Провадження № 1-кп/344/1071/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 серпня 2024 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого-судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

та захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Мукачево Закарпатської області, українця, громадянина України, зареєстрованого по АДРЕСА_1 , з неповною середньою освітою, не працюючого, проживаючого в цивільному шлюбі, раніше неодноразово судимого, востаннє вироком Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області за ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 186, ч. 2 ст. 187 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 8 років 6 місяців, РНОКПП суду не відомий,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_5 маючи не зняту та не погашену у встановленому законом порядку судимість на шлях виправлення та перевиховання не став, вчинив новий умисний злочин - тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, що спричинило смерть потерпілого, за наступних обставин.

Так, 16 лютого 2024 року у вечірню пору доби ОСОБА_5 спільно з ОСОБА_7 та ОСОБА_8 перебували по місцю проживання останнього в приміщенні будинку АДРЕСА_2 , де розпивали алкогольні напої. В період часу з 01год. 00хв. до 02год. 30 хв. 17 лютого 2024 року під час розпивання спиртного ОСОБА_5 вступив в словесний конфлікт з ОСОБА_8 , який виник раптово на ґрунті особистих неприязних відносин, під час якого у ОСОБА_5 виник умисел на спричинення тяжких тілесних ушкоджень останньому. Реалізовуючи злочинний умисел, направлений на спричинення ОСОБА_8 тяжких тілесних ушкоджень, ОСОБА_5 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та свідомо бажаючи їх настання, наніс ОСОБА_8 ряд цілеспрямованих ударів руками в область голови, від яких останній упав на підлогу. Після цього ОСОБА_5 продовжив наносити йому удари руками і ногами по голові та тулубу. Не даючи можливості підвестися ОСОБА_8 з підлоги ОСОБА_5 , з метою довести свій злочинний умисел до кінця, схопив дерев`яну табуретку та наніс нею ОСОБА_8 два цілеспрямованих удари в життєво важливу ділянку тіла голову. Внаслідок своїх злочинних дій ОСОБА_5 спричинив ОСОБА_8 закриту тупу травму грудної клітки з крововиливами по передній поверхні грудної клітки: зліва між пригрудинною та середньо-ключичною лініями в проекції другого міжреберного проміжку, справа в проекції 6, 7, 8, 9-го міжреберних проміжків між середньо-ключиною та задньо-пахвовою лініями та зліва в проекції 5-9-го міжреберних проміжків переривчастий крововилив між середньо-ключичною та задньо-пахвовою лініями, переломами: 3-го ребра справа по середньо-пахвовій лінії, 6-го ребра справа по середньо-ключичній лінії, 7-го ребра справа між передньо-пахвовою та середньо-пахвовою лініями, 7, 8-го ребер справа по середньо-ключичній лінії в ділянці хрящової частини ребер, 8-го ребра справа між задньо-пахвовою та середньо-пахвовою лініями, 9-го ребра справа по лопатковій лінії та задньо-пахвовій лініях, 10-го ребра справа по лопатковій лінії, 11, 12-го ребер справа між лопатковою та прихребтовою лініями, 8, 10-го ребер справа між лопатковою та прихребтовою лініями, 3-го ребра зліва між задньо-пахвовою та лопатковою лініями, 6-го ребра зліва між передньо-пахвовою та середньо-ключичною лініями, 7-го ребра зліва по передньо-пахвовій лінії та між лопатковою та задньо-пахвовою лініями, 8-го ребра зліва між лопатковою та задньо-пахвовою лініями, по середньо-пахвовій лінії, по передньо-пахвовій лінії, 9-го ребра зліва між лопатковою та задньо-пахвовою лініями та між передньо-пахвовою та середньо-ключичною лініями, 10-го ребра зліва між лопатковою та задньо-пахвовою лініями та між задньо-пахвовою та середньо-пахвовою лініями, 11-го ребра зліва між лопатковою та задньо-пахвовою лініями та міжлопатковою та прихребтовою лініями, крововиливом під пристінкову плевру справа в проекції 7-12-го міжреберних проміжків між прихребтовою та передньо-пахвовою, крововиливом під пристінкову плевру 3-го міжреберного проміжку зліва між задньо-пахвовою та лопатковою лініями, крововиливом під пристінкову плевру зліва в проекції 7-12-го ребер зліва між прихребтовою та передньо-пахвовою лініями, з розривами пристінкової плеври: справа в проекції переломів 8, 9, 10-го ребра по середньо-пахвовій лінії та зліва в проекції переломів 6, 8, 9-го ребра по лопатковій лінії, крововиливами в плевральні порожнини (праву біля 20 мл. рідкої крові темно-червоного кольору, ліву 25 мл. рідкої крові темно-червоного кольору); рвано-забійні рани в ділянках голови, садна в ділянках голови, синці в ділянках голови, підконюктивальні крововиливи обох очних яблук, крововиливи під слизову оболонку губ, синці в ділянках лівої кисті правого передпліччя та кисті, синець в ділянці живота та садно в ділянці правого стегна, крововиливи в м`які тканини голови та передньої черевної стінки. В загальному ОСОБА_9 .В спричинив потерпілому ОСОБА_8 не менше 13-16 ударів в ділянки голови, не менше 3-9 ударів в ділянки грудної клітки, не менше 4 ударів в ділянку лівої кисті, не менше 7 ударів в ділянки правої руки, не менше 1 удару в ділянку живота, не менше 1 удару в ділянку стегна. Внаслідок отриманих тілесних ушкоджень, а саме закритої тупої травми голови, грудної клітки, живота, обох рук та правої ноги з множинними двобічними переломами ребер з крововиливами в плевральні порожнини, рвано-забійними ранами та саднами в ділянках голови, синцями в ділянках голови, живота, обох рук, садном в ділянці правої ноги, що призвело до розвитку тяжкого травматичного шоку, ОСОБА_8 помер за місцем проживання. Після спричинення тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_5 покинув місце події.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення визнав повністю та беззастережно, не оспорюючи кваліфікацію підтвердив всі без винятку викладені в обвинувальному акті обставини та суду пояснив, що 16 числа він пішов на квартиру до ОСОБА_10 , де вони спільно вживали алкогольні напої. Згодом між ними виник конфлікт, під час якого вони висловлювалися нецензурною лексикою. Після цього він почав бити ОСОБА_11 руками та ногами по тілу, а також табуреткою по голові. ОСОБА_12 був ще живий. Потім він пішов з місця події, а 17 числа його затримали в іншому житлі. Шкодує, що так сталося. У вчиненому щиро каявся, просив у потерпілої вибачення та просив суд суворо його не карати.

Потерпіла ОСОБА_4 суду пояснила, що ОСОБА_8 був її батьком, а обвинуваченого ОСОБА_5 вона не знає. В ніч з 16 на 17 лютого 2024 року її вдома за адресою: АДРЕСА_2 , не було. Була мама в одному будинку, а батько в іншому. Мама їй розповіла, що прийшли цигани і вона викликала поліцію, однак батько сказав, щоб вони лишалися, бо були з малими дітьми і поліція поїхала. Під ранок наступного дня близько 09год. мама подзвонила їй та повідомила, що батька вбили. Мама також розповідала, що в ту ніч близько 03год. був шум і всі вже йшли. Труп батька виявив його брат ОСОБА_13 і тоді була швидка. Обвинувачений ОСОБА_5 забрав в неї та молодшої сестри батька, тому просила суворо його покарати.

На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України за згодою всіх учасників судового провадження судом встановлено порядок дослідження доказів в даному кримінальному провадженні та визнано недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються і визнаються самим обвинуваченим. Суд обмежився допитом обвинуваченого, дослідженням письмових доказів, які характеризують його особу, дають можливість вирішити долю речових доказів та питання процесуальних витрат. При цьому судом з`ясовано, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позиції немає, а також їм зрозуміло, що вони у такому разі будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Відтак суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення знайшла своє підтвердження та кваліфікує його дії за ч. 2 ст. 121 КК України, як умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння, що спричинило смерть потерпілого.

Згідно з ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, а відповідно до ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд враховує: ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином; дані про особу винного; його вік; стан здоров`я та його майновий стан; він не працює; проживає в цивільному шлюбі; на обліку в лікарів психіатра та нарколога він не перебуває; раніше неодноразово судимий, востаннє вироком Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області за ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 187,ч. 2 ст. 187 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 8 років 6 місяців, яке повністю відбуте.

Обставинами, які пом`якшують покарання, суд визнає повне та беззастережне визнання вини, щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставиною, яка обтяжує покарання, є вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

Отже, враховуючи вищенаведене, думку прокурора, який просив призначити обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі на строк 9 років, потерпілої, яка просила призначити обвинуваченому суворе покарання, обвинуваченого, який просив суворо не карати, та захисника, який просив призначити мінімальне покарання у виді позбавлення волі на строк 7 років, суд, виходячи з принципу індивідуалізації покарання вважає, що обвинуваченому ОСОБА_5 слід призначити покарання у виді позбавлення волі у межах санкцій ч. 2 ст. 121 КК України, і таке покарання буде достатнім, справедливим та необхідним для його виправлення, а також для запобігання вчиненню нових злочинів як ним, так і іншими особами.

В той же час судом не встановлено достатніх об`єктивних та правових підстав для застосування щодо ОСОБА_5 в даному кримінальному провадженні положень ст. 69 та ст. 75 КК України.

Цивільний позов не заявлявся.

Процесуальні витрати покласти на обвинуваченого, а долю речових доказів вирішити відповідно до ст. 100 КПК України, арешт, накладений на майно, - скасувати.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 373, 374, 615 Кримінального процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В :

ОСОБА_14 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 Кримінального кодексу України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 8 (вісім) років 6 (місяців).

Строк відбуття покарання ОСОБА_5 рахувати з часу його фактичного затримання, тобто з 17 лютого 2024 року.

Відповідно до ст. 72 Кримінального кодексу України в строк відбуття покарання ОСОБА_5 зарахувати термін його попереднього ув`язнення з 17 лютого 2024 року до дня набрання вироком суду законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Обраний щодо обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжний захід у виді тримання під вартою до набрання вироком законної сили залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_5 в дохід держави 116453 (сто шістнадцять тисяч чотириста п`ятдесят три) гривні 17 копійок процесуальних витрат в кримінальному провадженні за проведення експертиз.

Речові докази:

- взірці букального епітелію, відбитки пальців рук, змиви з рук та зрізи нігтьових пластин з рук, скляні пляшки, пластикові пляшки, скляні кружки, скляні чарки та один полімерний стаканчик, сліди пальців рук, змиви, фрагменти мобільного телефону марки «iPhone», навушники чорного кольору, вирізки тканин, наволочка, слід взуття, простирадло, недопалки, дерев`яна табуретка (постанова слідчого від 17 лютого 2024 року, а.п.111-113 т.1), - знищити;

- футболка сірого кольору, змиви з рук, зрізи нігтьових пластин, біологічні зразки, взірець крові, сліди пальців рук (постанова слідчого від 17 лютого 2024 року, а.п.114 т.1), - знищити;

- взірець крові (постанова слідчого від 19 лютого 2024 року, а.п.119-120 т.1), - знищити;

- штани спортивні чорного кольору з надписами білого кольору на боковій поверхні лівої штанини, штани синього кольору з надписом «NIКЕ», кофту чорного кольору, футболку сірого кольору з плямами речовини бурого кольору, куртку чорного кольору з емблемою коричневого кольору з надписом «NAKETANO» та черевики чорного кольору (постанова слідчого від 17 лютого 2024 року, а.п.115-116 т.1), - повернути обвинуваченому ОСОБА_5 ;

- цифрові носії інформації (постанова слідчого від 19 червня 2024 року, а.п.117-118 т.1), - зберігати в матеріалах кримінального провадження сторони обвинувачення.

Арешт, накладений на майно відповідно до ухвал слідчих суддів Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 19 лютого 2024 року (справа № 344/3020/24) та від 20 лютого 2024 року (справа № 344/3021/24), - скасувати.

Вирок може бути оскаржено з урахуванням вимог ч. 2 ст. 394 Кримінального процесуального кодексу України шляхом подачі апеляційної скарги до Івано-Франківського апеляційного суду через Івано-Франківський міський суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Копію вироку вручити обвинуваченому та прокурору негайно після його проголошення, інші учасники мають право отримати його копію.

Головуючий-суддя ОСОБА_15