зазначив, що був у квартирі недовго, навіть не роздягався. Потім прийшов до квартири потерпілий та почав висловлюватись нецензурною лайкою в їх бік, при цьому потерпілий навіть до кухні не заходив, все це було у коридорі. Коли він підійшов до потерпілого, той його вдарив. Злякавшись таких дій потерпілого, він вдарив останнього викруткою, яка в подальшому десь загубилась. Першим він потерпілого не бив, також не бив його по голові, можливо штовхнув та і все. Після нанесення удару, він першим вийшов, постояв у під`їзді, а потім поїхав додому. Швидку він не викликав. Він сильно вибачається перед потерпілим за вчинене.

Відповідно до положень ст. 23 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків. В силу ст. 24 КПК України суд досліджує докази безпосередньо. Показання учасників кримінального провадження суд отримує усно.

За вимогами ст. 84 КПК України, доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких суд встановлює наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Згідно зі ст. 349 КПК України обсяг доказів, та порядок їх дослідження вирішується з урахуванням думки учасників судового провадження.

Зважаючи на те, що ОСОБА_7 фактично лише частково визнав свою вину, суд, з урахуванням позиції учасників кримінального провадження, визнав за необхідне окрім допиту обвинуваченого, також допитати потерпілого, свідків та дослідити письмові докази.

Так, потерпілий ОСОБА_5 суду пояснив, що 18 січня 2024 року близько 20:00 години він прийшов додому по АДРЕСА_3 та побачив там на кухні ОСОБА_7 (старий друг його діда) і мати зі своїм співмешканцем, які разом вживали спиртні напої. Він зробив їм зауваження, на яке відреагував словесно тільки ОСОБА_7 та попросив їх залишити квартиру, а потім пішов до своєї кімнати. Із ОСОБА_7 вони розмовляли на кухні та трохи в коридорі. Вже у кімнаті він із ОСОБА_7 не розмовляв. Останній підійшов, вдарив його по голові, потім в груди, дістав ніж з чорним руків`ям з футляру і вдарив ним у живіт, також приставляв ніж до його шиї, вже після ударів він ОСОБА_7 відштовхнув. Якби ОСОБА_7 був ще п`яніший, то його б вже напевно не було в живих. Вважає, що ОСОБА_7 не каїться у вчиненому, гроші від обвинуваченого йому не потрібні. Останнього слід покарати суворо.

Крім показань потерпілого, вина обвинуваченого за ч.1 ст.121 КК України підтверджується показаннями свідків, які, будучи безпосередньо допитаними у судовому засіданні у відповідності до вимог положень § 3 Глави 28 КПК України, зокрема, з урахуванням положень ст. 352 КПК України, підтвердили обставини, які підлягають встановленню відповідно до змісту ст. 91 КПК України.

Свідок ОСОБА_10 суду пояснив, що 18 січня 2024 року він прийшов з роботи на зйомну квартиру АДРЕСА_2 . На той час в кухні були ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , які там випивали. В період часу з 15:00 до 18:00 годин він випивав з ними, пізніше десь о 16:30 год. до них приєднався ОСОБА_14 (співмешканець ОСОБА_15 ) та вони разом продовжили вживати спиртні напої, а саме горілку. Коли стемніло, ОСОБА_16 пішла спати, а він із ОСОБА_17 та ОСОБА_14 пішли на вулицю до приїзда ОСОБА_18 , бо він не любить п`янки, це було десь о 18:00 годині. Після того він пішов до магазину « ІНФОРМАЦІЯ_3 » та повернувся до квартири вже коли там був тільки ОСОБА_19 , який сидів сам в коридорі з раною. Він спитав у ОСОБА_18 чи викликав той швидку допомогу, на що останній ствердно відповів. Повідомив, що це зробив ОСОБА_17 , коли він виганяв ОСОБА_17 , ОСОБА_14 та ОСОБА_20 .

Свідок ОСОБА_8 суду пояснила, що є матір`ю потерпілого, ОСОБА_21 це ліпший друг її батька. ОСОБА_17 допомагав батькові продати квартиру АДРЕСА_2 . 18 січня 2024 року у квартирі з 11:00 до ?21:00 вони пили горілку з ОСОБА_22 , ОСОБА_14 Скрекотенню та ОСОБА_10 , загалом випили 6 пляшок горілки по 0,5л без закуски. Ввечері до квартири прийшов її син, який попрохав їх залишити приміщення. ОСОБА_23 сварився із її сином в коридорі, але вона була у кухні і нічого не бачила. Про те, що сталось, вона дізналась вже у райвідділку, бо того дня вона була в сильному алкогольному сп`янінні. Зазначила також, що спочатку вона випивала із д. ОСОБА_17 , пізніше до них приєднався ОСОБА_24 і через деякий час прийшов Скрекотень. Коли прийшов ОСОБА_19 , то ОСОБА_24 вже не було.

Свідок ОСОБА_9 суду пояснив, що 18 січня 2024 року ?18:00 години ОСОБА_25 запросила його до себе додому за адресою: АДРЕСА_3 . Коли він прийшов, там були ОСОБА_16 , ОСОБА_24 і ОСОБА_22 , які сиділи на кухні та пили горілку. Після він вклав спати ОСОБА_20 , оскільки вона була п`яна. Коли ОСОБА_16 прокинулась та пішла на кухню, то сказала, що їй погано і треба випити. Тоді він, ОСОБА_17 та ОСОБА_24 пішли за горілкою в магазин, а повернулись вже без ОСОБА_24 та продовжили разом пити. Пізніше з роботи повернувся ОСОБА_26 , сварився на них. Він чув як ОСОБА_26 і ОСОБА_22 розмовляли в коридорі. Коли вони вже уходили, ОСОБА_19 показав рану на животі, але вони швидко зібрались та пішли. Він із ОСОБА_27 пішов до товариша продовжувати вживати алкоголь. Зазначив, ОСОБА_22 був дуже п`яний.

Так, суд не вбачає підстав для визнання показань допитаних свідків недостовірними, оскільки вони є логічними та послідовними. Аналізуючи зміст показань вказаних свідків в частині обставин, які вони сприймали особисто, суд визнає їх належними, оскільки вони підтверджують обставини, що підлягають доказуванню у даному кримінальному провадженні, та обставини, які мають значення для кримінального провадження, а також не вбачає підстав для визнання їх недостовірними та недопустимими, ураховуючи, що останні отримані у порядку встановленому КПК України.

На допиті свідка ОСОБА_28 сторона обвинувачення не наполягала.

Клопотань про допит інших свідків від сторони обвинувачення, а так само і захисту не надходило.

Окрім безпосередньо отриманих під час судового розгляду показань потерпілого та свідків, вина обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України підтверджується сукупністю досліджених, з урахуванням позицій учасників судового провадження, письмових доказів.

Так, відповідно до протоколу огляду місця події від 18.01.2024 та фототаблиці до протоколу, в присутності понятих, за участю власника ОСОБА_8 , проведено огляд приміщення квартири АДРЕСА_2 , в ході якого було виявлено та вилучено светр білого кольору зі слідами РБК, шматок шпалерів із плямами РБК (Т. 1, а.с. 16-19).

Згідно із протоколом пред`явлення особи для впізнання від 19.01.2024, у присутності понятих, потерпілий ОСОБА_5 серед представлених для впізнання осіб на фото № 4 за рисами обличчя, впізнав ОСОБА_7 , як чоловіка, який 18.01.2024 приблизно о 21:00 годині за адресою: АДРЕСА_3 , тримаючи в правій руці ніж, наніс йому один удар ножем в область живота (Т.1, а.с. 50-52).

Відповідно до протоколу огляду речей від 19.01.2024 та фототаблиці до протоколу, в присутності понятих, за участю потерпілого ОСОБА_5 , в приміщенні Криворізької міської клінічної лікарні № 2 ДОР на 6 поверсі в 10 палаті хірургічного відділення, потерпілий ОСОБА_5 добровільно виявив бажання видати особисті речі, а саме футболку сірого кольору, в ході огляду якої виявлено посередині речовину бурого кольору та отвір довжиною 24 мм (Т. 1, а.с. 54-59).

Згідно із протоколом пред`явлення особи для впізнання від 19.01.2024, у присутності понятих, свідок ОСОБА_9 серед представлених для впізнання осіб на фото № 2 за рисами обличчя, впізнав ОСОБА_7 , як чоловіка на ім`я ОСОБА_17 , з яким він вживав спиртні напої 18.01.2024 за адресою: АДРЕСА_4 , а.с. 65-67).

Висновком експерта № СЕ-19/104-24/3643-БД від 26.01.2024, складеним судовим експертом ОСОБА_29 , де встановлено генетичні ознаки (ДНК-профіль) зразка букального епітелію ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (Т.1, а.с. 100-106).

Відповідно до висновку експерта № 20 від 05.03.2024, складеного судово-медичним експертом ОСОБА_30 , при судово-медичному імунологічному дослідженні сухого зразка крові ОСОБА_5 встановлена група крові 0 з ізогемаглютинінами анти-А і анти-В за ізосерологічною системою АВ0 (Т.1, а.с. 126-128).

Згідно із висновком експерта № 19 від 05.03.2024, складеного судово-медичним експертом ОСОБА_30 , при судово-медичному імунологічному дослідженні сухого зразка крові ОСОБА_7 встановлена група крові 0 з ізогемаглютинінами анти-А і анти-В за ізосерологічною системою АВ0 (Т.1, а.с. 134-136).

Висновком експерта № 21 від 11.03.2024, складеним судово-медичним експертом ОСОБА_30 , встановлено, що на куртці (об.№11), ключах (об.№№17-20) та чохлі (об.№22) встановлена наявність крові, при дослідженні якої виявлений гемоглобін людини. При серологічному дослідженні крові об. №№ 11, 19, 20, 22 виявлені ізогемаглютиніни анти-А і анти-В, ангтигени А і В не виявлені. Отриманий результат вказує на приналежність крові в об. №№ 11, 19, 20, 22 до групи 0 з ізогемаглютинінами анти-А і анти-В за ізосерологічною системою АВ0. На підставі отриманих результатів дослідження групової приналежності в об. №№ 11, 19, 20, 22 і порівняльного дослідження зі зразком крові потерпілого ОСОБА_5 та зі зразком крові підозрюваного ОСОБА_7 , а саме встановленого збігу групової приналежності крові потерпілого ОСОБА_5 і підозрюваного ОСОБА_7 з груповою приналежністю крові в об. №11 на куртці, в об. №№ 19,20 на ключах та в об. №22 на чохлі, походження крові в об. №№ 11, 19, 20, 22 як від потерпілого ОСОБА_5 , так і від підозрюваного ОСОБА_7 не виключається (Т.1, а.с. 143-146).

Відповідно до висновку експерта № 352 від 07.03.2024, складеного судово-медичним експертом ОСОБА_31 , на основі судово-медичної експертизи гр. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , враховуючи відомі обставини справи та у відповідності з поставленими перед експертизою питаннями, встановлено, що у потерпілого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 малися забійна рана потиличної області по серединній лінії; проникаюче колото-різане поранення черевної порожнини з ушкодженням брижі тонкої кишки, великого чепця, гемоперитонеум.». За своїм характером проникаюче колото-різане поранення відноситься до ТЯЖКИХ тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя. За своїм характером забійна рана голови відноситься до ЛЕГКИХ тілесних ушкоджень, як такі, що мають незначні скороминучі наслідки. Давність виявлених ушкоджень (дані медичних документів) може відповідати 18.01.2024 року. У потерпілого малося 2 ділянки прикладання фізичної сили в область голови та живота. Забійна рана голови виникла від дії тупого твердого предмета з обмеженою травмуючою поверхнею, за механізмом - удар (удар-стиснення). Травмуючим предметом могли бути як озброєна так і неозброєна рука, взута нога, або інший предмет з такими ж властивостями. Проникаюче колото-різане поранення виникло від дії плаского колюче- ріжучого предмета, яким міг бути клинок ножа, або інший предмет з такими ж властивостями. Тілесні ушкодження спричинені тупим твердим предметом та пласким колюче-ріжучим предметом. Взаєморозташування потерпілого та нападника могло бути різноманітним та змінювалося в ході спричинення потерпілому тілесних ушкоджень (Т.1, а.с. 150-153).

Згідно із протоколом проведення слідчого експерименту від 06.03.2024 та відеозаписом проведення слідчого експерименту, за участю потерпілого ОСОБА_5 , в присутності понятих, потерпілий ОСОБА_5 розповів про обставини вчинення щодо нього кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, а саме, що 18 січня 2024 року близько 21.00 години ОСОБА_5 прийшов додому за адресою АДРЕСА_3 , і побачив компанію, а саме свою маму ОСОБА_8 , її співмешканця ОСОБА_14 та їхнього спільного знайомого ОСОБА_17 , старий друг сім`ї, він йому чужий та незнайомий чоловік, бачив декілька разів. Побачив, що вони вживають алкоголь та попрохав їх піти, вони відмовились та ОСОБА_5 почав викликати поліцію. Потім він пішов до іншої спальні, побачив, що за ним хтось йде, обертається та бачить ОСОБА_17 . Надалі потерпілий ОСОБА_5 показує на манекені, як вони стояли один до одного, після чого вказує на манекені, як ОСОБА_17 наніс йому декілька ударів по потилиці, голові та плече, своєю лівою рукою. Надалі, ОСОБА_17 схопив потерпілого лівою рукою за потилицю та ОСОБА_5 відчув гострий біль у ділянці живота. ОСОБА_5 показує на манекені як ОСОБА_17 наніс йому удар ножем, який тримав у правій руці та в яку ділянку тіла, також вказує розмір ножа, з чорним руків`ям, не розкладний, біле лезо, яке трішечки зігнуто, приблизним розміром 1 сантиметр. Після чого ОСОБА_17 вдарив ОСОБА_5 декілька разів по плечу, вони почали боротися, він відчув, щось тверде біля своєї шиї та зміг вирватися від ОСОБА_17 , так як він був в стані алкогольного сп`яніння, другий раз ОСОБА_17 знову поліз до потерпілого, заламав його і тримав однією рукою за шию, в іншій руці у ОСОБА_17 був ніж, який він підставив до горла ОСОБА_5 . Потім ОСОБА_17 прийшов трішечки до тями та відпустив потерпілого, вони почали один одного обзивати і після чого всі окрім ОСОБА_5 покинули квартиру. На запитання слідчого: Хто першим вийшов з квартири? Потерпілий ОСОБА_5 відповів: першим з квартири вийшов ОСОБА_14 , він був більш менш тверезим, скажімо при пам`яті, потім за ним вийшла його мама ОСОБА_8 , і потім вже ОСОБА_17 . Також потерпілий вказав, що ніж він бачив в руках ОСОБА_17 разів 15-ть, ніж ОСОБА_17 показував не тільки в присутності ОСОБА_5 , а і в присутності інших всіх хто знаходився в квартирі, однак враховуючи алкогольне сп`яніння ОСОБА_14 та Лілії вони просто цього не пам`ятають (т.1, а.с. 154-157).

Відповідно до висновку експерта № 364 від 08.03.2024, складеного судово-медичним експертом ОСОБА_31 , на основі судово-медичної експертизи гр. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , враховуючи відомі обставини справи та у відповідності з поставленими перед експертизою питаннями, встановлено, що тілесні ушкодження у потерпілого ОСОБА_5 могли виникнути при механізмі, на який вказав сам потерпілий під час проведення слідчого експерименту (Т.1, а.с. 161-162).

Встановлено, що усі слідчі дії в даному кримінальному провадженні проведені уповноваженими особами, у порядку встановленому кримінальним процесуальним законом, із дотриманням належної процедури, протоколи слідчих дій відповідають положенням ст.ст. 104-106 КПК; експерти залучені з урахуванням ст. 243 КПК України за наявності достатніх підстав для проведення експертиз, а висновки експертиз належним чином вмотивовані, не є суперечливими, узгоджуються з письмовими доказами.

Відповідно до статті 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Стандарт доведення винуватості поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розуміння пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкримінований злочин був вчинений і обвинувачений є винним у вчиненні цього злочину. Поза розумним сумнівом має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння, як тих, що утворюють об`єктивну сторону діяння, так і тих, що визначають його суб`єктивну сторону.

Обов`язок всебічного і неупередженого дослідження судом усіх обставин справи у цьому контексті означає, що для того, щоб визнати винуватість доведеною поза розумним сумнівом, версія обвинувачення має пояснювати всі встановлені судом обставини, що мають відношення до події, яка є предметом судового розгляду. Суд не може залишити без уваги ту частину доказів та встановлених на їх підставі обставин лише з тієї причини, що вони суперечать версії обвинувачення. Наявність таких обставин, яким версія обвинувачення не може надати розумного пояснення або які свідчать про можливість іншої версії інкримінованої події, є підставою для розумного сумніву в доведеності вини особи.

Згідно із частиною першою статті 92 КПК України, обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 КПК України, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених КПК випадках, - на потерпілого.

Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував на тому, що відповідно до його прецедентної практики при оцінці доказів слід керуватися критерієм доведення винуватості поза розумним сумнівом. Таке доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою.

Згідно зі статтею 84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Оцінюючи досліджені під час судового розгляду докази, суд вважає їх належними, допустимими та достовірними, а їх сукупність - достатніми та взаємопов`яаними для прийняття відповідного процесуального рішення.

Правдивість та об`єктивність показань свідків, які були допитані судом, не викликають сумніві, оскільки показання свідків узгоджуються між собою, не викликають суперечностей, та підтверджуються сукупністю безпосередньо досліджених під час судового розгляду письмових доказів - протоколом огляду місця подія, протоколом проведення слідчого експерименту, протоколами пред`явлення фотознімків для впізнання, висновками судових експертиз.

Ураховуючи викладене, суд вважає, що досліджені докази у сукупності і взаємозв`язку поза розумним сумнівом доводять винуватість обвинуваченого і підтверджують, що ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_4 , перебуваючи у коридорі квартири АДРЕСА_2 , в стані алкогольного сп`яніння наніс обома руками зжатими в кулак декілька ударів в область голови ОСОБА_5 та наніс ножем не менше 1 удару в область черевної порожнини ОСОБА_5 місце розташування життєво-важливих органів людини.

При цьому, суд критично ставиться до показань обвинуваченого в частині того, що він не завдавав удари потерпілому в область голови та животу руками, а також щодо предмету, яким було заподіяно удар в область черевної порожнини потерпілому, оскільки вказані обставини спростовуються протоколом огляду речей від 19.01.2024 з фототаблицею (Т. 1, а.с. 54-59), висновком експерта № 352 від 07.03.2024 року (Т.1, а.с. 150-153), а також показаннями потерпілого.

Тому, суд вважає, що версія обвинуваченого є неспроможною з точки зору створення розумного сумніву у пред`явленому обвинуваченні, та є лінією захисту.

Аналізуючи всі зібрані у справі докази в їх сукупності, поза розумним сумнівом, суд вважає, що винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення знайшла своє підтвердження під час судового розгляду та повністю доведена сукупністю належних та допустимих доказів, безпосередньо досліджених у судовому засіданні, які були отримані у рамках діючого законодавства без порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України.

Дії ОСОБА_7 належить кваліфікувати за ч. 1 ст. 121 КК України за ознаками: умисного тяжкого тілесного ушкодження, тобто умисного тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння.

При призначенні ОСОБА_7 покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Так, обвинувачений скоїв кримінальне правопорушення, яке згідно ст. 12 КК України відноситься до тяжких злочинів.

Обвинувачений ОСОБА_7 за місцем проживання характеризується посередньо, раніше не судимий в силу ст.89 КК України, під наглядом у лікаря-психіатра, лікаря-нарколога не перебував та не перебуває. Є особою похилого віку.

Згідно із висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 178 від 19.01.2024, наданого Комунальним підприємством «Криворізька багатопрофільна лікарня з надання психіатричної допомоги» Дніпропетровської обласної ради, 19.01.2024 року о 19 годині 25 хвилин ОСОБА_7 перебував в стані алкогольного сп`яніння (Т. 1, а.с. 80).

Обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченому судом не встановлено.

Обставиною, шо обтяжує покарання, є вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

При обранні виду та міри покарання обвинуваченому, ураховуючи дані про його особу, ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, фактичних обставин та його наслідків, обставин, що обтяжують покарання, за відсутності обставин, що пом`якшують покарання, позиції потерпілого, який просив покарати обвинуваченого суворо, суд вважає, що покарання обвинуваченому повинно бути призначено у виді позбавлення волі в межах, встановлених санкцією ч. 1 ст. 121 КК України. При цьому суд не вбачає підстав для застосування положень ст.ст.69, 75, 76 КК України.

На стадії досудового розслідування ОСОБА_7 було затримано в порядку ст.208 КПК України, та ухвалою слідчого судді від 20.01.2024 ОСОБА_7 був обраний запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту строком на 60 днів, тобто до 19.03.2024 року, який в подальшому не продовжувався.

Судові витрати стягнути з обвинуваченого в повному обсязі.

Питання про речові докази вирішити в порядку ст.100 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 100, 124, 368-370, 373, 374 КПК України, суд,

ухвалив:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

Строк відбування покарання ОСОБА_32 У рахувати з моменту приведення вироку до виконання, тобто з моменту фактичного його затримання. В строк відбуття зарахувати періоди: з 20.01.2024 по 19.03.2024 з розрахунку три дні цілодобового домашнього арешту за один день позбавлення волі, та 19.01.2024 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави: 10 346 (десять тисяч триста сорок шість) грн. 91 коп. в рахунок відшкодування витрат на проведення судово-біологічної експертизи за експертною спеціальністю молекулярно-генетичного дослідження №СЕ-19/104-24/3643-БД від 26.01.2024.

Речові докази:

- фрагмент шпалери зі слідами РБК (квитанція № 3477); футболку сірого кольору (квитанція №3476); зразки букального епітелію ОСОБА_7 на двох аплікаторах (квитанція № 3475); зразки крові ОСОБА_5 на стерильному тампоні (квитанція № 3474); зразки крові ОСОБА_7 на стерильному тампоні (квитанція № 3473), светр білого кольору зі слідами РБК, які зберігаються в камері схову речових доказів Відділення поліції № 1 КРУП ГУНП в Дніпропетровській області знищити;

- куртку балонову темно-червоного кольору з написом «Black VINYL», зв`язку ключів в кількості 4 штуки (квитанція № 3478), які зберігаються в камері схову речових доказів Відділення поліції № 1 КРУП ГУНП в Дніпропетровській області повернути ОСОБА_5 ;

- мобільний телефон марки «Realme RMX 3491» ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 , з сім-карткою № НОМЕР_3 , який переданий на відповідальне зберігання ОСОБА_7 вважати переданим за належністю.

Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно вручити прокурору, обвинуваченому.

Резолютивна частина вироку проголошена 02.10.2024 року відповідно до положень ч.15 ст.615 КПК України.

Суддя ОСОБА_1