Справа № 559/4493/23
номер провадження 1-кп/558/34/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 жовтня 2024 року селище Демидівка

Демидівський районний суд Рівненської області, в складі судді одноособово ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000083 (об`єднане з кримінальним провадженням № 0000183), по обвинуваченню:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця та зареєстрованого в АДРЕСА_1 , з повною загальною середньою освітою, не працюючого, неодруженого, на утриманні має одну неповнолітню дитину, раніше неодноразово судимого, востаннє:

17 січня 2022 року Дубенським міськрайонним судом Рівненської області за ч. 2 ст. 186 КК України, на підставі ч. 4 ст.70 КК України, остаточне призначене покарання у виді позбавлення волі на строк чотири роки із звільненням від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком два роки; ухвалою Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 16 січня 2024 року скасовано звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлено засудженого для реального відбування покарання за вироком Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 17 січня 2022 року,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 126-1 КК України,

сторони судового провадження: прокурор ОСОБА_4 , захисник адвокат ОСОБА_5 , обвинувачений ОСОБА_3 , -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_3 , будучи судимим востаннє вироком Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 17 січня 2022 року за ч. 2 ст. 186 КК України на чотири роки позбавлення волі, на підставі ст.ст. 75, 76 КК України звільнений від відбування призначеного покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку два роки, на шлях виправлення не став, повторно вчинив новий умисний злочин.

Так, ОСОБА_3 , будучи неодноразово притягнутий до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства стосовно своєї матері ОСОБА_6 належних висновків для себе не зробив та вчинив систематичне домашнє насильство відносно матері ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Зокрема, 17 грудня 2022 року, близько 17 години 40 хвилин, ОСОБА_3 по місцю проживання в АДРЕСА_1 , з своєю матір`ю ОСОБА_6 , вчинив щодо останньої дії психологічного та фізичного насильства, а саме: ображав її нецензурною лайкою, наніс удар рукою в область печінки, про що відносно ОСОБА_3 складено протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Також, 19 грудня 2022 року, приблизно о 12 годині 10 хвилин, ОСОБА_3 по місцю проживання в АДРЕСА_1 , з своєю матір`ю ОСОБА_6 , вчинив щодо останньої дії психологічного насильства, а саме: ображав її нецензурною лайкою, умисно висловлював погрози в її сторону, про що відносно ОСОБА_3 складено протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Постановою Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 23 грудня 2022 року ОСОБА_3 визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП та призначено йому адміністративне стягнення у виді 10 діб адміністративного арешту.

Також, 24 січня 2023 року, приблизно о 17 годині 00 хвилин, ОСОБА_3 по місцю проживання в АДРЕСА_1 , з своєю матір`ю ОСОБА_6 , вчинив щодо останньої дії психологічного та фізичного насильства, а саме: ображав її нецензурною лайкою, шарпав за одяг, про що відносно ОСОБА_3 складено протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.

Постановою Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 31 січня 2023 року ОСОБА_3 визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП та призначено йому адміністративне стягнення у виді 5 діб адміністративного арешту.

Продовжуючи свої систематичні дії, ОСОБА_3 25 січня 2023 року приблизно о 12 годині 30 хвилин, реалізовуючи протиправний умисел, спрямований на вчинення домашнього насильства, перебуваючи за місцем свого спільного проживання з своєю матір`ю ОСОБА_6 , за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив психологічне насильство щодо останньої, а саме: ображав її нецензурною та принизливою лайкою, висловлював погрози в її сторону, що призвело до психологічних страждань потерпілої і погіршення її якості життя.

Крім цього, ОСОБА_3 , продовжуючи свої систематичні дії, 14 лютого 2023 року, приблизно о 21 годині 05 хвилин, реалізовуючи протиправний умисел, спрямований на вчинення домашнього насильства, по місцю спільного проживання з своєю матір`ю ОСОБА_6 , за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив психологічне насильство щодо останньої, а саме: поводив себе агресивно, в ході чого словесно ображав її нецензурними словами, висловлював погрози, що призвело до психологічних страждань потерпілої і погіршення якості її життя.

Органом досудового розслідування дії ОСОБА_3 кваліфіковані за ст. 126-1 КК України, як домашнє насильство, тобто умисне систематичне вчинення психологічного насильства щодо іншої особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах, що призвело до психологічних страждань, погіршення якості життя потерпілої особи.

Крім того, ОСОБА_3 , будучи неодноразово притягнутий до адміністративної відповідальності, в період часу з 23 грудня 2022 року по 31 січня 2023 року за вчинення домашнього насильства стосовно своєї матері ОСОБА_6 та в той час, коли на розгляді Дубенського міськрайонного суду Рівненської області перебував обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000083 від 7 лютого 2023 року по обвинуваченню ОСОБА_3 за ст. 126-1 КК України, за вчинення домашнього насильства 25 січня 2023 року та 14 лютого 2023 року стосовно своєї матері ОСОБА_6 , належних висновків для себе не зробив та продовжив вчиняти систематичне домашнє насильство відносно матері ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Так, ОСОБА_3 12 березня 2023 року, приблизно о 16 годині 00 хвилин, перебуваючи за місцем спільного проживання з матір`ю ОСОБА_6 , за адресою: АДРЕСА_1 , маючи умисел на вчинення домашнього насильства, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, умисно вчинив щодо останньої дії психологічного насильства, а саме: висловлював погрози в її сторону, ображав нецензурною лайкою, чим завдав потерпілій ОСОБА_6 психологічних страждань, погіршення якості життя потерпілої.

Крім цього, ОСОБА_3 , продовжуючи свої дії, 20 жовтня 2023 року, приблизно о 1-й годині 00 хвилин, перебуваючи за місцем проживання з матір`ю ОСОБА_6 , за адресою: АДРЕСА_1 , маючи умисел на вчинення домашнього насильства, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, вчинив щодо останньої дії психологічного насильства, а саме: погрожував фізичною розправою, принижував честь та гідність шляхом висловлювання грубою лайкою в адресу матері ОСОБА_6 , чим завдав потерпілій ОСОБА_6 психологічних страждань, погіршення якості життя потерпілої.

Продовжуючи свої систематичні дії ОСОБА_3 29 жовтня 2023 року, близько 20 години 14 хвилин, перебував за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 , чим порушив терміновий заборонний припис серії НОМЕР_1 від 20 жовтня 2023 року, відповідно до якого на ОСОБА_3 покладено обов`язки строком на 10 діб - з 20 жовтня 2023 року по 30 жовтня 2023 року, зокрема: залишити місце проживання постраждалої особи, заборона на вхід та перебування в місці проживання постраждалої особи, заборона в будь-який спосіб контактувати з постраждалою особою.

Своїми діями ОСОБА_3 29 жовтня 2023 року близько 20 години 14 хвилин за адресою: АДРЕСА_1 , не виконав вимоги термінового заборонного припису, чим вчинив щодо матері ОСОБА_6 дії психологічного насильства, а саме: завдав потерпілій психологічних страждань та погіршення якості її життя.

Органом досудового розслідування дії ОСОБА_3 кваліфіковані за ст. 126-1 КК України, як домашнє насильство, тобто умисне систематичне вчинення психологічного насильства щодо іншої особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах, що призвело до фізичних та психологічних страждань, погіршення якості життя потерпілої особи.

Зазначену кваліфікацію дій обвинуваченого ОСОБА_3 , суд вважає вірною.

В ході судового розгляду кримінального провадження 21 жовтня 2024 року, між прокурором Дубенської окружної прокуратури ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 і його захисником - адвокатом ОСОБА_5 було укладено угоду про визнання винуватості.

В судовому засіданні сторони судового провадження підтримали угоду про визнання винуватості від 21 жовтня 2024 року.

Потерпіла ОСОБА_6 подала до суду заяву в якій просили судовий розгляд кримінального провадження провести без їх участі, а також зазначили, що надає згоду на укладення у кримінальному провадженні угоди про визнання винуватості та не заперечує проти затвердження такої угоди судом (а.п. 56, 141 т. 1, ).

Згідно угоди про визнання винуватості від 21 жовтня 2024 року ОСОБА_3 беззаперечно визнав себе винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 126-1 КК України.

Сторонами за угодою про визнання винуватості узгоджено, що при затвердженні угоди ОСОБА_3 буде призначене покарання за ст. 126-1 КК України у виді позбавлення волі на строк 1 (Один) рік. На підставі ч. 1 ст. 71 КК України до призначеного покарання частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 17 січня 2022 року та остаточно призначити ОСОБА_3 покарання за сукупністю вироків у виді позбавлення волі на строк 4 роки 3 місяці.

Розглядаючи питання про затвердження угоди, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про визнання винуватості.

Згідно з ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів.

Кримінальні правопорушення у вчиненні яких обвинувачений ОСОБА_3 визнав себе винуватим, згідно ст. 12 КК України, є нетяжким злочином (ст. 126-1 КК України).

В судовому засіданні сторони судового провадження підтримали угоду про визнання винуватості, вважали її обґрунтованою та наполягали на її затвердженні.

Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_3 цілком розуміє положення ч. 4 ст. 474 КПК України та що укладення угоди сторонами є добровільним.

Разом з тим, судом встановлено, що умови угоди не суперечать вимогам чинного законодавства, інтересам суспільства чи окремих громадян, а кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підстав для визнання винуватості.

Обвинувачений ОСОБА_3 та його захисник адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні підтримали угоду про визнання винуватості, наполягали на затвердженні угоди та погоджувалися на призначення обвинуваченому узгодженого сторонами угоди покарання.

Вказані обставини, свідчать про те, що укладення угоди про визнання винуватості не буде суперечити правам обвинуваченого.

Судом встановлено, що сторони за угодою про визнання винуватості погодили призначення покарання з урахуванням положень ст.ст. 12, 65-67, 126-1 КК України.

Обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 не встановлено.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 не встановлено.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про наявність підстав для затвердження угоди про визнання винуватості.

Речові докази та процесуальні витрати у кримінальному провадженні №0000083 (об`єднане з кримінальним провадженням №0000183), відсутні.

Цивільний позов не заявлений.

Під час досудового розслідування кримінального провадження (№0000083, що об`єднане з кримінальним провадженням №0000183) відносно обвинуваченого ОСОБА_3 запобіжний захід не застосовувався. Судом встановлено, що станом на 21 жовтня 2024 року обвинувачений ОСОБА_3 відбуває покарання у виді позбавлення волі за вироком Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 17 січня 2022 року.

За таких обставин, підстав для застосування запобіжного заходу відносно обвинуваченого на час до набрання цим вироком законної сили немає.

На підставі викладеного та відповідно до ст.ст. 373, 374, 468, 470, 475 КПК України, ст.ст. 12, 50, 71, 126-1 КК України, суд, -

у х в а л и в:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 21 жовтня 2024 року в кримінальному провадженні №0000083 (об`єднане з кримінальним провадженням № 0000183).

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 126-1 КК України, і призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 1 (Один) рік.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України до призначеного покарання за цим вироком частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 17 січня 2022 року та призначити ОСОБА_3 остаточне покарання за сукупністю вироків у виді позбавлення волі на строк 4 (Чотири) роки 3 (Три) місяці.

Строк відбування покарання за цим вироком ОСОБА_3 рахувати з часу постановлення цього вироку з 21 жовтня 2024 року.

Зарахувати у строк відбування покарання за цим вироком частково відбуте покарання за вироком Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 17 січня 2022 року, а саме: з 16 січня 2024 року по 21 жовтня 2024 року.

До набрання цим вироком законної сили запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_3 не застосовувати.

На вирок може бути подано апеляційну скаргу через Демидівський районний суд Рівненської області до Рівненського апеляційного суду протягом тридцяти діб з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1 .