Провадження №1-кп/523/1502/24
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 жовтня 2024 року м. Одеса

Суворовський районний суд міста Одеси у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

за участю: секретаря судового засідання - ОСОБА_2

прокурора Суворовської окружної прокуратури м.Одеси - ОСОБА_3

захисника - ОСОБА_4

обвинуваченої - ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду обвинувальний акт від 26.09.2024 року й додані до нього документи у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000375 від 27.08.2024 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м.Донецьк, громадянки України, із вищою освітою, заміжньої, працюючої провідником пасажирських вагонів ЛВЧД-3 ДП «Одеська залізниця», зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимої,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.111-1, ч.1 ст.436-2 КК України, а також угоду про визнання винуватості від 26.09.2024 року, укладену між вказаною обвинуваченою в присутності захисника та зазначеним прокурором,

В С Т А Н О В И В:

Згідно з обвинувальним актом, обвинувачена ОСОБА_5 після початку широкомасштабного військового вторгнення російської федерації на територію України, у квітні 2023 року (точні дата і час досудовим розслідуванням не встановлені), будучи невдоволеною чинною державною владою в Україні, сповідувала антиукраїнську ідеологію і неприйняття державності України, була прихильником приєднання території України до російської федерації або створення на її території проросійських псевдодержавних утворень, підтримувала збройну агресію російської федерації проти України, визнавала її правомірною, усвідомлювала, що російська федерація здійснює широкомасштабну неспровоковану військову агресію і збройний напад проти України, у зв`язку з чим в Україні у встановленому законом порядку введено воєнний стан, виник злочинний умисел, направлений на провадження господарської діяльності у взаємодії з державою-агресором, незаконними органами влади, створеними на тимчасово окупованій території, у тому числі окупаційною адміністрацією держави-агресора, з метою досягнення нею поставлених цілей повалення державної влади в Україні, приєднання частини або всієї території України до російської федерації або створення на її території проросійського псевдодержавного утворення (утворень), влада у якому мала підпорядковуватись вищому військово-політичному керівництву російської федерації і бути керованою ним.

На виконання свого злочинного умислу, протягом квітня 2023 року (точні дата і час досудовим розслідуванням не встановлені), обвинувачена ОСОБА_5 , перебуваючи на території м.Донецьк, діючи умисно, маючи умисел на провадження господарської діяльності у взаємодії з державою-агресором, незаконними органами влади, створеними на тимчасово окупованій території, у тому числі окупаційною адміністрацією держави-агресора, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій і бажаючи настання шкідливих наслідків, зареєструвалась на облік як фізична особа підприємець (отримавши державний реєстраційний номер НОМЕР_1 ) у міжрайонній інспекції федеральної податкової служби №1 по ДНР за законодавством російської федерації на території м.Донецьк, з метою провадження роздрібної торгівлі у нестаціонарних торгових об`єктах і на ринках іншими товарами.

В подальшому, реалізуючи свій злочинний умисел, обвинувачена ОСОБА_5 з метою оренди торгового місця для здійснення роздрібної торгівлі господарськими товарами на території ринку «Меркурій» (м.Донецьк), 21.09.2023 року згідно заяви № 372 перерахувала зі свого банківського рахунку № НОМЕР_2 , відкритого в «ПАО «Промсвязьбанк»» (м.москва), грошові кошти у розмірі 2460,00 рублів на банківський рахунок отримувача «ГП «Рынки Донбасса» № НОМЕР_3 , відкритий в «ПАО «Промсвязьбанк»» (м.москва), яке є державним підприємством рф, розташовано за адресою: АДРЕСА_3 та є власністю суб`єктів рф.

При цьому, перераховуючи вказані грошові кошти в загальній сумі 2460,00 рублів, обвинувачена ОСОБА_5 усвідомлювала, що здійснює провадження господарської діяльності у взаємодії з державою-агресором, незаконними органами влади, створеними на тимчасово окупованій території, у тому числі окупаційною адміністрацією держави-агресора.

Крім того, 06.10.2023 року обвинувачена ОСОБА_5 , знаходячись за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 , діючи умисно, маючи умисел на виправдовування збройної агресії російської федерації проти України, розпочатої у 2014 році, будучи обізнаною щодо розпочатої у 2014 році збройної агресії російської федерації проти України, яка 24.02.2022 року набула характеру широкомасштабного військового вторгнення, усвідомлюючи злочинність своїх дій і бажаючи настання шкідливих наслідків у вигляді виправдовування збройної агресії російської федерації проти України, розпочатої у 2014 році, використовуючи власний мобільний телефон марки VIVO Y20, ІМЕІ: НОМЕР_4 , номер телефону НОМЕР_5 , будучи зареєстрованою в месенджері (сервісі для обміну голосовими, текстовими повідомленнями і медіафайлами) «Telegram» під іменем « ОСОБА_6 », прив`язаним до її номеру телефону НОМЕР_5 , в ході розмов за допомогою голосового спілкування у месенджері «Telegram» з невстановленою особою, яка використовує номер телефону НОМЕР_6 , збережений в пам`яті її мобільного телефону під іменем « ОСОБА_7 », повідомила вказаній невстановленій особі інформацію наступного змісту:

- 06.10.2023 року, о 07-49 годині - «…тут сейчас все гудят, что ракета прилетела в деревню, это самое, в село это под Харьковом. Триста человек погибло. Ой, ты знаешь, я не удивлюсь что это хохлы кинули, честно. Чтоб ажиотаж… Ну на войне ты ж понимаешь правды нету, однозначной… Кто б не кинул - один хер…».

Наступного дня, 07.10.2023 року, обвинувачена ОСОБА_5 на виконання свого злочинного умислу, знаходячись за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 , діючи умисно, маючи умисел на виправдовування, заперечення збройної агресії російської федерації проти України, розпочатої у 2014 році, виправдовування тимчасової окупації частини території України, будучи обізнаною щодо розпочатої у 2014 році збройної агресії російської федерації проти України, яка 24.02.2022 року набула характеру широкомасштабного військового вторгнення, усвідомлюючи злочинність своїх дій і бажаючи настання шкідливих наслідків у вигляді виправдовування, заперечення збройної агресії російської федерації проти України, розпочатої у 2014 році, виправдовування тимчасової окупації частини території України, використовуючи власний мобільний телефон марки VIVO Y20, ІМЕІ: НОМЕР_4 , номер телефону НОМЕР_5 , в ході голосового спілкування з невстановленою особою, яка використовує номер телефону НОМЕР_7 , збережений в пам`яті її мобільного телефону під іменем « ОСОБА_8 », повідомила вказаній невстановленій особі інформацію наступного змісту:

- 07.10.2023 року, о 14-17 годині - «… ОСОБА_9 это что такое? А я говорю: «как, а что вы хотели?» Вы ж бл*ть хотели сука. Почему как донецких все перевернули как удобно, понимаешь? Потому что люди сказали, мы-русскоязычные и россия нам не враг. А вы с 4-го года скакали, не знали под кого лечь и под кого переобуться и мы понимали, что нас это ждет впереди. На телевидении начали запрещать русские программы, приняли закон, понимаешь? Потому что на них давила это Америка, понимаешь? А тут же вот это слушала этого хера, господи, кого ж я слушала за ОСОБА_10 . У него же 92% подписал законов, чтоб вступить в ЕвроСоюз . У них уже было договорено все. Да, я пойду в ЕвроСоюз , туда-сюда. А они должны были дать 180 миллиардов на реконструкцию, чтобы под европейские стандарты все предприятия пере это самое, переделать, поняла, под европейские стандарты. А потом уже за месяц, до того как это.. они же говорят, этот хер с ЕвроСоюза.. У ЕвроСоюза проблемы, мы не можем. Он говорит, как, мы же договаривались. Это ваш выбор. А он тогда в 13-м году (неразборчиво). Я вот только в пять раз должен поднять коммуналку, а у нас уже в сколько раз поднялось? В 20? И это еще не конец ОСОБА_9, это еще не конец. Ты понимаешь ОСОБА_12 , я конечно все прекрасно понимаю, что когда начало лететь, все тут ой-ой-ой, ай-яй-яй, них*я себе мы несчастные, понимаешь, них*я себе мы тут все. Та нет извините, вы хотели, пожалуйста…»;

- 07.10.2023 року, о 14-17 годині - «…А вы с 4-го года скакали, не знали под кого лечь и под кого переобуться и мы понимали, что нас это ждет впереди. На телевидении начали запрещать русские программы, приняли закон, понимаешь? Потому что на них давила это Америка, понимаешь? А тут же вот это слушала этого хера, господи, кого ж я слушала за ОСОБА_10 . У него же 92% подписал законов, чтоб вступить в ЕвроСоюз . У них уже было договорено все. Да, я пойду в ЕвроСоюз , туда-сюда. А они должны были дать 180 миллиардов на реконструкцию, чтобы под европейские стандарты все предприятия пере это самое, переделать, поняла, под европейские стандарты. А потом уже за месяц, до того как это.. они же говорят, этот хер с ЕвроСоюза.. У ЕвроСоюза проблемы, мы не можем. Он говорит, как, мы же договаривались. Это ваш выбор. А он тогда в 13-м году (неразборчиво). Я вот только в пять раз должен поднять коммуналку, а у нас уже в сколько раз поднялось? В 20? И это еще не конец ОСОБА_9, это еще не конец. Ты понимаешь ОСОБА_9, я конечно все прекрасно понимаю, что когда начало лететь, все тут ой-ой-ой, ай-яй-яй, них*я себе мы несчастные, понимаешь, них*я себе мы тут все. Та нет извините, вы хотели, пожалуйста…»;

- 07.10.2023 року, о 14-17 годині - «…Фортеця Львив. Да, но уже ж это, официально заявили поляки, что на территорию Польши тогда упали русские, ой украинские ракеты. Они официально, я ОСОБА_13 , я слышу поляки, ну да, наверно С-300 наше упало. Так а зачем тогда вы кричите ай яй яй, какие пидо**сы москали бл*ть. Та там еще понимаешь ОСОБА_9 , вот я тебе честно хочу сказать, там еще неизвестно, потому что у меня лично еще ехала тетка с Часов Яра и она говорила: «Мы уже ко всему привыкли. Улетает-прилетает, хрен на него. Но не дай бог к нам едут корреспонденты, нас так ху*рят целую ночь, чтобы показать разрушения. Мы понимаем кто это. Русские бл*ть ху*рят? Нет, это украинская сторона.» Вот тебе пожалуйста ОСОБА_9. Просто все думают понимаешь, ну на войне правды нет, я все прекрасно понимаю, я все прекрасно понимаю…»;

- 07.10.2023 року, о 14-17 годині - «…Да ее не будет и через 50 лет. После французской революции прошло 200 лет и они сказали, что мы не готовы вам правду рассказать, почему она случилась и это самое. Поэтому ОСОБА_9, я тебе хочу сказать, знаешь, лучше держать нейтралитет, жалеть людей, сочувствовать обстановке, но греха хотя бы на душу не набираться. Но не дай бог еще ненависть еще в сердце таить. Мы этой пиздюлины от москалей заработали сами. И когда мне говорят, это наш выбор. Да нет, нет ОСОБА_9. Ты что хотела, то и делала со своей соседкой по площадке и тем более ты от нее зависимая была. От газа, от ресурса, от всего бл*ть. Экономически зависимая была, которая оттуда зарабатывала деньги. И сейчас они говорят, что когда русские были в Одессе тут такие эти самые были. Все пиз**ц, мы ж теперь все украинцы, пожалуйста. А че тут нет поляков? Чего тут нет итальянцев? Вы ж в Европы хотели? Кому вы там нах*й нужны? Вас уже там Европа выдыхла. Только здоровых и молодых оставлять, которые будут на них еба**ть за три копейки, потому что их никто работать там не будут…».

У вищезазначених висловлюваннях ОСОБА_5 міститься виправдовування, заперечення збройної агресії російської федерації проти України, розпочатої у 2014 році, виправдовування тимчасової окупації частини території України.

Таким чином, за обвинувальним актом, обвинуваченій ОСОБА_5 висунуто обвинувачення:

- у колабораційній діяльності, за кваліфікуючими ознаками провадження господарської діяльності у взаємодії з державою-агресором, незаконними органами влади, створеними на тимчасово окупованій території, у тому числі окупаційною адміністрацією держави-агресора;

- у виправдовуванні, визнанні правомірною, запереченні збройної агресії російської федерації проти України, глорифікації її учасників, за кваліфікуючими ознаками виправдовування, заперечення збройної агресії російської федерації проти України, розпочатої у 2014 році, виправдовування тимчасової окупації частини території України, тобто у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.111-1, ч.1 ст.436-2 КК України, відповідно.

На розгляд Суворовського районного суду м.Одеси із Одеської обласної прокуратури одночасно з обвинувальним актом від 26.09.2024 року з додатками до нього у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.111-1, ч.1 ст.436-2 КК України, надійшла також угода про визнання винуватості від тієї ж дати, укладена між зазначеною обвинуваченою в присутності її захисника - ОСОБА_4 з одного боку, та прокурором Суворовської окружної прокуратури м.Одеси ОСОБА_3 - з іншого.

Відповідно до означеної угоди про визнання винуватості та доданих до неї матеріалів, обвинуваченій ОСОБА_5 було роз`яснено її права, наслідки укладення цієї угоди та її невиконання, підстави та обмеження права оскарження обвинувального вироку, ухваленого за результатами затвердження угоди, й на додаток до цього - узгоджене питання призначення обвинуваченій покарання:

- за ч.4 ст.111-1 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 роки з позбавленням права обіймати посади в органах державної влади, державного управління, місцевого самоврядування чи органах, що надають публічні послуги на строк 10 років, без конфіскації майна;

- за ч.1 ст.436-2 КК України у виді позбавлення волі на строк 2 роки, із застосуванням положень ст.ст.70, 75, 77 цього ж Кодексу, тобто з призначенням остаточного покарання за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим покаранням та зі звільненням від відбування покарання з випробуванням, без конфіскації майна.

Обвинувачена ОСОБА_5 у підготовчому судовому засіданні повністю визнала свою провину в інкримінованих протиправних діяннях та, будучи ознайомленою судом зі своїми правами, умовами і наслідками затвердження угоди про визнання винуватості, передбаченими ст.ст.473-474 КПК України, підтвердила добровільність укладення угоди та наявність підстав для визнання винуватості, не оспорюючи при цьому час, місце, спосіб та мотиви вчиненого нею при наведених вище обставинах, а також докази, які містяться в матеріалах досудового розслідування.

Разом із тим, суд вважає, що винність обвинуваченої ОСОБА_5 у скоєнні нею кримінальних правопорушень, фактичні обставини яких нею та ніким із учасників процесу не оспорюються, об`єктивно та повністю підтверджується наявними в матеріалах досудового розслідування доказами, дослідження яких не здійснювалось в силу положень п.1 ч.3 ст.314, ч.2 ст.474, ст.475 КПК України.

При цьому, вияснивши правильність розуміння обвинуваченою ОСОБА_5 та іншими учасниками судового розгляду змісту вказаних обставин, а також роз`яснивши їм умови і наслідки затвердження угоди про визнання винуватості та ухвалення за результатами цього обвинувального вироку, суд упевнився в добровільності та істинності їх позиції, отримавши згоду на затвердження розглядуваної угоди з призначенням погодженого сторонами покарання.

Приймаючи до уваги наведені обставини, дослідженням обвинувального акта та угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_5 , судом встановлено, що зазначені процесуальні документи в цілому відповідають вимогам ст.ст.291, 472 КПК України та наведені в них обставини кримінальних правопорушень узгоджується з наданими в судовому засіданні поясненнями вказаної обвинуваченої, а відтак суд погоджується з кваліфікацією органом досудового розслідування умисних дій останньої за ч.4 ст.111-1 та ч.1 ст.436-2 КК України, як колабораційної діяльності, за кваліфікуючими ознаками провадження господарської діяльності у взаємодії з державою-агресором, незаконними органами влади, створеними на тимчасово окупованій території, у тому числі окупаційною адміністрацією держави-агресора, а також як виправдовування, визнання правомірною, заперечення збройної агресії російської федерації проти України, глорифікація її учасників, за кваліфікуючими ознаками виправдовування, заперечення збройної агресії російської федерації проти України, розпочатої у 2014 році, виправдовування тимчасової окупації частини території України.

Так, з огляду на ч.4 ст.111-1 КК України, кримінальна відповідальність за цією нормою закону настає за колабораційну діяльність, а саме за передачу матеріальних ресурсів незаконним збройним воєнізованим формуванням, створеним на тимчасово окупованій території та/або збройним чи воєнізованим формуванням держави-агресора, та/або за провадження господарської діяльності у взаємодії з державою-агресором, незаконними органами влади, створеними на тимчасово окупованій території, у тому числі окупаційною адміністрацією держави-агресора, що карається штрафом до десяти тисяч неоподаткованих мінімумів доходів громадян або позбавленням волі на строк від трьох до п`яти років, з позбавленням права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю на строк від десяти до п`ятнадцяти років та з конфіскацією майна.

Згідно з ч.1 ст.436-2 КК України, кримінальна відповідальність за цією нормою закону настає за виправдовування, визнання правомірною, заперечення збройної агресії російської федерації проти України, розпочатої у 2014 році, у тому числі шляхом представлення збройної агресії російської федерації проти України як внутрішнього громадянського конфлікту, виправдовування, визнання правомірною, заперечення тимчасової окупації частини території України, а також глорифікація осіб, які здійснювали збройну агресію російської федерації проти України, розпочату у 2014 році, представників збройних формувань російської федерації, іррегулярних незаконних збройних формувань, озброєних банд та груп найманців, створених, підпорядкованих, керованих та фінансованих російською федерацією, а також представників окупаційної адміністрації російської федерації, яку складають її державні органи і структури, функціонально відповідальні за управління тимчасово окупованими територіями України, та представників підконтрольних російській федерації самопроголошених органів, які узурпували виконання владних функцій на тимчасово окупованих територіях України, що карається виправними роботами на строк до двох років або пробаційним наглядом на строк до трьох років або позбавленням волі на той самий строк.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.65, ч.2 ст.50 КК України, особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення і попередження нових кримінальних правопорушень, та при призначенні покарання суду слід врахувати ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, а також слід виходити з того, що покарання має бути призначене відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу й у межах санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, яке передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення та має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого.

Частина 1 ст.33 КК України регламентує, що сукупністю кримінальних правопорушень визнається вчинення особою двох або більше кримінальних правопорушень, передбачених різними статтями або різними частинами однієї статті Особливої частини цього Кодексу, за жодне з яких її не було засуджено.

Наряду із означеним, ч.5 ст.65 КК України встановлює, що у випадку затвердження вироком угоди про примирення або про визнання вини суд призначає покарання, узгоджене сторонами угоди.

При сукупності кримінальних правопорушень суд, призначивши покарання (основне і додаткове) за кожне кримінальне правопорушення окремо, визначає остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим або шляхом повного чи часткового складання призначених покарань (ч.1 ст.70 КК України).

Отже, при призначенні покарання обвинуваченій ОСОБА_5 , суд враховує вимоги ст.ст.50, 65 КК України, ст.373, ч.1 ст.475 КПК України та умови розглядуваної угоди про визнання винуватості в частині узгодженого між її сторонами виду і розміру покарання зазначеній обвинуваченій, яке відповідає санкціям інкримінованих їй кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.111-1, ч.1 ст.436-2 КК України, що за приписами ст.12 цього ж Кодексу відносяться до категорії нетяжких злочинів, а також суд приймає до уваги особу обвинуваченої, її щире каяття, стан здоров`я та характеризуючі її особу дані.

За наданими до суду матеріалами кримінального провадження, обвинувачена ОСОБА_5 - раніше не судима; свою провину в суді за висунутим обвинуваченням визнала повністю; працює провідником пасажирських вагонів ЛВЧД-3 ДП «Одеська залізниця»; забезпечена місцем реєстрації та проживає на території м.Одеси; на обліку в КНП «Одеський обласний медичний центр психічного здоров`я» ООР не перебуває; добровільно і на виконання покладених на неї обов`язків за угодою про визнання винуватості перерахувала 150000 гривень на рахунок Збройних Сил України (згідно наданої в судовому засіданні стороною захисту квитанції до платіжної інструкції АТ «Ощадбанк» на переказ готівки №21 від 14.10.2024); зі слів - заміжня, а інкриміноване обвинуваченій діяння мало місце в період дії воєнного стану в державі.

В порядку ст.ст.66, 67 КК України, до обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченої ОСОБА_5 , як визначено у розглядуваному обвинувальному акті та з чим також погоджується й суд, слід віднести щире каяття обвинуваченої та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, а обставин, що обтяжують покарання останньої, протягом кримінального провадження не встановлено.

Частинами 2, 3 ст.75 КК України регламентовано, що суд приймає рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням у випадку затвердження угоди про примирення або про визнання вини, якщо сторонами угоди узгоджено покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження чи позбавлення волі на строк не більше п`яти років, а також узгоджено питання звільнення від відбування покарання з випробуванням та суд ухвалює рішення про звільнення засудженого від відбування призначеного покарання з випробуванням, у разі не вчинення останнім протягом визначеного судом іспитового строку нового кримінального правопорушення і виконання покладених на нього обов`язків. Тривалість іспитового строку та обов`язки, які покладаються на особу, звільнену від відбування покарання з випробуванням, визначаються судом.

Крім того, при вирішенні питання з призначення покарання у розглядуваному кримінальному провадженні, суд ураховує відсутність корисливого мотиву обвинуваченої ОСОБА_5 при вчиненні інкримінованих діянь, а також положення ст.77 КК України, які встановлюють, що у разі звільнення від відбування покарання з випробуванням додаткове покарання у виді конфіскації майна не призначається.

На підставі викладеного, при визначенні виду та міри покарання у даному кримінальному провадженні, ураховуючи приписи ч.5 ст.65, ч.1 ст.70, ч.ч.2, 3 ст.75, ст.77 КК України, наявність пом`якшуючих і відсутність обтяжуючих покарання обставин, суд доходить висновку про те, що покарання обвинуваченій ОСОБА_5 має відповідати узгодженим в угоді вимогам, з призначенням їй покарання в межах санкцій відповідних строків, встановлених ч.4 ст.111-1, ч.1 ст.436-2 означеного Кодексу та розглядуваною угодою про визнання винуватості, з призначенням остаточного покарання за правилами ч.1 ст.70 цього ж Кодексу та зі звільненням від відбування призначеного покарання з випробуванням в порядку ст.ст.75, 76, 77 цього Кодексу, з покладенням на неї відповідних обов`язків та без конфіскації майна, що за переконанням суду уявляється обґрунтованим і достатнім для виправлення вказаної особи і недопущення вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

Питання щодо арешту майна у кримінальному провадженні, суд вирішує за правилами ст.174 КПК України, а щодо долі речових доказів, - в порядку ст.100 цього ж Кодексу.

Керуючись ст.ст.100, 174, 314, 369-371, 373-374, 475-476 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Угоду про визнання винуватості від 26.09.2024 року, укладену в кримінальному провадженні №0000375 від 27.08.2024 року між прокурором Суворовської окружної прокуратури м.Одеси ОСОБА_3 та ОСОБА_5 , обвинуваченою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.111-1, ч.1 ст.436-2 КК України, в присутності захисника останньої - ОСОБА_4 , - затвердити.

ОСОБА_5 визнати винною у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч.4 ст.111-1, ч.1 ст.436-2 КК України, призначивши узгоджене між сторонами угоди про визнання винуватості покарання:

-за ч.4 ст.111-1 КК України - у виді позбавлення волі на строк 3 роки, з позбавленням права обіймати посади в органах державної влади, державного управління, місцевого самоврядування чи органах, що надають публічні послуги, на строк 10 (десять) років, без конфіскації майна (відповідно до ст.77 КК);

-за ч.1 ст.436-2 КК України - у виді позбавлення волі на строк 2 роки.

На підставі ч.1 ст.70 КК України, при призначенні покарання за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточне покарання ОСОБА_5 визначити у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки, з позбавленням права обіймати посади в органах державної влади, державного управління, місцевого самоврядування чи органах, що надають публічні послуги, на строк 10 (десять) років, без конфіскації майна (відповідно до ст.77 КК).

В силу ст.75, п.п.1-2 ч.1 ст.76 КК України, звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання з випробуванням строком на 2 (два) роки, якщо протягом визначеного іспитового строку зазначена особа не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на неї обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти цей орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Згідно з ч.4 ст.76 КК України, ст.163 Кримінально-виконавчого кодексу України, виконання вироку та нагляд за засудженою ОСОБА_5 , - покласти на Пересипський районний відділ філії ДУ «Центр пробації» в Одеській області Міністерства юстиції України.

Відповідно до ст.ст.124, 126 КПК України, процесуальні витрати у кримінальному провадженні в розмірі 5679,60 гривень, за проведення експертного дослідження, - стягнути з ОСОБА_5 , на користь держави.

Арешт на майно, накладений за ухвалою слідчого судді від 07.08.2024 року на вилучені 11.07.2024 року в ході проведення обшуку за адресою місця проживання ОСОБА_5 : АДРЕСА_2 : мобільний телефон марки «1+» imei1: НОМЕР_8 , imei2: НОМЕР_9 , з сім-картою оператора мобільного зв`язку «Водафон» НОМЕР_5 ; мобільний телефон марки «Vivo» imei1: НОМЕР_10 , imei2: НОМЕР_11 , з сім-картою оператора мобільного зв`язку «Київстар» НОМЕР_12 ; мобільний телефон марки «Vivo» imei1: НОМЕР_13 , imei2: НОМЕР_14 , з сім-картою оператора мобільного зв`язку «Tele 2» НОМЕР_15 ; мобільний телефон марки «Redmi», imei1: НОМЕР_16 , imei2: НОМЕР_17 , з сім-картою оператора мобільного зв`язку «Лайфселл» НОМЕР_18 ; планшет «Lenovo» s/n HVA5W27A(36); два флеш накопичувачі срібного кольору марки «Kingston»; флеш накопичувач чорного кольору марки «Kingston» 8 Gb; флеш накопичувач срібного кольору марки «SanDisk»; флеш накопичувач з наліпкою «Інв.№869 від 05.05.2023 Вч НОМЕР_22»; банківську картку «Сбербанк» № НОМЕР_19 ; паспорт громадянина рф на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , № НОМЕР_20 ; паспорт для виїзду за кордон громадянина рф на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , № НОМЕР_21 від 25.11.2022; ноутбук «НР ZBOOK» темно-сірого кольору s/n 5CD116MKNX: ноутбук «НР ZBOOK» темно-сірого кольору з наліпкою «Україна Військово-морські Сили» s/n 5CD116MKQO, після набрання вироком законної сили, - скасувати.

В порядку ст.100 КПК України, речові докази у кримінальному провадженні: мобільний телефон марки «1+» imei1: НОМЕР_8 , imei2: НОМЕР_9 , з сім-картою оператора мобільного зв`язку «Водафон» НОМЕР_5 ; мобільний телефон марки «Vivo» imei1: НОМЕР_10 , imei2: НОМЕР_11 , з сім-картою оператора мобільного зв`язку «Київстар» НОМЕР_12 ; мобільний телефон марки «Vivo» imei1: НОМЕР_13 , imei2: НОМЕР_14 , з сім-картою оператора мобільного зв`язку «Tele 2» НОМЕР_15 ; мобільний телефон марки «Redmi», imei1: НОМЕР_16 , imei2: НОМЕР_17 , з сім-картою оператора мобільного зв`язку «Лайфселл» НОМЕР_18 ; планшет «Lenovo» s/n HVA5W27A(36); два флеш накопичувачі срібного кольору марки «Kingston»; флеш накопичувач чорного кольору марки «Kingston» 8 Gb; флеш накопичувач срібного кольору марки «SanDisk»; флеш накопичувач з наліпкою «Інв.№869 від 05.05.2023 Вч НОМЕР_22»; банківську картку «Сбербанк» № НОМЕР_19 ; паспорт громадянина рф на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , № НОМЕР_20 ; паспорт для виїзду за кордон громадянина рф на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , № НОМЕР_21 від 25.11.2022; ноутбук «НР ZBOOK» темно-сірого кольору s/n 5CD116MKNX: ноутбук «НР ZBOOK» темно-сірого кольору з наліпкою «Україна Військово-морські Сили» s/n 5CD116MKQO, що знаходяться в розпорядженні СВ УСБУ в Одеській області (акт прийому-передачі речових доказів та квитанція про їх прийом б/н від 20.09.2024 року), - повернути належним власникам.

Копії вироку вручити під розписку прокуророві та ОСОБА_5 , направити до Пересипського районного відділу філії ДУ «Центр пробації» в Одеській області Міністерства юстиції України та до СВ УСБУ в Одеській області, - для виконання в частині, що стосується їх відповідних повноважень, а також надати для відома іншим заінтересованим особам.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження та подання апеляції через Суворовський районний суд міста Одеси до Одеського апеляційного суду, протягом 30 днів з дня проголошення.

С у д д я: ОСОБА_1