справа № 619/3723/17
провадження № 1-кс/619/875/24
УХВАЛА

іменем України

19 серпня 2024 року м. Дергачі

Слідчий суддя Дергачівського районного суду Харківської області ОСОБА_1

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

заявника ОСОБА_3 ,

прокурора Дергачівської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду скаргу ОСОБА_3 на постанову дізнавача ВП № 3 ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області від 20 березня 2021 року про закриття кримінального провадження № 0001858 від 26.11.2014 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України,

встановив:

Скаржник ОСОБА_3 звернувся до Дергачівського районного суду Харківської області зі скаргою на постанову дізнавача ВП № 3 ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області ОСОБА_5 від 20 березня 2021 року про закриття кримінального провадження № 0001858 від 26.11.2014 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України.

Скаргу обґрунтовано тим, що у ХРУП №3 ВП-3 ГУНП в Харківській області на досудовому слідстві знаходиться кримінальне провадження №0001858 від 26.11.2014, в якому його визнано потерпілим. Зазначене кримінальне провадження порушене за його заявою про пограбування належного йому будинку за адресою: АДРЕСА_1 та крадіжки належного йому майна з цього будинку. Злочини були вчиненні за попередньою змовою групою осіб ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та за участю інших, не ідентифікованих ним осіб, але які зафіксовані на відеозаписах. Зазначені особи у травні 2013 року протиправно захопили його будинок та 1,5 року перешкоджали йому в його користуванні та користуванні речами, що знаходилися у будинку та належали йому. За даними фактами були порушені три кримінальні провадження. Саме домоволодіння, на той час, належало особисто йому на праві приватної власності. Посилання, у постанові про закриття кримінального провадження на ст. 60 СК України як на підставу відсутності в діянні складу кримінального правопорушення є безпідставним, з приводу того, що відповідно до ст.71 СК України, якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. Факт суперечок за майно встановлено слідчим, як і наявність судової справи про розподіл сумісно набутого майна. Відповідно до постанови Харківського апеляційного суду від 04.03.2020 рішення про розподіл сумісного майна між подружжям вступило в закону силу. Йому у особисту власність присуджене конкретне вкрадене майно з встановленою вартістю на час придбання.

Вважає закриття кримінального провадження №0001858 незаконним та передчасним з підстав того що не проведені необхідні слідчі дії; не допитані ОСОБА_6 та його дружина ОСОБА_7 , які протиправно вторглися до його будинку та 1,5 роки перешкоджали йому в його володінні; слідчим не дослідженні обставини та не надана належна оцінка протиправним діям ОСОБА_6 та ОСОБА_7 .

Крім того, під час досудового слідства не були виконанні вимоги статті 91 КПК України. Так під час досудового слідства належним чином не встановлено подію кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення), винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форму вини, мотив і мету вчинення кримінального правопорушення; вид та розмір шкоди завданої кримінальним правопорушенням, обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують покарання.

Просить оскаржувану постанову дізнавача ВП № 3 ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області від 20 березня 2021 року про закриття кримінального провадження № 0001858 від 26.11.2014 - скасувати та поновити досудове слідство.

Також ОСОБА_3 порушує питання про поновлення строку звернення до суду зі скаргою. Посилається на те, що пропуск викликаний незалежними від скаржника об`єктивними причинами, через вину слідчого/дізнавача. 07.08.2024 йому надали можливість ознайомитися з матеріалами кримінального провадження та отримати копію постанови слідчого від 20.03.2021 про закриття зазначеного кримінального провадження. Поліцією та прокуратурою м. Дергачі ніяких повідомлень та постанови про закриття зазначеного кримінального провадження раніше йому не надавалися.

В судовому засіданні в режимі відеоконференції ОСОБА_3 скаргу підтримав повністю, вважав, що закриття кримінального провадження за № 0001858 є незаконним та передчасним з підстав того, що по вказаній справі не проведенні необхідні слідчі дії. Просив суд постанову дізнавача від 20 березня 2021 року про закриття кримінального провадження № 0001858 від 26.11.2014 за ч. 1 ст. 185 КК України скасувати, поновивши досудове розслідування.

Прокурор Дергачівської окружної прокуратури Харківської області в судовому засіданні заперечував проти задоволення скарги ОСОБА_3 на постанову про закриття кримінального провадження. Зазначив, що органом досудового розслідування не встановлені достатні докази для доведення винуватості особи і вичерпані можливості їх отримання.

Дізнавач, будучи належним чином повідомленим про дату та час розгляду скарги, у судове засідання не з`явився, що відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України не є перешкодою для розгляду скарги.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 304 КПК України скарга повертається, якщо скарга подана після закінчення строку, передбаченого частиною першою цієї статті, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або слідчий суддя за заявою особи не знайде підстав для його поновлення.

Згідно з ч. 1 ст. 117 КПК України, пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 304 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені ч. 1 ст. 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформляється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Так, скаржник ОСОБА_3 зазначає, що копію постанови дізнавача від 20 березня 2021 року про закриття кримінального провадження він отримав при ознайомленні з матеріалами справи 07.08.2024, в свою чергу зі скаргою до слідчого судді скаржник звернувся через систему «Електронний суд» 08.08.2024, що підтверджується відміткою канцелярії суду про реєстрацію скарги за вхід. № 23094 від 09.08.2024, за таких обставин слідчий суддя дійшов висновку, що строк на подання скарги пропущений не був.

Заслухавши учасників судового процесу, дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя дійшов висновку про наступне.

В судовому засіданні встановлено, що у провадженні сектору дізнання ВП № 3 ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області перебувало кримінальне провадження, відомості про яке внесені до ЄРДР за № 0001858 від 26.11.2014, у вчиненні кримінального правопорушення, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України.

20.03.2021 року дізнавач ВП № 3 ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області ОСОБА_5 виніс постанову про закриття кримінального провадження № 0001858 від 26.11.2014, на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення.

У пункті 18 ч. 1 ст. 3 КПК України визначено, що слідчий суддя - це суддя суду першої інстанції до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

За змістом ст. 26 КПК України слідчий суддя у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до його повноважень КПК України.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні може бути оскаржене рішення слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Розглядаючи скаргу на постанову про закриття кримінального провадження, слідчий суддя перевіряє дотримання процесуального порядку закриття кримінального провадження та підстави прийняття такого рішення.

Підстави та порядок закриття кримінального провадження врегульовані ст. 284 КПК України.

Абзац другий частини четвертої статті 284 КПК України визначає, що слідчий, дізнавач приймає постанову про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4-1, 9, 9-1 частини першої цієї статті, якщо в цьому кримінальному провадженні жодній особі не повідомлялося про підозру. Отже, дізнавач є учасником кримінального провадження, який уповноважений прийняти рішення про закриття кримінального провадження, в якому жодній особі не повідомлялося про підозру, за наявності для цього визначених КПК України підстав.

Пунктом 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, на підставі якого дізнавач виніс оскаржувану постанову, визначено, що кримінальне провадження закривається в разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.

Вимоги до змісту постанови слідчого як процесуального рішення визначені у ч. 5 ст. 110 КПК України. Постанова має складатися з: 1) вступної частини, яка повинна містити відомості про: місце і час прийняття постанови; прізвище, ім`я, по батькові, посаду особи, яка прийняла постанову; 2) мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про: зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу; 3) резолютивної частини, яка повинна містити відомості про: зміст прийнятого процесуального рішення; місце та час (строки) його виконання; особу, якій належить виконати постанову; можливість та порядок оскарження постанови.

Перевіривши зміст постанови дізнавача ВП № 3 ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області лейтенанта поліції ОСОБА_5 від 20.03.2021 про закриття кримінального провадження, слідчий суддя вважає, що ця постанова не містить усі відомості (елементи), передбачені для такого процесуального рішення. Наведені дізнавачем у постанові мотиви і обґрунтування прийнятого рішення, слідчий суддя вважає недостатніми для винесення постанови про закриття кримінального провадження.

Закриття кримінального провадження відповідно до положень глави 24 КПК України, є формою закінчення досудового розслідування, яка застосовується в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження, або при наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності.

Прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після проведення всебічного, повного та неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження і оцінки слідчим, прокурором зібраних та перевірених доказів, які стосуються цього провадження, в їх сукупності.

Так, з метою виконання завдань кримінального провадження, передбачених ст. 2 КПК України, прийняттю дізнавачем рішення про закриття кримінального провадження має передувати вжиття ним всіх можливих заходів в порядку, передбаченому КПК України, для з`ясування обставин, які мають значення для кримінального провадження.

Змістом досудового розслідування є діяльність дізнавача, спрямована на збирання, дослідження, оцінку, перевірку і використання доказів, попередження, запобігання та розкриття злочинів, встановлення об`єктивної істини, забезпечення правильного застосування закону, охорону прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб.

Основним засобам збирання доказів, а отже - основним засобом всебічного, повного та неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження, досягнення його завдань, є проведення слідчих дій.

Відповідно до ч. 1-2 ст. 223 КПК України слідчими (розшуковими) є дії, спрямовані на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні. Підставами для їх проведення є наявність достатніх відомостей, що вказують на можливість досягнення її мети.

У ч. 1 ст. 91 КПК України закріплено, що доказуванню у кримінальному провадженні підлягають, зокрема, подія кримінального правопорушення, винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення. Доказами в кримінальному провадженні, згідно зі ст. 84 КПК України, є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів. Належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів (ст. 85 КПК України).

Зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, належить законність, публічність (п. 2, 18 ч. 1 ст. 7, ст. 9, 25 КПК України).

Засада законності, відповідно до ч. 2 ст. 9 КПК України, визначає, що прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень. Публічність у кримінальному провадженні полягає у тому, що слідчий зобов`язаний в межах своєї компетенції розпочати досудове розслідування в кожному випадку безпосереднього виявлення ознак кримінального правопорушення або в разі надходження заяви (повідомлення) про вчинення кримінального правопорушення, а також вжити всіх передбачених законом заходів для встановлення події кримінального правопорушення та особи, яка його вчинила.

Відповідно до ч. 1 ст. 40-1 КПК Українидізнавач при здійсненні дізнання наділяється повноваженнями слідчого. Дізнавач несе відповідальність за законність та своєчасність здійснення дізнання.

З огляду на наведене вбачається, що дізнавач ВП № 3 ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області лейтенант поліції ОСОБА_5 виніс оскаржувану постанову, не здійснивши у кримінальному провадженні всіх необхідних і можливих слідчих (розшукових) дій для перевірки обставин, які, на думку заявника, вказують на вчинене кримінальне правопорушення.

В матеріалах кримінального провадження наявні протокол допиту потерпілого ОСОБА_3 від 26 листопада 2014 року, протокол допиту свідка ОСОБА_9 від 26 листопада 2014 року протокол допиту свідка ОСОБА_10 від 10.09.2018. Однак, у матеріалах справи відсутні відомості щодо проведених інших слідчих (розшукових) дій, а саме виклику та допиту ОСОБА_6 , ОСОБА_7 .

Крім того, в протоколі огляду місця події від 25.11.2014 зазначено про застосування технічних засобів фіксації, а саме фотоапарату NIKON. Проте матеріали кримінального провадження не містять результатів проведення фіксації, а саме фотографій зроблених при огляді місця події.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що постановою слідчого СВ Дергачівського ВП ГУНП в Харківській області від 23.02.2016 кримінальне провадження № 0001858 від 26.11.2014 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України закрито у зв`язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення. 27.11.2017 розпочато досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001858 від 26.11.2014. Разом з тим, матеріали кримінального провадження не містять ухвали слідчого судді Дергачівського районного суду Харківської області від 21.11.2017 про скасування постанови слідчого СВ Дергачівського ВП ГУНП в Харківській області від 23.02.2016 про закриття кримінального провадження.

У постанові про закриття кримінального провадження від 20 березня 2021 року зазначено, що в ході досудового розслідування встановлено, що між ОСОБА_3 та ОСОБА_10 виникла суперечка, що носить цивільно-правовий характер і вирішення якої має здійснюватися у рамках судового розгляду цивільного провадження. Разом з тим, рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 14.09.2018, з урахуванням постанови Харківського апеляційного суду від 04.03.2020 вирішено вимоги про поділ спільного майна подружжя та визначено право власності на майно за кожним із подружжя.

Отже, за наведених обставин висновок про те, що за результатами досудового розслідування встановлено відсутність в діянні складу кримінального правопорушення, є передчасним та таким, що не відповідає вимогам законності та вмотивованості, з огляду на невжиття слідчим всіх належних заходів щодо встановлення та дослідження обставин, які мають значення для кримінального провадження.

Прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин кримінального провадження, оцінки доказів, які стосуються цього провадження, у сукупності, а формальне закриття кримінального провадження органом досудового розслідування, за відсутності повного, неупередженого, ефективного досудового розслідування є неприпустимим.

Дослідивши зміст постанови слідчого від 20 березня 2021 року, слідчий суддя вважає її такою, що не відповідає вимогам ст. 110 КПК України, оскільки не містить посилань на всебічне, повно і неупереджене дослідження обставин кримінального провадження та встановлення обставин справи, з наданням їм належної правової оцінки.

У даній постанові про закриття кримінального провадження дізнавачем не зроблений висновок з посиланням на проведені у кримінальному провадженні слідчі дії, крім того, не мотивовано конкретно, у діях яких осіб ним встановлена відсутність складу кримінального правопорушення, на яке посилався заявник у заяві про вчинення кримінального правопорушення, також відсутні відомості про те, чи вичерпані можливості для здійснення досудового розслідування кримінального провадження упродовж встановленого законом строку.

Суд, враховуючи приписи ч. 5 ст. 40 КПК України позбавлений права надати вказівки (зобов`язання) слідчому у провадженні на здійснення конкретних слідчих дій, адже останній є самостійним у своїй процесуальній діяльності, а слідчий суддя наділений лише правом судового контролю та оцінки зібраних слідством доказів на етапі розслідування й він не може переймати на себе функції слідства (п. 18 ч. 1 ст. 3, ч. 3 ст. 22 КПК України), однак слідчий суддя вважає за необхідне роз`яснити, що слідство зобов`язане провести у провадженні такий комплекс дій, який би не залишав місце сумнівам, а зроблені висновки випливали б зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпції факту, а не ґрунтувались на припущеннях.

На підставі вищезазначеного, слідчий суддя дійшов висновку, що постанова дізнавача ВП № 3 ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області ОСОБА_5 від 20.03.2021 про закриття кримінального провадження № 0001858 від 26.11.2014 винесена передчасно та підлягає скасуванню.

Також, 19.09.2024 ОСОБА_3 подав до Дергачівського районного суду Харківської області клопотання про постановлення окремої ухвали, в якому він посилається на те, що до матеріалів кримінального провадження не долучені фотографії, зроблені при огляді місця події, відсутня ухвала слідчого судді від 21.11.2017. Вважає, що процесуальні керівники та слідчі приховують ці злочини та безпідставно чотири рази закривали кримінальне провадження, у зв`язку з чим просить слідчого суддю постановити окрему ухвалу, якою зобов`язати відповідальних осіб ДБР внести до ЄРДР свідчення про цей злочин відносно працівників поліції та прокуратури.

Вказане клопотання не підлягає задоволенню з таких підстав.

Рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування визначені ч. 1 ст. 303 КПК України, яка з урахуванням положень ч. 2 ст. 307 КПК України не передбачає можливості постановлення окремих ухвал щодо дій слідчого. При цьому з урахуванням положень ч. 5 ст. 40 КПК України, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, слідчий є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється.

Тобто вимога ОСОБА_3 про постановлення окремої ухвали по вищезазначеним обставинам при здійсненні досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0001858 від 26.11.2014 не підлягає задоволенню з огляду на невідповідність предмета оскарження в межах поданої скарги, вимогам такої скарги та відсутністю у слідчого судді відповідних повноважень на вирішення зазначених питань, що не позбавляє ОСОБА_3 безпосередньо звернутися з відповідною заявою до органів ДБР щодо дій поліції та прокуратури.

Керуючись ст.ст. 303-309, 369-372, 376 КПК України, слідчий суддя

постановив:

Скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Постанову дізнавача ВП № 3 ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області, старшого лейтенанта поліції ОСОБА_5 від 20 березня 2021року про закриття кримінального провадження № 0001858 від 26.11.2014 за ознаками кримінального правопорушення ч. 1 ст. 185 КК України скасувати.

Зобов`язати ВП № 3 ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області поновити досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001858 від 26.11.2014 та провести його відповідно до вимог КПК України.

Копію ухвали направити до ВП № 3 ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області для подальшого досудового розслідування.

Ухвала є остаточною й оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1