11.09.2024
Справа № 642/5195/24
Провадження № 1-кс/642/2957/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 вересня 2024 року Ленінський районний суд міста Харкова у складі:

слідчого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду клопотання прокурора відділу Харківської обласної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні за №0000670 від 02.05.2024 за підозрою ОСОБА_4 та ОСОБА_5 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст. 307 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

До Ленінського районного суду м.Харкова надійшло клопотання прокурора відділу Харківської обласної прокуратури ОСОБА_3 , про арешт майна у кримінальному провадженні за №0000670 від 02.05.2024 за підозрою ОСОБА_4 та ОСОБА_5 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст. 307 КК України.

В обґрунтування клопотання прокурор зазначив, що слідчими другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Харкові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000670 від 02.05.2024 за підозрою ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст. 307 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 відповідно до наказу начальника Державної установи «Харківська виправна колонія №43» (надалі ДУ «Харківська виправна колонія №43») №63/ОС-20 від 24.03.2020 призначений на посаду молодшого інспектора відділу нагляду і безпеки ДУ «Харківська виправна колонія №43».

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів» правоохоронні органи органи прокуратури, Національної поліції, служби безпеки, Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, Національне антикорупційне бюро України, органи охорони державного кордону, органи доходів і зборів, органи і установи виконання покарань, слідчі ізолятори, органи державного фінансового контролю, рибоохорони, державної лісової охорони, інші органи, які здійснюють правозастосовні або правоохоронні функції.

Таким чином, ОСОБА_5 , який займає посаду молодшого інспектора відділу нагляду і безпеки ДУ «Харківська виправна колонія №43», є працівником правоохоронного органу органів і установ виконання покарань.

У відповідності до ст. 19 Конституції України органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи, зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 1 Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними» визначено, що незаконний обіг наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів це - діяння з: культивування рослин, включених до Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, розроблення, виробництва, виготовлення, зберігання, перевезення, пересилання, придбання, збуту, ввезення на територію України, вивезення з території України, транзиту через територію України, використання, знищення наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, що здійснюються з порушенням законодавства про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори.

Згідно з вимогами ст. ст. 25-28 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» придбання, виготовлення, зберігання та перевезення фізичними особами наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів у будь-яких кількостях в цілях, не передбачених зазначеним Законом, забороняється.

Відповідно до вимог ст. 18 Закону України «Про Державну кримінально-виконавчу службу України» посадові особи і службові особи органів і установ виконання покарань зобов`язані забезпечувати правопорядок, додержання вимог режиму, правил внутрішнього розпорядку в установах виконання покарань, слідчих ізоляторах і на прилеглих до них територіях та вимагати від засуджених і осіб, узятих під варту, інших осіб виконання ними обов`язків, установлених законом; запобігати вчиненню кримінальних правопорушень та дисциплінарних проступків в органах і установах виконання покарань та слідчих ізоляторах; виявляти причини та умови, що сприяють вчиненню кримінальних правопорушень і порушень режиму в установах виконання покарань і слідчих ізоляторах, а також вчиненню кримінальних правопорушень засудженими до покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, вживати в межах своїх повноважень заходів до їх усунення.

Відповідно до п. 3 розділу ІІ Правил внутрішнього розпорядку установ виконання покарань, затвердженого наказом Міністерства юстиції України №2823/5 від 28.08.2018, засудженим забороняється вживати спиртні напої, наркотичні засоби, психотропні речовини або їх аналоги чи інші одурманюючі засоби.

Проте, в порушення вищезазначених вимог законодавства, ОСОБА_5 , будучи працівником правоохоронного органу та займаючи вищевказану посаду, діючи умисно, тобто усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, вчинив незаконне придбання, зберігання, перевезення з метою збуту, а також незаконний збут наркотичного засобу в місця позбавлення волі, за попередньою змовою групою осіб.

Так, ОСОБА_5 з метою власного незаконного збагачення, маючи злочинний умисел на вчинення дій, пов`язаних з незаконним обігом наркотичних засобів, а саме на незаконний збут наркотичних засобів, обіг яких заборонено згідно з чинним законодавством України, розуміючи переваги вчинення цих злочинів за попередньою змовою групою осіб, вирішив підшукати співучасника для їх вчинення.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_5 на початку травня 2024 року, більш точний час в ході досудового розслідування не встановлений, звернувся із вказаною пропозицією до раніше знайомого ОСОБА_4 , обіймаючого посаду інспектора відділу нагляду і безпеки ДУ «Харківська виправна колонія №43», який на пропозицію ОСОБА_5 погодився.

Отримавши згоду ОСОБА_4 на участь у скоєнні злочинів, пов`язаних із систематичним незаконним обігом наркотичних засобів, з метою отримання грошових коштів, ОСОБА_5 запропонував здійснювати незаконний збут наркотичних засобів засудженим особам на території ДУ «Харківська виправна колонія №43», за адресою: м. Харків, вул. Таджицька, 17.

Одержані від незаконного збуту наркотичних засобів грошові кошти ОСОБА_5 та ОСОБА_4 планували розподіляли між собою у заздалегідь обумовлених частинах з урахуванням вартості витрачених коштів, необхідних для придбання наркотичних засобів, розмір яких в ході проведення досудового розслідування не встановлений.

У подальшому, ОСОБА_5 і ОСОБА_4 , діючи в групі за попередньою змовою, маючи єдиний злочинний умисел, направлений на незаконне придбання, зберігання, перевезення з метою збуту, а також збут наркотичних засобів, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, 25.08.2024 запропонували засудженому ОСОБА_7 перерахувати на підконтрольну ОСОБА_4 банківську картку № НОМЕР_1 грошові кошти в сумі 4000 гривень, з метою подальшого незаконного придбання, незаконного пронесення до охоронюваної зони зазначеної державної установи виконання покарань та незаконного збуту ОСОБА_7 наркотичного засобу канабісу.

26.08.2024 о 12:33 год. ОСОБА_8 , якого працівники правоохоронних органів залучили до конфіденційного співробітництва при проведенні контролю за вчиненням злочину з метою перевірки намірів ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , через термінал самообслуговування, який розташований в торгівельному центрі «Таврія В» за адресою: АДРЕСА_1 , здійснив готівкове поповнення наданої ОСОБА_5 та ОСОБА_4 банківської картки № НОМЕР_1 на загальну суму 4000 гривень в якості оплати за придбання наркотичного засобу - канабісу.

Після зарахування грошових коштів на банківську картку, ОСОБА_5 , в період часу з 26.08.2024 по 29.08.2024 (більш точний час не встановлено), за невстановлених досудовим розслідуванням обставин та у невстановленому місці, незаконно придбав у невстановленої особи та незаконно зберігав при собі наркотичний засіб канабіс, масою 8,7481 грама, який в подальшому передав ОСОБА_4 для його переміщення до ДУ «Харківська виправна колонія №43» та збуту засудженому ОСОБА_7 .

Продовжуючи реалізацію спільного з ОСОБА_5 злочинного умислу на збут наркотичного засобу в місцях позбавлення волі, діючи з корисливих мотивів, ОСОБА_4 помістив вказаний наркотичний засіб канабіс, масою 8,7481 грама, до пластикового тубусу білого кольору з-під лікарського засобу з етикеткою синьо-блакитного кольору та 29.08.2024 незаконно заніс його на охоронювану територію ДУ «Харківська виправна колонія №43» за адресою: м.Харків, вул. Таджицька, 17.

В цей же день, завершуючи свої злочинні корисні дії, ОСОБА_4 діючи за попередньою змовою в групі з ОСОБА_5 , приблизно о 13:21, під час несення служби, в підсобному приміщенні кабінету для проведення телефонних розмов засуджених ДУ «Харківська виправна колонія №43», за адресою: АДРЕСА_2 , зустрівся із засудженим ОСОБА_9 і незаконно збув наркотичний засіб, передавши останньому пластиковий тубус білого кольору з-під лікарського засобу з етикеткою синьо-блакитного кольору, в якому відповідно до висновку експерта №СЕ-19/121-24/25340-НЗПРАП від 02.09.2024 містився наркотичний засіб канабіс, який віднесений до наркотичних засобів та рослин, обіг яких обмежено. Маса канабісу в перерахунку на суху речовину 8,7481 грама.

Гроші, отримані від вищевказаних злочинних дій, ОСОБА_5 та ОСОБА_4 звернули на свою користь, розподіливши їх між собою у попередньо визначених частинах, розмір яких у ході досудового слідства не встановлений.

Таким чином, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, а саме незаконному придбанні, зберіганні з метою збуту, а також незаконному збуті наркотичних засобів у місцях позбавлення волі, вчинених повторно за попередньою змовою групою осіб.

Крім того, ОСОБА_5 і ОСОБА_4 , діючи повторно в групі за попередньою змовою, маючи єдиний злочинний умисел, направлений на незаконне придбання, зберігання, перевезення з метою збуту, а також збут наркотичних засобів, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, 31.08.2024 запропонували засудженому ОСОБА_7 перерахувати на підконтрольну ОСОБА_4 банківську картку № НОМЕР_1 грошові кошти в сумі 5000 гривень, з метою подальшого незаконного придбання, незаконного пронесення до охоронюваної зони зазначеної державної установи виконання покарань та незаконного збуту ОСОБА_7 наркотичного засобу канабісу.

01.09.2024 о 11:23 год. ОСОБА_8 , якого працівники правоохоронних органів залучили до конфіденційного співробітництва при проведенні контролю за вчиненням злочину з метою перевірки намірів ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , через термінал самообслуговування, який розташований за адресою: АДРЕСА_3 , здійснив готівкове поповнення наданої ОСОБА_5 та ОСОБА_4 банківської картки № НОМЕР_1 на загальну суму 5000 гривень в якості оплати за придбання наркотичного засобу - канабісу.

Після зарахування грошових коштів на банківську картку, ОСОБА_5 , в період часу з 01.09.2024 по 06.09.2024 (більш точний час не встановлено), за невстановлених досудовим розслідуванням обставин та у невстановленому місці, незаконно придбав у невстановленої особи та незаконно зберігав при собі наркотичний засіб канабіс, масою 21,2986 грама, який в подальшому передав ОСОБА_4 для його переміщення до ДУ «Харківська виправна колонія №43» та збуту засудженому ОСОБА_7 .

Продовжуючи реалізацію спільного з ОСОБА_5 злочинного умислу на збут наркотичного засобу в місцях позбавлення волі, діючи з корисливих мотивів, ОСОБА_4 помістив вказаний наркотичний засіб канабіс, масою 21,2986 грама, до полімерного пакунку та 06.09.2024 незаконно заніс його на охоронювану територію ДУ «Харківська виправна колонія №43» за адресою: м.Харків, вул. Таджицька, 17.

В цей же день, завершуючи свої злочинні корисні дії, ОСОБА_4 діючи за попередньою змовою в групі з ОСОБА_5 , приблизно о 07:50, під час несення служби, в підсобному приміщенні кабінету для проведення телефонних розмов засуджених ДУ «Харківська виправна колонія №43», за адресою: АДРЕСА_2 , зустрівся із засудженим ОСОБА_9 і незаконно збув наркотичний засіб, передавши останньому полімерний пакет, в якому відповідно до висновку експерта №СЕ-19/121-24/26166-НЗПРАП від 06.09.2024 містився наркотичний засіб канабіс, який віднесений до наркотичних засобів та рослин, обіг яких обмежено. Маса канабісу в перерахунку на суху речовину 21,2986 грама.

Гроші, отримані від вищевказаних злочинних дій, ОСОБА_5 та ОСОБА_4 звернули на свою користь, розподіливши їх між собою у попередньо визначених частинах, розмір яких у ході досудового слідства не встановлений.

Таким чином, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, а саме незаконному придбанні, зберіганні з метою збуту, а також незаконному збуті наркотичних засобів у місцях позбавлення волі, вчинених повторно за попередньою змовою групою осіб.

06.09.2024 проведено обшук за місцем проживання ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_4 , в ході якого вилучено: ваги; сумку бежевого кольору; залишки речовини рослинного походження зеленого кольору, які висипалися із сумки бежевого кольору на ковер; три паперові згортки із залишками речовини рослинного походження зеленого кольору; сріблястий портсигар, у якому знаходяться мундштук та залишки речовини рослинного походження зеленого кольору; коробку з-під взуття рожевого та білого кольорів, в якій знаходиться речовина рослинного походження зеленого кольору з різким запахом; кришку від паперової коробки із залишками речовини рослинного походження зеленого кольору.

Відповідно до положень ст.170 Кримінального процесуального кодексу України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру, або може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб, юридичної особи або для забезпечення цивільного позову. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Метою арешту майна є забезпечення кримінального провадження, забезпечення цивільного позову у кримінальному провадженні, забезпечення конфіскації або спеціальної конфіскації. Арештованим може бути майно, яким володіє, користується чи розпоряджається підозрюваний, обвинувачений, засуджений, треті особи, юридична особа, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру за рішенням, ухвалою суду, слідчого судді. Підставою арешту майна є наявність ухвали слідчого судді чи суду за наявності сукупності підстав чи розумних підозр вважати, що майно є предметом, доказом злочину, засобом чи знаряддям його вчинення, набуте злочинним шляхом, є доходом від вчиненого злочину або отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину.

Вищевказане майно є доказами у кримінальному провадженні та відповідає критеріям ст.98 КПК України.

Вилучені в ході обшуку предмети оглянуті слідчим під час обшуку та визнані речовими доказами. Вилучені банківські картки та мобільні телефони містять доказову інформацію. Крім того, під час досудового розслідування необхідно перевірити шляхи придбання ОСОБА_5 наркотичних засобів. Також санкція статті, за якою підозрюється ОСОБА_5 передбачає конфіскацію майна. Також, вилучена речовина може містити у своєму складі наркотичні засоби.

Орган досудового розслідування має підстави вважати, що вилучене майно, відповідає вимогам ст.170 Кримінального процесуального кодексу України.

Вищевказане майно вилучене під час обшуку визнано у кримінальному провадженні речовими доказами, у зв`язку із тим, що воно відповідає критеріям ст.98 Кримінального процесуального кодексу України, а саме: речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Враховуючи викладене, з метою забезпечення збереження речових доказів, виникла необхідність у накладенні арешту на зазначене майно у кримінальному провадженні.

У зв`язку із тим, що речі і документи зберегли на собі сліди злочинів, та містять інші дані, які будуть використані як доказ факту і обставин, що встановлюються під час розслідування кримінального провадження, постановою слідчого від 07.09.2024 вони визнані речовими доказами.

Зазначені виявлені речі та документи потребують подальшої перевірки шляхом детального огляду, аналізу отриманої інформації та перевірки шляхом проведення подальших слідчих (розшукових) дій, дослідження з участю спеціалістів, забезпечення проведення судових експертиз.

У судове засідання прокурор ОСОБА_3 не з`явився, подав заяви про розгляд клопотання за його відсутності.

ОСОБА_5 перебуває під вартою.

Захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_10 до суду також не прибув, звернувся із заявою в якій просив розглядати клопотання прокурора про арешт майна без участі підозрюваного ОСОБА_5 та його захисника.

На підставі ч.4 ст.107 КПК України, враховуючи неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання, вважає його обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається з наданих матеріалів, слідчими другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Харкові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000670 від 02.05.2024 за підозрою ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст. 307 КК України.

На підставі ухвали слідчого судді Ленінського районного суду м.Харкова від 30.08.2024, 06 вересня 2024 проведено обшук за місцем проживання ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_4 , в ході якого вилучено: ваги; сумку бежевого кольору; залишки речовини рослинного походження зеленого кольору, які висипалися із сумки бежевого кольору на ковер; три паперові згортки із залишками речовини рослинного походження зеленого кольору; сріблястий портсигар, у якому знаходяться мундштук та залишки речовини рослинного походження зеленого кольору; коробку з-під взуття рожевого та білого кольорів, в якій знаходиться речовина рослинного походження зеленого кольору з різким запахом; кришку від паперової коробки із залишками речовини рослинного походження зеленого кольору.

Постановою старшого слідчого другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Харкові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві ОСОБА_11 від 06.09.2024 вищезазначені речі визнані речовими доказами у кримінальному провадження, так як зберегли на собі сліди вчиненого злочину та мають доказове значення у кримінальному упровадженні.

Відповідно до ст. 131 КПК України, арешт майна є заходом забезпечення кримінального провадження.

Згідно з ч. 7 ст. 237 КПК України вилучені речі та документи, що не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Відповідно до ч. 1 ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Згідно ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Арешт майна допускається з метою забезпечення:1) збереження речових доказів;2) спеціальної конфіскації;3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Згідно з ч. 5 ст. 171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

Згідно з ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених п.п. 3, 4 ч. 2 ст. 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п. 4 ч. 2 ст. 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження. 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, яка його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу (ч. 1 ст. 173 КПК України).

Прокурором доведено, що зазначене вище вилучене майно, має суттєве значення для встановлення обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, тому повернення вищевказаних речей може призвести до їх знищення, втрати, пошкодження або інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, з метою встановлення всіх обставин кримінального правопорушення.

Враховуючи те, що прокурорм надано достатньо доказів, що вказані речі мають доказове значення для даного кримінального провадження, а також під час досудового розслідування може виникнути необхідність у проведенні судових експертиз і незастосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна може перешкодити кримінальному провадженню, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність задоволення клопотання на накладення арешту на вказані вилучені речі.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 131, 132, 167, 170, 171-173 КПК України, слідчий суддя,

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора відділу Харківської обласної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні за №0000670 від 02.05.2024 за підозрою ОСОБА_4 та ОСОБА_5 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст. 307 КК України задовольнити.

Накласти арешт на майно, що належить підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вилученого в ході проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_4 , а саме: ваги; сумку бежевого кольору; залишки речовини рослинного походження зеленого кольору, які висипалися із сумки бежевого кольору на ковер; три паперові згортки із залишками речовини рослинного походження зеленого кольору; сріблястий портсигар, у якому знаходяться мундштук та залишки речовини рослинного походження зеленого кольору; коробку з-під взуття рожевого та білого кольорів, в якій знаходиться речовина рослинного походження зеленого кольору з різким запахом; кришку від паперової коробки із залишками речовини рослинного походження зеленого кольору.

Визначити місцем зберігання вилучених предметів камеру зберігання речових доказів ТУ ДБР у м. Полтаві.

Визначити місцем зберігання вилучених наркотичних засобів камеру для зберігання наркотичних засобів ГУНП в Харківській області.

Підозрюваний, його захисник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Ухвала слідчого судді про арешт майна підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1