Справа № 279/5068/24
Провадження № 1-кс/279/1220/24 У Х В А Л А
Слідчий СВ Коростенського РУП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_7 звернувся з клопотанням про застосування до ОСОБА_5 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України, запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на 60 діб.
Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 26.02.2022 № 49, сержанта ОСОБА_5 , з 26 лютого 2022 року зараховано до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 та призначено на посаду стрільця- помічника гранотометника 3-го мотопіхотного відділення 2 мотопіхотного взводу 3-ї мотопіхотної роти мотопіхотного батальйону військової частини НОМЕР_1 , поставлено на всі види забезпечення. В подальшому наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 01 липня 2022 року №169 сержанта ОСОБА_8 , стрільця-помічника гранатометника З мотопіхотного відділення 2 мотопіхотного взводу 3 мотопіхотної роти мотопіхотного батальйону військової частини НОМЕР_1 , призначено на посаду номера обслуги 1 зенітно артилерійського відділення зенітно артилерійського взводу мотопіхотного батальйону військової частини НОМЕР_1 .
У відповідності до Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» особливий період - це період функціонування національної економіки, Збройних Сил України та інших державних органів, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію та закінчується прийняттям рішення про демобілізацію. У відповідності до Закону України «Про правовий режим воєнного стану», воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.
Пропозиції щодо введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях на розгляд Президентові України подає Рада національної безпеки і оборони України.
У разі прийняття рішення щодо необхідності введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях Президент України видає указ про введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях і негайно звертається до Верховної Ради України щодо його затвердження та подає одночасно відповідний проект закону.
Указ Президента України про введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях, затверджений Верховною Радою України, підлягає негайному оголошенню через засоби масової інформації або оприлюдненню в інший спосіб.
У разі оголошення указу Президента України про введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях Верховна Рада України збирається на засідання у дводенний строк без скликання та розглядає питання щодо затвердження указу Президента України про введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях у порядку, встановленому Конституцією України та Регламентом Верховної Ради України.
У разі оголошення указу Президента України про введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях керівники органів державної влади та органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій усіх форм власності зобов`язані сприяти негайному прибуттю народних депутатів України на засідання Верховної Ради України та здійсненню їхніх повноважень.
Указ Президента України про введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях, затверджений Верховною Радою України, офіційно оприлюднюється разом із законом щодо затвердження такого указу Президента України та набирає чинності одночасно з набранням чинності таким законом.
Воєнний стан на всій території України або в окремих її місцевостях припиняється після закінчення строку, на який його було введено.
До закінчення строку, на який було введено воєнний стан, та за умови усунення загрози нападу чи небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності Президент України може прийняти указ про cкасування воєнного стану на всій території України або в окремих її місцевостях, про що має бути негайно оголошено через засоби масової інформації.
24.02.2022 у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України Указом Президента України № 64/2022 введено воєнний стан із 05 години ЗО хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який затверджено Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ., який неодноразово продовжувався Указами Президента України, що затверджувались Законами України.
Тобто, воєнний стан в України введено із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб Указом Президента України № 64/2022, який затверджено Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ 24.02.2022, який станом на 28.08.2023 припинено або скасовано не було.
Так, сержант ОСОБА_5 будучи військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 , відповідно до вимог ст. ст. 11, 16, 40, 49, 128, 200 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, постійно підвищувати рівень військових професійних знань, вдосконалювати свою виучку і майстерність, знати та виконувати свої обов`язки та додержуватися вимог статутів Збройних Сил України, виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою, постійно бути зразком високої культури, скромності і витримки, зразково виконувати свої службові обов`язки, бути готовим до виконання завдань, пов`язаних із захистом Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, у разі потреби відлучитися в межах розташування військової частини (підрозділу) запитати дозволу в командира відділення, а після повернення доповісти йому про прибуття, розподіляти час у військовій частині протягом доби і протягом тижня згідно з розпорядком дня, встановленого командиром (начальником).
Відповідно до вимог ст. ст.3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, військова дисципліна досягається шляхом особистої відповідальності кожного військовослужбовця за дотримання Військової присяги, виконання своїх обов`язків, вимог військових статутів, а також зобов`язує кожного військовослужбовця додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги військових статутів та накази командирів.
Однак, сержант ОСОБА_5 , будучи військовослужбовцем призваним за мобілізацією, перебуваючи на посаді номера обслуги 1 зенітно артилерійського відділення зенітно артилерійського взводу мотопіхотного батальйону військової частини НОМЕР_1 , в порушення вимог ст. ст. 11, 16, 40, 49, 128, 200 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. З, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, діючи з прямим умислом, з особистих мотивів та з метою тимчасово ухилитись від військової служби, без дозволу відповідних командирів (начальників) та без поважних причин, в умовах воєнного стану, о 20 годині 00 хвилин 25.10.2023 року нез явився вчасно на службу із відпустки до військової частини НОМЕР_1 , що дислокувалася поблизу населеного пункту АДРЕСА_2 та проводив час на власний розсуд, не пов`язуючи його із виконанням службових обов`язків до 03.05.2024 року, коли прибув до Коростенського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Житомирській області, що за адресою: вул. Грушевського, 5, м. Коростень, Житомирська область, чим закінчив вчинення злочину.
За час відсутності у військовій частині НОМЕР_1 сержант ОСОБА_5 обов`язки військової служби не виконував, перебуваючи поза межами військової частини проводив час на власний розсуд.
У зв`язку з наявністю достатніх доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення 22.10.2024 ОСОБА_5 вручено письмове повідомлення про підозру в порядку, передбаченому ст. 278 КПК України, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.
Викладені обставини щодо суті повідомленої ОСОБА_5 підозри у вчиненні кримінального правопорушення, в повній мірі обґрунтовуються отриманими стороною обвинувачення, в порядку визначеному КПК України доказами, які серед іншого відображені у наступних матеріалах досудового розслідування: повідомленням військової частини НОМЕР_1 про вчинення кримінального правопорушення, від 06.11.2023; рапортом тимчасово виконуючого обов`язки командира мотопіхотного батальйону військової частини НОМЕР_1 про факт самовільного залишення військової частини військовослужбовцем ОСОБА_5 ; актом службового розслідування, проведеного військовою частиною НОМЕР_1 щодо самовільного залишення військової частини НОМЕР_1 військовослужбовцем ОСОБА_5 , яким встановлено відсутність поважних причин у ОСОБА_5 на самовільне залишення військової частини; наказом командира військової частини НОМЕР_1 про результати службового розслідування щодо самовільного залишення військової частини військовослужбовцем ОСОБА_5 ; протоколами допиту свідків у кримінальному провадженні; іншими матеріалами кримінального провадження у їх сукупності.
Таким чином вбачається, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років.
Метою та підставами застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_5 покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду та вчинити інше кримінальне правопорушення тобто ризикам, передбачених п.1, п.5 ч.1 ст.177 КПК України.
Так, наявний реальний ризик переховування підозрюваного ОСОБА_5 від органів досудового розслідування, з метою уникнення кримінальної відповідальності, враховуючи тяжкість вчиненого ним кримінального правопорушення та тяжкість покарання, яке йому загрожує у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обґрунтовано підозрюється, а саме позбавлення волі строком від п`яти до десяти років.
Окрім цього, відповідно до ч.8 ст.176 КПК України під час дії воєнного стану до військовослужбовців, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 402-405, 407, 408, 429 Кримінального кодексу України, застосовується виключно запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті тобто тримання під вартою.
У судовому засіданні прокурор та слідчий просили задовольнити клопотання, посилаючись на наявність визначених п.п.1,5 ч.1 ст.177 КПК України ризиків та положення ч.8 ст.176 КПК України.
Підозрюваний та захисник просили відмовити у задоволенні клопотання, оскільки ризики відсутні та підозрюваний на усі виклики прибував.
Заслухавши думку прокурора, слідчого, підозрюваного, захисника, дослідивши клопотання, слідчий суддя встановив наступне.
22.10.2024р. ОСОБА_5 повідомлено про підозру за ч.5 ст.407 КК України.
Відповідно до ч.8 ст.176 КПК України, під час дії воєнного стану до військовослужбовців, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбаченихстаттями 402-405, 407, 408, 429 Кримінального кодексу України, застосовується виключно запобіжний захід, визначений п.5 ч.1 ст.176 КПК України тримання під вартою.
Відповідно до ч.4 ст.183 КПК України під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-2, 258-258-6, 260, 261, 402-405, 407, 408, 429, 437-442 Кримінального кодексу України.
У відповідності до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження матеріали наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 КПК України.
Як встановлено слідчим суддею, що ОСОБА_5 має зареєстроване місце проживання, є пенсіонером, учасником АТО, удівцем, проживає разом із сином, має ряд психічних та неврологічних захворювань, потребує лікування в умовах стаціонару, одночасно завжди без виключень прибуває до слідчого за телефоним дзвінком, з`являється за першим викликом, особисто і добровільно з`явився до військового коменданта для надання письмових пояснень та написання особистого зобов`язання про необхідність прибуття за викликом. Будь-яких процесуальних порушень протягом всього часу ОСОБА_5 не допускав, кримінальних злочинів не вчиняв, до адміністративної відповідальності не притягувався. Також ОСОБА_5 допустив самовільне залишення військової частини з 25.10.2023, так як проходив лікування, в тому числі в умовах стаціонару за направленням військової частини, де він проходив службу або за направленням ВЧ НОМЕР_2 , в якій проводилась військово-лікарська коміся.
Вважаю недоведеним прокурором та слідчим наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України - переховуватися від органів до судового розслідування та/або суду, оскільки до повідомлення про підозру із часу такого повідомлення підозрюваний не переховувався від органу досудового розслідування, з`являвся на всі виклики слідчого та не будучи затриманим, добровільно з`явився до суду з метою розгляду клопотання про обрання йому запобіжного заходу у виді тримання під вартою, який безальтернативно застосовується до підозрюваних за ч.5 ст.407 КК України за наявності ризиків, передбачених ст.177 КПК України, а також в судовому засіданні недоведено ризику, передбаченого п.5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме: вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, оскільки особа раніше не судима, також слідчим і прокурором недоведено ризиків передбачених п.п.1,5 ч. 1 ст.177 КПК України, на які посилались у судовому засіданні як на підставу обрання запобіжного заходу підозрюваному, слідчий суддя дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення вимог поданого клопотання.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 184, 186, 193, 194, 196, 197, 395 КПК України,
П О С Т А Н О В И В :
Копію ухвали вручити підозрюваному, прокурору, слідчому.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1

Копія згідно з оригіналом