Справа №: 398/6214/24
провадження №: 1-в/398/189/24
УХВАЛА

Іменем України

"28" листопада 2024 р. м. Олександрія

Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Олександрії подання Олександрійського РВ №1 філії Державної установи «Центр пробації» в Кіровоградській області про приведення вироку Деснянського районного суду м. Києва від 21.03.2024 року у відповідність до вимог Закону України №3886-ІХ «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 року відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Олександрія, Кіровоградської області, українки, громадянки України, не працюючої, не одруженої, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , засудженої вироком Деснянського районного суду м. Києва від 21.03.2024 року за ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 роки,

ВСТАНОВИВ:

До Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області надійшло подання Олександрійського РВ №1 філії Державної установи «Центр пробації» в Кіровоградській області про приведення вироку Деснянського районного суду м. Києва від 21.03.2024 року у відповідність до вимог Закону України №3886-ІХ «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 року, відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженої вироком Деснянського районного суду м. Києва від 21.03.2024 року за ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 роки.

Відповідно до наведених у поданні мотивів, Законом України від 18.07.2024 року №3886-IX декриміналізовано діяння, за яке ОСОБА_3 засуджено вироком Деснянського районного суду м. Києва від 21.03.2024 року за ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України, оскільки вартість майна, що є предметом правопорушення, згідно зі ст.51 КУпАП у редакції даного закону відповідає дрібній крадіжці, що має наслідком притягнення до адміністративної відповідальності та не є кримінально карним. Зважаючи на викладене орган пробації просить привести вирок Деснянського районного суду м. Києва від 21.03.2024 року у відповідність до Закону №3886-ІХ від 18.07.2024 року, звільнивши засуджену ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності на підставі ч.2 ст.74 КК України.

Представник Олександрійського РВ №1 філії Державної установи «Центр пробації» в Кіровоградській області подав заяву про розгляд справи у його відсутність. Подання підтримує в повному обсязі та просить задовольнити.

Засуджена ОСОБА_3 у судове засідання не з`явилася.

Прокурор подав заяву про розгляд справи у його відсутність. Вважає подання таким, що підлягає задоволенню.

Дослідивши матеріали справи та матеріали особової справи, з`ясувавши думку учасників судового провадження, суд вважає подання обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Пунктом 13 ч.1 ст.537 КПК України передбачено, що під час виконання вироків суд відповідно до ч.2 ст.539 цього Кодексу має право вирішувати питання про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених ч.ч.2, 3 ст.74 КК України.

Положеннями ч.ч.1, 6 ст.3 КК України визначено, що законодавство України про кримінальну відповідальність становить КК України, який ґрунтується на Конституції України та загальновизнаних принципах і нормах міжнародного права, при цьому зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Закону України №3886-ІХ «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 року, який набрав чинності 09.08.2024 року, встановлено, що дії щодо викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати у розмірі до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - є дрібною крадіжкою, за яку настає відповідальність за ст. 51 Кодексу України про адміністративне правопорушення.

Пунктом 5 підрозділу 1 розділу ХХ Податкового кодексу України передбачено що, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу ІV цього Кодексу для відповідного року.

Згідно із підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу ІV цього Кодексу для відповідного року податкова соціальна пільга дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року - для будь-якого платника податку.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» з 1 січня 2024 року прожитковий мінімум на одну працездатну особу в розрахунку на місяць встановлено в розмірі 3028,00 грн.

Таким чином, відповідно до ст.51 КУпАП (в редакції закону станом на 09.08.2024 року), крадіжка чужого майна вважається дрібною, якщо вартість такого майна на момент здійснення правопорушення, тобто станом на 2024 рік, не перевищує двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто 3028,00 грн.

Внесені законодавцем зміни призвели до часткової декриміналізації діяння і дія Закону має зворотну дію у часі, тому скасовує кримінальну відповідальність у разі заподіяння злочином меншої шкоди, ніж встановлено нормою закону.

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_3 засуджено вироком Деснянського районного суду м. Києва № 754/2745/24 від 21.03.2024 року за ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 роки.

За вказаним вироком суду події відбулись 25.01.2024 року вартість викраденого майна становить 620 гривень 40 копійок, що є меншим двох прожиткових мінімумів для працездатних осіб на момент вчинення засудженим кримінальних правопорушень.

Відповідно до ч.ч. 2,3 ст. 4 КК України кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння. Часом вчинення кримінального правопорушення визнається час вчинення особою передбаченої законом про кримінальну відповідальність дії або бездіяльності.

Статтею 58 Конституції України встановлено, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Частиною першою статті 5 КК України визначено, що закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Відповідно до вимог ч.2 ст.74 КК України, особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

Таким чином, зважаючи на те, що Закон №3886-IX поліпшує становище засудженого, оскільки усуває караність вчиненого ним діяння, суд вважає вказаний закон таким, що має зворотну дію у часі та підлягає застосуванню у порядку, передбаченому ч.2 ст.74 КК України.

Вказані висновки суду узгоджуються з висновками, викладеними у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13.01.2021 у справі № 0306/7567/12, згідно з якими «за загальним правилом, закріпленим у частині другій статті 4 КК, злочинність, караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, який діяв на час його вчинення. Припинення законної сили кримінально-правової норми тягне неможливість її застосування до діянь, що передбачені чи передбачалися у КК раніше як злочини і скоєні після втрати цією нормою чинності. Водночас у випадках, коли новий закон про кримінальну відповідальність покращує юридичне становище особи, він поширюється і на діяння, вчинені до набрання ним чинності, тобто застосовується принцип ретроактивності».

З огляду на викладене, враховуючи релевантну щодо обставин кримінального провадження практику Верховного Суду (позиції, викладені у Постанові колегії суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду від 22.08.2024 року у справі №567/507/23 та Постанові Об`єднана палата Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 07.10.2024 у справі №278/1566/21), оскільки ОСОБА_3 засуджено за діяння, караність якого законом усунена, подання Олександрійського РВ №1 філії Державної установи «Центр пробації» в Кіровоградській області про приведення у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» вироку Деснянського районного суду м. Києва №754/2745/24 від 21.03.2024 року підлягає задоволенню, а засуджена ОСОБА_3 звільненню від покарання на підставі ч.2 ст.74 КК України.

Керуючись ст.ст. 4, 5, 74 КК України, ст. ст. 369-372, 536, 539 КПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Подання Олександрійського РВ №1 філії Державної установи «Центр пробації» в Кіровоградській області задовольнити.

Привести вирок Деснянського районного суду м. Києва № 754/2745/24 від 21.03.2024 року щодо ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у відповідність до вимог Закону України №3886-ІХ «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 року.

На підставі ч.2 ст.74 КК України звільнити засуджену ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від покарання, призначеного вироком Деснянського районного суду м. Києва №754/2745/24 від 21.03.2024 року, у зв`язку з усуненням караності діяння.

Роз`яснити засудженому, що від покарання або його частини, що їх особа законно відбула на підставі вищевказаного вироку суду до декриміналізації злочину, він не може бути звільнений, а понесені особою правообмеження у цьому разі не підлягають відшкодуванню чи компенсації.

Ухвала може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду через Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області протягом семи днів з дня її проголошення, а засудженим у той же строк, з дня отримання її копії.

Суддя ОСОБА_1