КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 11-cc/824/4543/2024 Слідчий суддя в 1-й інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ст. 170 КПК Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 серпня 2024 року місто Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючої судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засіданняОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційну скаргу представника власника майна ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Голосіївського районного суду міста Києва від 10 червня 2024 року, -

за участю:

власника майна - ОСОБА_6 ,

представника - адвоката ОСОБА_7 ,

прокурора - ОСОБА_8 ,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Голосіївського районного суду міста Києва від 10.06.2024 року задоволено клопотання старшого слідчого в ОВС відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_9 , погоджене прокурором відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_8 про накладення арешту на майно та накладено арешт на тимчасово вилучене майно - речові докази у кримінальному провадженні № 0000100 від 14.02.2023 року, що виявлені та вилучені 02.06.2024 року в ході обшуку за місцем проживання підозрюваної ОСОБА_6 , за адресою: АДРЕСА_1 , з метою забезпечення їх збереження, а також конфіскації майна як виду покарання, а саме:

- мобільний телефон Samsung Galaxy A32, серійний номер НОМЕР_1 , ІМЕІ 1 НОМЕР_2 , ІМЕІ 2 НОМЕР_3 , фіолетового кольору, з сім-картою НОМЕР_4 , у червоному чохлі;

- грошові кошти в сумі 2000 доларів США, купюрами номіналом 100 доларів США: KG50228531B, KG50228530B, LB95883512S, LF80355794B, PE29306378E, LC17271460A, ML15781131C, LK57788793C, LK57788733C, PB03813181C, LB46253734C, LK96170631E, LF26697724K, LB46253727C, LA29169045B, LA40918559A, LB46253726C, LK57788792C, PF54162161I, PB88740302I, грошові кошти в сумі 85000 гривень купюрами номіналом 1000 гривень в кількості 43 шт.: ГС9449774, БН5112052, БН5112044, БК2954195, БК2954189, БК2954196, АМ1761730, АМ1761729, АБ4942865, АТ8647191, ЕА6258274, АТ3464647, АД9629405, БЛ6350902, ГС9449778, ГС9449777, ЯБ7235161, АТ5954713, БП3303364, ГС9441166, АЕ9420478, ЯБ5234548, БР7052960, БН7642066, АК6106958, БК2954190, АИ0341190, АГ4554139, БН1423612, БН9075479, БЛ8067640, БЛ1324231, АП3319061, АЄ3987057, ЯБ2026223, ЕБ3988608, АВ4937043, БА8213277, АЖ2311019, ЕБ9094094, ЕА6578531, АВ7652509, БП7160528, купюрами номіналом 500 гривень в кількості 82 шт.: БВ6853122, ВГ2362274, ЛИ1751355, АА2390582, МБ1902842, ЛБ1705455, ЗИ5993251, ВЗ7039570, УЗ9563263, УД9612535, СД9561748, ЛГ3282052, СБ3453626, ЄЕ2877547, ЕИ1647227, ЄЗ8377680, ВЖ0534435, АМ2932859, ЄВ3166192, АА6542700, АП5369468, ЄБ9307577, УЖ9454463, ХЄ9315894, ХЄ4587329, ВЖ4387928, ЄЄ8326624, АП2441058, ЄЄ4039060, ФБ1253262, ЛЗ1214536, АГ1034391, ЕЗ5816738, ГА4089539, ЕЖ2922987, ЄВ7427157, ЄБ8326143, ЄБ8326148, ЄБ8326155, ЄБ8326102, ЄБ8326161, ЄБ8326160, ЄБ8326159, ЄБ8326168, ЄБ8326157, ЄА5833327, ЄА5833325, ЕИ0750972, ЕИ0750974, ЕИ0750971, ЕИ0750975, ЕИ0750977, ЕИ0750973, ЕИ0750978, ЗА9199742, ЗД5739934, МБ6073541, АН4315965, ГВ5198765, ГВ5198769, ГВ5198768, АК8092590, ВИ8578928, ЕВ5232785, ЕГ3162469, АЕ4997337, ХЄ9271629, ХБ5995948, ВЄ3009993, ЕЗ8551409, СГ8474706, ЄЄ8347491, ЕЕ5736352, ЄИ3470074, ХЗ1984414, БА6184167, АА8400422, ЄВ5765372, ЕГ3991067, ЄЕ5358955, ЄГ8344495, ГВ5198766, купюрами номіналом 200 гривень в кількості 5 шт.: ЄЕ5700041, ГА2903314, ДЄ5124756, ГБ2563784, АС4984206.

Не погоджуючись з таким рішенням слідчого судді, адвокат ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу в інтересах власника майна ОСОБА_6 в якій просить частково скасувати ухвалу слідчого судді Голосіївського районного суду міста Києва від 10.06.2024 року та постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання прокурора лише в частині накладення арешту на мобільний телефон, а в частині накладення арешту на грошові кошти відмовити.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги представник зазначає, що оскаржувана ухвала слідчого судді є невмотивованою і такою, що не відповідає принципам кримінального судочинства.

Представник наголошує, що хоча в клопотанні сторона обвинувачення вказує на необхідність накласти арешт на майно, як на речові докази у кримінальному провадженні, але при цьому не приводить жодного належного доказу на підтвердження вказаного і мети накладення арешту на майно.

Крім того, наведені прокурором у клопотанні про арешт майна підстави, у зв`язку з якими майно відповідає критеріям, визначеним ст. 98 КПК України, не може бути визнано достатнім для висновку, що це майно є речовим доказом, оскільки, згідно положень ст. 171 КПК України, наведені у клопотанні обставини мають бути доведені доказами, доданими до такого клопотання.

Посилається апелянт і на те, що слідством не було встановлено та не наведено докази щодо незаконності походження вилучених грошових коштів. Навпаки, стороною захисту було долучено ряд документів, які підтверджують, що кошти є фактично спільним майном цивільного подружжя, в законний спосіб отримані та є сімейними накопиченнями та заощадженнями. Висновки про необхідність їх вилучення з метою забезпечення передбаченої санкцією інкримінованої статті конфіскації також є сумнівним, оскільки неможливо розмежувати суми грошей, які отримані в законний спосіб (заробітна плата, доходи від підприємницької діяльності) кожним з подружжя окремо.

Заслухавши доповідь судді, пояснення адвоката ОСОБА_7 та власника майна ОСОБА_6 , які підтримали доводи поданої апеляційної скарги та просили її задовольнити в повному обсязі, пояснення прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив ухвалу слідчого судді залишити без змін, вивчивши матеріали судового провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Оскільки дана ухвала оскаржується тільки в частині, то колегія суддів, відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України, переглядає ухвалу слідчого судді в межах апеляційних вимог апелянта, а щодо іншого майна на яке накладено арешт вказаною ухвалою, то в цій частині питання законності та обґрунтованості накладення арешту колегією суддів не вирішується.

Як вбачається з матеріалів, наданих до суду апеляційної інстанції, що слідчим управлінням Головного управління Національної поліції у місті Києві за процесуального керівництва Київської міської прокуратури здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000100 від 14.02.2023 року за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 368; ч. 4 ст. 191; ч. 4 ст. 27, ч. 3 ст. 369; ч. 3 ст. 332 КК України.

Досудовим розслідуванням зазначено, що посадові особи ДУ «Інститут медицини праці ім. Ю.І. Кундієва Національної академії медичних наук України» організували протиправний механізм безпідставного отримання особою статусу «особа з інвалідністю» за професійним захворюванням у сфері гірничої промисловості.

Так, посадові особи ДУ «Інститут медицини праці ім. Ю.І. Кундієва Національної академії медичних наук України» налагодили механізм отримання грошових коштів від даної категорії осіб використовуючи при цьому лікарів ДУ «Інститут медицини праці ім. Ю.І. Кундієва Національної академії медичних наук України», КНГІ «Соснівська міська лікарня», КНП «ГІокровська міська лікарня» Покровської міської ради та «посередників» Донецької та Львівської області, які підшукують та скеровують на проходження лікарсько-експертної комісії осіб, які мають ознаки професійного захворювання для отримання статусу «особа з інвалідністю».

Зазначено, що протиправний механізм набуття особою статусу «особа з інвалідністю» за професійною діяльністю у сфері гірничої промисловості складається з наступних етапів. Підготовка документів необхідних для направлення особи з професійними захворюваннями до ДУ «Інститут медицини праці ім. Ю.І. Кундієва Національної академії медичних наук України» з метою підтвердження наявність в особи захворювань набутих у зв`язку із виконанням шкідливих робіт на підприємстві. В подальшому проходження особою амбулаторного або стаціонарного обстеження в ДУ «Інститут медицини праці ім. Ю.І. Кундієва НАМН України» під час якого, лікарсько-експертна комісія підтверджує наявність в особи хронічних захворювань. В свою чергу, посередники завчасно повідомляють посадових осіб ДУ «Інститут медицини праці ім. Ю.І. Кундієва НАМН України» дані особи та діагнози, які необхідно підтвердити.

Після цього, лікарсько-експертної комісії надає висновок хронічного професійного захворювання, що є підставою для направлення особи на проходження МСЕК. Вказана послуга коштує 1 000 - 1 500 доларів.

У ході досудового розслідування зазначено, що організаторами та учасниками вказаного злочину є посадові особи з числа керівництва ДУ « ІНФОРМАЦІЯ_1 », лікарі КНП «Соснівська міська лікарня Червоноградської міської ради, лікарі КНП «Покровська міська лікарня» Покровської міської ради та підконтрольних їм особи «посередники» з Львівської та Донецької областей, які причетні до функціонування протиправного механізму, а саме:

- завідуюча відділенням терапії ДУ «Інститут медицини праці імені Ю.І. Кундієва Національної академії медичних наук України» ОСОБА_10 ;

- ОСОБА_11 , завідуюча неврологічним відділенням ДУ «Інститут медицини праці імені Ю.І. Кундієва Національної академії медичних наук України», організовує процес проходження лікарсько-експертної комісії;

- головний лікар ДУ «Інститут медицини праці імені Ю.І. Кундієва Національної академії медичних наук України» - ОСОБА_12 , надає вказівки завідуючим відділень та лікарям Інституту підтверджувати «фіктивні» діагнози особам.

- голова лікарсько-експертно комісії ДУ «Інститут медицини праці імені Ю.І. Кундієва Національної академії медичних наук України» - ОСОБА_13 , який затверджує висновки комісії;

- завідуюча консультативно-поліклінічного відділення ДУ «Інститут медицини праці імені Ю.І. Кундієва Національної академії медичних наук України» ОСОБА_6 , яка здійснює збір коштів у своєму службовому кабінеті № 103;

- лікар-профпатолог КНП «Соснівська міська лікарня Червоноградської міської ради» ОСОБА_14 ;

- лікар КНП «Соснівська міська лікарня Червоноградської міської ради» ОСОБА_15 ,

- медична сестра КНП «Соснівська міська лікарня Червоноградської міської ради» ОСОБА_16 ;

- лікар-профпотолог КНП «Соснівська міська лікарня Червоноградської міської ради» ОСОБА_17 ,

- лікар-профпотолог КНП «Соснівська міська лікарня Червоноградської міської ради» ОСОБА_18 ;

- посередники із числа працівників КНП «Покровська міська лікарня» Покровської міської ради ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23

02.06.2024 року СУ ГУ НП у м. Києві ОСОБА_24 на підставі ухвали слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва ОСОБА_25 проведено обшук за місцем, проживання підозрюваної ОСОБА_6 , за адресою: АДРЕСА_1 .

В ході обшуку слідчим виявлено речі та документи, які стосуються обставин вчинення кримінального правопорушення та мають значення для встановлення істини у кримінальному провадженні, а саме:

- мобільний телефон Samsung Galaxy А32, серійний номер НОМЕР_1 , ІМЕІ 1 НОМЕР_2 , ІМЕІ 2 НОМЕР_3 , фіолетового кольору, з сім- картою НОМЕР_4 , у червоному чохлі;

- грошові кошти в сумі 2000 доларів CLLIA, купюрами номіналом 100 доларів США: KG5022853IB, KG50228530B, LB95883512S, LF80355794B, РЕ29306378Е, LC17271460A, ML15781131С, LK57788793C, LK57788733C, РВ03813181С, LB46253734C, LK96170631E, LF26697724K, LB46253727C, LA29169045B, LA40918559A, LB46253726C, LK57788792C, PF54162161I, РВ88740302І, грошові кошти в сумі 85000 гривень купюрами номіналом 1000 гривень в кількості 43 шт.: ГС9449774, БН51 12052, БН5112044, БК2954195, БК2954189, БК2954196, АМ1761730, АМ1761729, АБ4942865, АТ8647191, ЕА6258274, АТ3464647, АД9629405, БЛ6350902, ГС9449778, ГС9449777, ЯБ7235161, АТ5954713, БП3303364, ГС9441166, АЕ9420478, ЯБ5234548, БР7052960, БН7642066, АК6106958, БК2954190, АИ0341190, АГ4554139, БН1423612, БН9075479, БЛ8067640, БЛ1324231, АПЗЗ19061, АЄ3987057, ЯБ2026223, ЕБ3988608, АВ4937043, БА8213277, АЖ2311019, ЕБ9094094, ЕА6578531, АВ7652509, БП7160528, купюрами номіналом 500 гривень в кількості 82 шт.: БВ6853122, ВГ2362274, ЛИ1751355, АА2390582, МБ1902842, ЛБ1705455, ЗИ5993251, В37039570, У39563263, УД9612535, СД9561748, ЛГ3282052, СБ3453626, ЄЕ2877547, ЕИ1647227, Є38377680, ВЖ0534435, АМ2932859, ЄВ3166192, АА6542700, АП5369468, ЄБ9307577, УЖ9454463, ХЄ9315894, ХЄ4587329, ВЖ4387928, ЄЄ8326624, АП2441058, ЄЄ4039060, ФБ1253262, Л31214536, АГ 1034391, Е35816738, ГА4089539, ЕЖ2922987, ЄВ7427157, ЄБ8326143, ЄБ8326148, ЄБ8326155, ЄБ8326102, ЄБ8326161, ЄБ8326160, ЄБ8326159, ЄБ8326168, ЄБ8326157, ЄА5833327, ЄА5833325, ЕИ0750972, ЕИ0750974, ЕИ0750971, ЕИ0750975, ЕИ0750977, ЕИ0750973, ЕИ0750978, ЗА9199742, ЗД5739934, МБ6073541, АН4315965, ГВ5198765, ГВ5198769, ГВ5198768, АК8092590, ВИ8578928, ЕВ5232785, ЕГЗ162469, АЕ4997337, ХЄ9271629, ХБ5995948, ВЄ3009993, Е38551409, СГ8474706, ЄЄ8347491, ЕЕ5736352, ЄИ3470074, ХЗ1984414, БА6184167, АА8400422, ЄВ5765372, ЕГ3991067, ЄЕ5358955, ЄГ8344495, ГВ5198766, купюрами номіналом 200 гривень в кількості 5 шт.: ЄЕ5700041, ГА2903314, ДЄ5124756, ГБ2563784, АС4984206.

02.06.2024 року вищевказані виявлені та вилучені речі, грошові кошти та документи визнані речовими доказами в рамках кримінального провадження, про що винесено відповідну постанову.

02.06.2024 року ОСОБА_26 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України. Санкцією вказаної статті передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, з конфіскацією майна.

03.06.2024 (клопотання датоване 02.06.2024 року) старший слідчий в ОВС відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_9 за погодженням із прокурором відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_8 звернувся з клопотанням до Голосіївського районного суду міста Києва про накладення арешту на тимчасово вилучене майно - речові докази у кримінальному провадженні № 0000100 від 14.02.2023 року, що виявлені та вилучені 02.06.2024 року в ході обшуку за місцем проживання підозрюваної ОСОБА_6 , за адресою: АДРЕСА_1 , з метою забезпечення їх збереження, а також конфіскації майна як виду покарання, а саме:

- мобільний телефон Samsung Galaxy A32, серійний номер НОМЕР_1 , ІМЕІ 1 НОМЕР_2 , ІМЕІ 2 НОМЕР_3 , фіолетового кольору, з сім- картою НОМЕР_4 , у червоному чохлі;

- грошові кошти в сумі 2000 доларів США, купюрами номіналом 100 доларів США: KG50228531B, KG50228530B, LB95883512S, LF80355794B, PE29306378E, LC17271460A, ML15781131C, LK57788793C, LK57788733C, PB03813181C, LB46253734C, LK96170631E, LF26697724K, LB46253727C, LA29169045B, LA40918559A, LB46253726C, LK57788792C, PF54162161I, PB88740302I, грошові кошти в сумі 85000 гривень купюрами номіналом 1000 гривень в кількості 43 шт.: ГС9449774, БН5112052, БН5112044, БК2954195, БК2954189, БК2954196, АМ1761730, АМ1761729, АБ4942865, АТ8647191, ЕА6258274, АТ3464647, АД9629405, БЛ6350902, ГС9449778, ГС9449777, ЯБ7235161, АТ5954713, БП3303364, ГС9441166, АЕ9420478, ЯБ5234548, БР7052960, БН7642066, АК6106958, БК2954190, АИ0341190, АГ4554139, БН1423612, БН9075479, БЛ8067640, БЛ1324231, АП3319061, АЄ3987057, ЯБ2026223, ЕБ3988608, АВ4937043, БА8213277, АЖ2311019, ЕБ9094094, ЕА6578531, АВ7652509, БП7160528, купюрами номіналом 500 гривень в кількості 82 шт.: БВ6853122, ВГ2362274, ЛИ1751355, АА2390582, МБ1902842, ЛБ1705455, ЗИ5993251, ВЗ7039570, УЗ9563263, УД9612535, СД9561748, ЛГ3282052, СБ3453626, ЄЕ2877547, ЕИ1647227, ЄЗ8377680, ВЖ0534435, АМ2932859, ЄВ3166192, АА6542700, АП5369468, ЄБ9307577, УЖ9454463, ХЄ9315894, ХЄ4587329, ВЖ4387928, ЄЄ8326624, АП2441058, ЄЄ4039060, ФБ1253262, ЛЗ1214536, АГ1034391, ЕЗ5816738, ГА4089539, ЕЖ2922987, ЄВ7427157, ЄБ8326143, ЄБ8326148, ЄБ8326155, ЄБ8326102, ЄБ8326161, ЄБ8326160, ЄБ8326159, ЄБ8326168, ЄБ8326157, ЄА5833327, ЄА5833325, ЕИ0750972, ЕИ0750974, ЕИ0750971, ЕИ0750975, ЕИ0750977, ЕИ0750973, ЕИ0750978, ЗА9199742, ЗД5739934, МБ6073541, АН4315965, ГВ5198765, ГВ5198769, ГВ5198768, АК8092590, ВИ8578928, ЕВ5232785, ЕГ3162469, АЕ4997337, ХЄ9271629, ХБ5995948, ВЄ3009993, ЕЗ8551409, СГ8474706, ЄЄ8347491, ЕЕ5736352, ЄИ3470074, ХЗ1984414, БА6184167, АА8400422, ЄВ5765372, ЕГ3991067, ЄЕ5358955, ЄГ8344495, ГВ5198766, купюрами номіналом 200 гривень в кількості 5 шт.: ЄЕ5700041, ГА2903314, ДЄ5124756, ГБ2563784, АС4984206.

Ухвалою слідчого судді Голосіївського районного суду міста Києва від 10.06.2023 року зазначене клопотання старшого слідчого задоволено.

Задовольняючи дане клопотання, слідчий суддя, виходив з наявності передбачених ст. 170 КПК України підстав для накладення арешту на вказане майно, з метою забезпечення його збереження як речового доказу у вказаному кримінальному провадженні та конфіскації майна як виду покарання.

Колегія суддів погоджується з таким висновком слідчого судді з огляду на наступне.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно ст. ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього конфіскації, в тому числі і спеціальної, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки відповідно до ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою, зокрема, і збереження речових доказів.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

У відповідності до ч. 10 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладено у встановленому цим КПК порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Приймаючи рішення, слідчий суддя місцевого суду зазначених вимог закону дотримався.

Задовольняючи дане клопотання, слідчий суддя, прийшов до висновку про наявність підстав, передбачених ст. 170 КПК України, для накладення арешту на вищевказане майно, оскільки останнє в даному кримінальному провадженні відповідає критеріям, визначеним в ст. 98 КПК України.

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддями вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 110 КПК України, рішення слідчого, прокурора приймаються у формі постанови.

02.06.2024 року постановою старшого слідчого в ОВС СУ ГУ НП у місті Києві ОСОБА_27 виявлені та вилучені речі, грошові кошти та документи визнано речовим доказом у кримінальному провадженні.

За таких обставин доводи апелянта стосовно відсутності підстав для втручання держави у володіння та користування власником належним йому майном не знаходять свого підтвердження в ході апеляційного розгляду справи колегією суддів, оскільки арешт з застосовано на законних підставах з метою забезпечення збереження речових доказів.

Таким чином, апеляційний суд вважає, що посилання у клопотанні про необхідність накладення арешту на майно з метою забезпечення збереження речових доказів, знаходять підтвердження.

Крім цього колегія суддів колегія суддів приходить до висновку, що на даному етапі достатньою мірою підтверджується наявність факту вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 368; ч. 4 ст. 191; ч. 4 ст. 27, ч. 3 ст. 369; ч. 3 ст. 332 КК України. При цьому беручи до уваги, що вказане майно у кримінальному провадженні розглядається як таке, що можливо здобуте злочинним шляхом, а відтак існують ризики, що ненакладення на нього арешту може призвести до його відчуження, знищення, пошкодження або спотворення.

Таким чином, колегія суддів вважає, що слідчий суддя обґрунтовано, всупереч доводам представника, у відповідності до вимог ст. ст. 132, 170 - 173 КПК України, наклав арешт на майно, з метою забезпечення його збереження, врахувавши і наслідки від вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження для інших осіб та забезпечивши своїм рішенням унеможливлення настання наслідків, які можуть перешкоджати кримінальному провадженню.

Що стосується висновку слідчого судді про необхідність накладення арешту з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання, колегія суддів вбачає за необхідне зазначити наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 5 ст. 170 КПК України з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Виходячи зі змісту зазначеної норми закону, накладення арешту на майно з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання, передбачає наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою, щодо якої такий захід застосовується, кримінального правопорушення, а у випадку застосування такого запобіжного заходу відносно юридичної особи, то застосування арешту майна з даних підстав вважатиметься законним, якщо відносно вказаної юридичної особи здійснюється кримінальне провадження.

Задовольняючи клопотання слідчого про накладення арешту на майно в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000100 від 14.02.2023 року, слідчий суддя дослідивши матеріали, додані до клопотання та з`ясувавши обставини, які мають значення при вирішенні питання щодо арешту майна прийшов до висновку про наявність передбачених п. 3 ч. 2 ст. 170 КПК України підстав для накладення арешту на майно ОСОБА_6 , яке їй належить, з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання.

При цьому, під час розгляду клопотання органу досудового розслідування слідчий суддя встановив наявність достатніх підстав вважати, що вищевказане майно на яке слідчий просить накласти арешт відповідає критеріям п. 3 ч. 2 ст. 170 КПК України.

З такими висновками слідчого судді суду першої інстанції погоджується і колегія суддів апеляційної інстанції.

Так, зі змісту ст. 170 КПК України вбачається, що однією з обов`язкових умов для задоволення клопотання про накладення арешту на майно з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання є наявність обґрунтованої підозри за статтею, санкція якої передбачає конфіскацію майна як виду покарання.

Згідно клопотання про арешт майна та матеріалів, наданих стороною обвинувачення на його обґрунтування вбачається, що ця обов`язкова умова органом досудового розслідування та слідчим суддею дотримана.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

В рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Нечипорук та Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Вказана позиція відображена, зокрема й в рішенні Суду від 30 серпня 1990 року у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства».

З матеріалів провадження, наданих слідчому судді, які обґрунтовують клопотання, вбачається, що зазначені у клопотанні обставини підозри ОСОБА_6 могли мати місце і підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних та певними доказами. Тобто існують обґрунтовані підстави підозрювати ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

Оскільки на даному етапі кримінального провадження не допускається вирішення тих питань, які повинен вирішувати суд під час розгляду по суті, а саме питань, пов`язаних з оцінкою доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення, то на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів лише можна визначити, що причетність ОСОБА_6 до скоєння кримінального правопорушення, підозра яка їй повідомлена, є вірогідною та достатньою для застосування слідчим суддею щодо неї такого обмежувального заходу, як арешт майна.

Як вбачається зі змісту оскаржуваної ухвали, при розгляді клопотання про арешт майна слідчий суддя дотримався вимог статей 132, 170, 172, 173 КПК України, перевіривши при цьому наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення, наявність ризиків та доведеність обставин, передбачених ст. ст. 132, 170 КПК України, таким чином, взявши до уваги усі обставини, які у відповідності до ст. 173 КПК України повинні враховуватися при вирішенні питання про арешт майна.

Висновки слідчого судді про арешт майна цілком доведені матеріалами кримінального провадження, специфікою розслідування самих злочинів, що потребує проведення певних слідчих дій, та саме такого заходу, як накладення арешту на майно.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновками слідчого судді, що потреби досудового розслідування виправдовують саме такий процесуальний примус як накладення арешту на вищевказане майно та надасть змогу виконати завдання, для виконання якого слідчий звернувся із клопотанням.

З огляду на обставини вчинення кримінального правопорушення, матеріали провадження, додані до клопотання слідчого, які обґрунтовують необхідність накладення арешту на майно, колегія суддів приходить до висновку, що слідчий суддя накладаючи арешт на майно діяв у спосіб та у межах чинного законодавства, арешт застосував на засадах розумності і співмірності, оскільки незастосування арешту на вищевказане майно може призвести до подальшого незаконного його відчуження.

Таким чином, доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, апелянтом не надано та колегією суддів не встановлено.

Порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, колегією суддів не вбачається.

З урахуванням викладеного, колегія суддів дійшла остаточного висновку, що рішення слідчого судді суду першої інстанції прийнято у відповідності до вимог кримінального процесуального закону, а тому ухвалу слідчого судді необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу представника власника майна ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_7 - без задоволення.

Керуючись ст. ст. 170, 171, 173, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Ухвалу слідчого судді Голосіївського районного суду міста Києва від 10 червня 2024 року, якою задоволено клопотання старшого слідчого в ОВС відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_9 , погоджене прокурором відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_8 про накладення арешту на майно та накладено арешт на тимчасово вилучене майно - речові докази у кримінальному провадженні № 0000100 від 14.02.2023 року, що виявлені та вилучені 02.06.2024 року в ході обшуку за місцем проживання підозрюваної ОСОБА_6 , за адресою: АДРЕСА_1 , з метою забезпечення їх збереження, а також конфіскації майна як виду покарання, а саме:

- мобільний телефон Samsung Galaxy A32, серійний номер НОМЕР_1 , ІМЕІ 1 НОМЕР_2 , ІМЕІ 2 НОМЕР_3 , фіолетового кольору, з сім- картою НОМЕР_4 , у червоному чохлі;

- грошові кошти в сумі 2000 доларів США, купюрами номіналом 100 доларів США: KG50228531B, KG50228530B, LB95883512S, LF80355794B, PE29306378E, LC17271460A, ML15781131C, LK57788793C, LK57788733C, PB03813181C, LB46253734C, LK96170631E, LF26697724K, LB46253727C, LA29169045B, LA40918559A, LB46253726C, LK57788792C, PF54162161I, PB88740302I, грошові кошти в сумі 85000 гривень купюрами номіналом 1000 гривень в кількості 43 шт.: ГС9449774, БН5112052, БН5112044, БК2954195, БК2954189, БК2954196, АМ1761730, АМ1761729, АБ4942865, АТ8647191, ЕА6258274, АТ3464647, АД9629405, БЛ6350902, ГС9449778, ГС9449777, ЯБ7235161, АТ5954713, БП3303364, ГС9441166, АЕ9420478, ЯБ5234548, БР7052960, БН7642066, АК6106958, БК2954190, АИ0341190, АГ4554139, БН1423612, БН9075479, БЛ8067640, БЛ1324231, АП3319061, АЄ3987057, ЯБ2026223, ЕБ3988608, АВ4937043, БА8213277, АЖ2311019, ЕБ9094094, ЕА6578531, АВ7652509, БП7160528, купюрами номіналом 500 гривень в кількості 82 шт.: БВ6853122, ВГ2362274, ЛИ1751355, АА2390582, МБ1902842, ЛБ1705455, ЗИ5993251, ВЗ7039570, УЗ9563263, УД9612535, СД9561748, ЛГ3282052, СБ3453626, ЄЕ2877547, ЕИ1647227, ЄЗ8377680, ВЖ0534435, АМ2932859, ЄВ3166192, АА6542700, АП5369468, ЄБ9307577, УЖ9454463, ХЄ9315894, ХЄ4587329, ВЖ4387928, ЄЄ8326624, АП2441058, ЄЄ4039060, ФБ1253262, ЛЗ1214536, АГ1034391, ЕЗ5816738, ГА4089539, ЕЖ2922987, ЄВ7427157, ЄБ8326143, ЄБ8326148, ЄБ8326155, ЄБ8326102, ЄБ8326161, ЄБ8326160, ЄБ8326159, ЄБ8326168, ЄБ8326157, ЄА5833327, ЄА5833325, ЕИ0750972, ЕИ0750974, ЕИ0750971, ЕИ0750975, ЕИ0750977, ЕИ0750973, ЕИ0750978, ЗА9199742, ЗД5739934, МБ6073541, АН4315965, ГВ5198765, ГВ5198769, ГВ5198768, АК8092590, ВИ8578928, ЕВ5232785, ЕГ3162469, АЕ4997337, ХЄ9271629, ХБ5995948, ВЄ3009993, ЕЗ8551409, СГ8474706, ЄЄ8347491, ЕЕ5736352, ЄИ3470074, ХЗ1984414, БА6184167, АА8400422, ЄВ5765372, ЕГ3991067, ЄЕ5358955, ЄГ8344495, ГВ5198766, купюрами номіналом 200 гривень в кількості 5 шт.: ЄЕ5700041, ГА2903314, ДЄ5124756, ГБ2563784, АС4984206, - залишити без змін, а апеляційну скаргу представника власника майна ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_7 , -залишити без задоволення.

Ухвала апеляційного суду є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

__________________ ______________________ ____________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4