ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 листопада 2024 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду у складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

із секретарем ОСОБА_5 ,

за участі прокурора ОСОБА_6 ,

захисника адвоката ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

представника потерпілої адвоката ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції кримінальне провадження №0002899 за апеляційною скаргою потерпілої ОСОБА_10 на вирок Дзержинського районного суду м. Харкова від 01 листопада 2019 року,

встановила:

Цим вироком

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харків, громадянина України, одруженого, із середньою освітою, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

визнано винуватим та засуджено за ч. 2 ст. 289 КК України на 5 років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування призначеногопокарання у виді позбавлення волі з іспитовим строком 2 роки, із покладенням обов`язків відповідно до ст. 76 КК України.

Цивільний позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_10 422 198 грн. 85 коп.

Вирішено питання щодо запобіжного заходу, процесуальних витрат, арешту майна, речових доказів.

Згідно з вироком суду ОСОБА_8 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення за таких обставин.

06.06.2015 близько 23 год. 30 хв., ОСОБА_8 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, будучи охоронцем гаражного кооперативу «Лідер» за адресою: буд. АДРЕСА_2 , отримав ключі від автомобіля «Mitsubishi Lancer», державний номерний знак НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_10 , для здійснення підзарядки акумулятора, після чого сів за кермо зазначеного автомобіля, запустив двигун та незаконно заволодів транспортним засобом, проїхавши територією кооперативу близько 100 м., після чого вчинив дорожньо-транспортну пригоду, чим завдав збитків потерпілій на суму 63 454 грн. 71 коп.

Прокурор до початку апеляційного розгляду відмовився від поданої ним апеляційної скарги.

В апеляційній скарзі потерпіла просить вирок суду скасувати в частині застосування ст. 75 КК України.

Свої вимоги обгрунтовує тим, що ОСОБА_8 не судимий відповідно до ст. 89 КК України, раніше звільнявся від призначеного покарання з іспитовим строком та знову вчиняв кримінальні правопорушення після його відбуття, що свідчить про його небажання стати на шлях виправлення. Крім того, просить взяти до уваги, що обвинувачений вчинив кримінальне правопорушення у стані алкогольного сп`яніння, відшкодував завдану потерпілій шкоду лише в сумі 1 000 грн. та суд звільнив його від відбування призначеного покарання за відсутності обставин, що пом`якшують покарання.

Інші учасники провадження вирок не оскаржували.

Заслухавши доповідача, представника потерпілої в підтримку поданої потерпілою апеляційної скарги, прокурора, обвинуваченого та його захисника, які просили вирок суду залишити без змін, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали кримінального провадження, колегія суддів дійшла такого висновку.

Висновки суду про винуватість ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України в апеляційній скарзі не оспорюються і апеляційним судом не перевіряється.

При призначенні покарання суд першої інстанції виконав вимоги закону, передбачені ст. ст. 50, 65 КК України, врахував характер та ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, відповідно до ст. 12 КК України; особу обвинуваченого, який раніше не судимий, позитивно характеризується, не працює, на обліку у лікаря психіатра та лікаря нарколога не перебуває; обставини, які обтяжують покарання, а саме вчинення злочину в стані алкогольного сп?яніння та відсутність обставин, що його пом?якшують.

Щодо звільнення від відбування покарання місцевий суд врахував тяжкість вчиненого злочину, особу обвинуваченого, обставини, що обтяжують покарання та відсутність обставин, що його пом?якшують, часткове відшкодування обвинуваченим завданої кримінальним правопорушенням шкоди та прийшов до висновку про можливість виправлення ОСОБА_8 без відбування покарання.

Що стосується доводів апеляційної скарги потерпілої про безпідставне звільнення ОСОБА_8 від відбування покарання, колегія суддів зазначає таке.

Як вбачається із матеріалів кримінального провадження, вироком Дзержинського районного суду м.Харкова від 08.08.2016 ОСОБА_8 було засуджено за ч.2 ст.289 КК України до покарання у виді 5 років позбавлення волі та на підставі ст.75 КК України звільнено від його відбування з іспитовим строком три роки.

Ухвалою Харківського апеляційного суду від 06.07.2017 зазначений вирок скасовано у зв`язку з істотним порушенням місцевим судом вимог кримінального процесуального закону та призначено новий розгляд кримінального провадження у суді першої інстанції.

Відповідно до ч. 2 ст. 416 КПК при новому розгляді в місцевому суді допускається застосування закону про більш тяжке кримінальне правопорушення та посилення покарання тільки за умови, якщо вирок було скасовано за апеляційною скаргою прокурора або потерпілого чи його представника у зв`язку з необхідністю застосування закону про більш тяжке кримінальне правопорушення або посилення покарання.

Згідно з правовим висновком, що міститься у постанові Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 23.09.2019 у справі №728/2724/16-к, частина 2 ст. 416 КПК визначає вичерпний перелік випадків, коли при новому розгляді суд першої інстанції може застосувати закон про більш тяжке кримінальне правопорушення або посилення покарання, а саме тільки за умови, якщо вирок було скасовано за апеляційною скаргою прокурора або потерпілого чи його представника у зв`язку з необхідністю застосування закону про більш тяжке кримінальне правопорушення або посилення покарання. При цьому положення ч. 2 ст. 415 КПК не слід розглядати як такі, що дозволяють зробити виключення з указаного правила.

У разі встановлення апеляційним судом істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які є підставами для скасування вироку чи ухвали суду і призначення нового розгляду в суді першої інстанції, відповідно до вимог статей 370, 419, 416 ч. 2 КПК він не може залишити поза увагою доводи апеляційної скарги прокурора чи потерпілого щодо необхідності застосування закону про більш тяжке кримінальне правопорушення або посилення покарання, оскільки в протилежному випадку це призведене до неможливості застосування такого закону при новому розгляді в суді першої інстанції.

Перевіривши обґрунтованість відповідних доводів апеляційних скарг прокурора чи потерпілого, апеляційний суд, крім випадку, якщо знайде їх безпідставними, при скасуванні оскарженого судового рішення з підстав істотних порушень кримінального процесуального закону і призначенні нового розгляду в суді першої інстанції, повинен також указати на неправильність чи передчасність висновків суду в судовому рішенні, яке скасовується, про застосування чи незастосування того чи іншого закону про кримінальну відповідальність чи призначення того чи іншого покарання, як на додаткову підставу для скасування судового рішення.

З огляду на наведене, оскільки Харківський апеляційний суд в ухвалі від 06.07.2017 не вирішив питання за апеляційними скаргами прокурора чи потерпілої щодо безпідставного звільнення ОСОБА_8 від відбування покарання з випробуванням та не вказав про необхідність посилення покарання, суд при новому розгляді кримінального провадження позбавлений можливості призначити більш суворе покарання.

Отже, у даному випадку, посилення призначеного ОСОБА_8 покарання суперечить вимогам закону.

Враховуючи вищезазначене, вирок місцевого суду є законним та обґрунтованим і підстави для його зміни чи скасування відсутні, а тому апеляційна скарга потерпілої не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу потерпілої ОСОБА_10 залишити без задоволення, а вирок Дзержинського районного суду м. Харкова від 01 листопада 2019 року, щодо ОСОБА_8 без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення.

СУДДІ:

Головуючий ОСОБА_2

Судді ОСОБА_3

ОСОБА_4