Ружинський районний суд Житомирської області
Справа № 291/1093/24
Ружинський районний суд Житомирської області
В И Р О К
І м е н е м У к р а ї н и
Ружинський районний суд Житомирської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Київ ,
українця, громадянина України, з середньою - спеціальною освітою,
не одруженого, фактично проживаючого
АДРЕСА_1 , непрацюючого, раніше не судимого,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.309 та ч. 4 ст.185 КК України,
Згідно обвинувального акту ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.309 та ч. 4 ст.185 КК України за наступних обставин.
У невстановлений органом досудового розслідування день та час, наприкінці червня 2024 року ОСОБА_5 , перебуваючи в приміщенні гаража, що на території домогосподарства, що по АДРЕСА_2 , побачив велосипед «Radon», білого кольору, який належить ОСОБА_6 ОСОБА_7 .
В цей час, місці та при вказаних обставинах у ОСОБА_5 виник умисел спрямований на таємне викрадення вказаного велосипеда.
Викраденим розпорядився на власний розсуд, тим самим заподіяв потерпілому ОСОБА_10 майнової шкоди на вказану суму.
Крім того, в першій декаді липня 2024 року ( точної дати та часу досудовим розслідуванням не встановлено), ОСОБА_5 , перебуваючи у лісопосадці в с. Нова Чорнорудка Бердичівського району Житомирської області, помітив дикоростучі, нарковмісні рослини коноплі. У цей день, час та місці, у останнього виник протиправний умисел направлений на незаконне придбання виготовлення та зберігання наркотичного засобу без мети збуту.
З метою реалізацію свого умислу, ОСОБА_5 , у цей же день, час та місці, з метою подальшого, незаконного придбання, виготовлення та зберігання наркотичних засобів без мети збуту, зірвав, з числа виявлених ним дикоростучих, нарковмісних рослин коноплі, та зберігаючи при собі переніс до свого місця проживання, що за адресою: АДРЕСА_1 , таким чином незаконно придбав наркотичний засіб. Після цього, ОСОБА_5 по місцю свого проживання, помістив вказані листя рослин коноплі в одній із господарських приміщень, де висушив їх, та продовжував незаконно зберігати для власних потреб за місцем свого проживання до 25.07.2024 року, для особистого вживання шляхом паління.
25.07.2024 під час проведення санкціонованого обшуку в господарстві розташованому за адресою: АДРЕСА_1 за місцем проживання ОСОБА_5 в майстерні господарської будівлі, розташованої за вищевказаною адресою, працівниками поліції виявлено та вилучено особливо небезпечний наркотичний засіб - канабіс , обіг якого заборонено. Маса канабісу в перерахунку на висушену речовину становить 16,869 г.
Згідно із затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 770 від 06.05.2000 «Переліком наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів» канабіс віднесений до особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонено.
Своїми умисними діями, які виразилися у таємному викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого в умовах воєнного стану, ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України.
Своїми умисними діями, які виразилися у незаконному придбанні, виготовленні та зберіганні наркотичних засобів без мети збуту, ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 309 КК України.
Вказана вище кваліфікація дій обвинуваченого, на думку суду, є правильною, а його винуватість у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень доведеною.
26 серпня 2024 року у кримінальному провадженні із наданням потерпілим письмової згоди прокурору на укладення угоди, між прокурором Бердичівського окружної прокуратури ОСОБА_3 , та обвинуваченим ОСОБА_5 у присутності захисника ОСОБА_4 укладено угоду про визнання винуватості у відповідності до вимог ст. 472 КПК України.
Згідно даної угоди, обвинувачений ОСОБА_5 повністю визнав свою винуватість у зазначеному діянні.
В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені ст.476 КПК України.
Також вказаною угодою сторони погодились на призначення покарання, яке повинен понести ОСОБА_5 , а саме : за ч. 4 ст. 185 КК України у виді 5 років позбавлення волі, за ч.1 ст.309 КК України - пробаційний нагляд на строк 1 рік 6 місяців. На підставі ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначити остаточне покарання у виді 5 років позбавлення волі. Відповідно до положень ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням, з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.
При укладенні угоди потерпілим надана прокурору письмова згода на укладення угоди з обвинуваченим.
В судовому засіданні обвинувачений визнав свою вину у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185 КК України та ч.1 ст.309 КК України. Зазначив, що він розуміє надані йому законом права, розуміє наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, визначені ст.473 КПК України, характер пред`явленого обвинувачення та вид покарання, який до нього буде застосований в результаті затвердження угоди про визнання винуватості. Дав згоду на застосування узгодженого покарання, а також інших заходів у разі затвердження угоди та просив затвердити угоду про визнання винуватості.
Захисник ОСОБА_4 підтримав правову позицію обвинуваченого і просив затвердити угоду про визнання винуватості на узгоджених умовах.
Прокурор в судовому засіданні зазначив, що при укладенні угоди дотримані вимоги і правила КПК та КК України. Просив затвердити угоду і призначити обвинуваченому узгоджене покарання та інші передбачені угодою заходи.
Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.
Згідно п.1 ч.3 ст. 314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду.
Відповідно ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
Обмеження, які виключають можливість укладення угоди про визнання винуватості, відсутні. Відповідно до вимог аб.5 ч.4 ст.469 КПК України, потерпілий ОСОБА_10 надав письмову згоду прокурору на укладення угоди про визнання винуватості.
При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права визначені абз.1, 4 п.1 ч.4 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч.2 ст.473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.
Дії обвинуваченого ОСОБА_5 суд кваліфікує за ч.1ст.309 КК України, оскільки він умисно, незаконно придбав, виготовив та зберігав наркотичних засобів без мети збуту, та за ч.4 ст.185 КК України оскільки він умисно вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого в умовах воєнного стану
Відповідно до ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст.185 КК України є тяжким злочином, кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст.309 КК України є кримінальним проступком.
Суд приходить висновку, що укладена угода відповідає вимогам КПК України та може бути затверджена і на ній може бути ухвалений вирок, оскільки умови укладеної угод не суперечать його вимогам, правова кваліфікація кримінальних правопорушень вірна, умови угоди не порушують права, свободи та інтереси сторін. Укладення угоди було добровільним, очевидна можливість виконання обвинуваченим взятих на себе зобов`язань, встановлені фактичні підстави для визнання винуватості. Узгоджене сторонами покарання відповідає загальним правилам призначення покарань, передбачених ст.65 КК України.
При визначені виду та міри покарання обвинуваченому суд враховує, що обставинами, які відповідно ст.66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченого, є щире каяття, активне сприяння розкриттю даного кримінального правопорушення, добровільне відшкодування завданої шкоди.
Обставин, які відповідно ст.67 КК України обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , не встановлено.
Дослідженням даних про особу обвинуваченого встановлено, що ОСОБА_5 має постійне місце проживання, реєстрації, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, раніше не судимий, позитивно характеризується по місцю проживання, має на утриманні малолітню дитину.
З врахуванням встановлених обставин кримінального провадження та особи винуватого, відсутність претензій від потерпілого, суд вважає можливим призначити узгоджене сторонами угоди покарання.
Враховуючи вимоги ч. 3 ст. 75 КК України та укладеної угоди, за якою ОСОБА_5 взяв на себе зобов`язання виконувати всі обов`язки, які будуть покладені на нього судом, суд призначаючи погоджену міру покарання, вважає за необхідне покласти на ОСОБА_5 обов`язки, передбачені ч.1 п.1, п. 2 ст. 76 КК України.
Цивільний позов по справі не заявлено.
Долю речових доказів суд вирішує на підставі ст.100 КПК України.
Процесуальні витрати у кримінальному провадженні, пов`язані із залученням експертів підлягають стягненню із обвинуваченого ОСОБА_5 на користь держави.
Запобіжний захід відносно обвинуваченого не обирався.
Керуючись ст.ст. 373, 374, 475 КПК України, суд, -
ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 309, ч.4 ст.185 КК України та призначити йому узгоджене сторонами покарання:
- за ч. 1 ст. 309 КК України у виді пробаційного нагляду на строк 1 (один) рік 6 ( шість) місяців;
- за ч. 4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком 5 років.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, визначити остаточне покарання ОСОБА_5 у виді позбавлення волі строком 5 (п`ять) років.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік.
Відповідно до ч.1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 протягом іспитового строку наступні обов`язки:
1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Стягнути з ОСОБА_5 , і.к. НОМЕР_1 на користь держави вартість проведених експертиз в загальному розмірі 9466 (дев`ять триста шістдесят шість) гривень.
Міру запобіжного заходу ОСОБА_5 до набранням вироком законної сили не обирати.
Після набрання вироком законної сили, речові докази по справі:
- велосипед торгової марки «Radon», який переданий на зберігання потерпілому, залишити потерпілому ОСОБА_10 ;
- особливо небезпечний наркотичний засіб - канабіс , обіг якого заборонено, масою в перерахунку на висушену речовину 16,869 г., які знаходяться в камері схову ГУНП в Житомирській області знищити.
На вирок сторонами може бути подана апеляційна скарга до Житомирського апеляційного суду через Ружинський районний суд Житомирської області протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку, але лише у випадках, встановлених ст.ст. 473,394 КПК України.
Якщо апеляційну скаргу не подано, то вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.
Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Суддя ОСОБА_1 .