Справа № 646/6844/17
№ провадження 1-кп/646/434/2024
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 липня 2024 року місто Харків

Червонозаводський районний суд м.Харкова у складі: головуючого - судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові об`єднані кримінальні провадження № 0001956 від 13.09.2017, 0000246 від 26.01.2019 з обвинувальними актами щодо

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, українця, громадянина України, неодруженого, з середньою освітою, офіційно не працює, без зареєстрованого місця проживання, фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

-22.03.2013 Червонозаводським районним судом м.Харкова за ч. 2 ст. 185, ч.3 ст. 185, ч.1 ст. 70 КК України до покарання у виді 3 років позбавлення волі, на підставаі ст. 75, ст. 104 КК України з іспитовим стрком 1 рік 6 місяців;

-17.11.2015 Червонозаводським районним судом м.Харкова за ч.2 ст. 185 КК України до покарання у виді 3 років позбавлення волі, на підставі п. «а» ст.1 Закону України «Про амністію у 2014 році» від 08.04.2014 звільнений від відбування призначеного покарання;

-13.02.2017 Червонозаводським районним судом м.Харкова за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком 2 роки, на підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком 1 рік,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 15, ч.3 ст. 185, ч.2 ст.186 Кримінального кодексу України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора Слобідської окружної прокуратри м.Харкова ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6

В С Т А Н О В И В :

01 липня 2017 року приблизно о 13 годині 00 хвилин ОСОБА_3 , перебуваючи неподалік будинку АДРЕСА_2 , діючи з раптово виниклим умислом, спрямованим на відкрите викрадення чужого майна, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій та бажаючи їх настання, усвідомлюючи, що його дії є явними для потерпілого, діючи повторно, з корисливих мотивів, з метою особистого незаконного збагачення, підійшов ззаду до потерпілої ОСОБА_7 та шляхом ривка рукою зірвав з шиї останньої ланцюжок із золота 585 проби чистою вагою золота 22,0 гр, на лом золота, вартістю згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 4250 від 26.09.2017 - 13161,72 гривень.

Після цього, ОСОБА_3 з викраденим майном з мсіця вчинення злочину зник, звернувшми викрадене на свою користь та розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим заподіяв потерпілій ОСОБА_7 матеріальну шкоду на загальну суму 13 161, 72 грн.

25 січня 2019 року близько 16 години 00 хвилин ОСОБА_3 , маючи прямий умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, переслідуючи мету збагачення за рахунок скоєння злочину, діючи з корисливих мотивів, прийшов до домоволодіння АДРЕСА_3 , яке на праві приватної власності належить ОСОБА_8 , після чого через незачинену хвіртку проник у двір вказаного домоволодіння та, оглянувши територію, побачив бензопилу марки «ProCraft 2350» та велосипед марки «Skyland Challenger», вартість яких згідно з висновком судово-товарознавчої експертизи №6/455CE-19 від 19.02.2019. складає 3050 гривень, що зберігались в незачиненому сараї на території вказаного домоволодіння.

Продовжуючи реалізовувати прямий умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, переслідуючи мету збагачення за рахунок скоєння злочину, діючи з корисливих мотивів, ОСОБА_3 викрав зазначені речі, однак злочин не був доведений до кінця з причин, що не залежали від його волі, оскільки був зупинений сусідом.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні вищевказаних кримінальних правопорушень визнав у повному обсязі, пітвердивши, обставини, викладені вище. Щиро кається та запевняє суд, що не допустить подібної поведінки у майбутньому.

Показання обвинуваченого відповідають фактичним обставинам справи та пред`явленому йому обвинуваченню, сторони кримінального провадження не оспорюють їх, а тому відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України вивчення інших доказів, що є у справі, у судовому засіданні визнано недоцільним.

Таким чином, суд вважає винним ОСОБА_3 за епізодом від 01.07.2017 у відкритому викраденні чужого майна (грабежі), вчиненому повторно, та кваліфікує його дій за ч.2 ст. 186 Кримінального кодексу України; та за епізодом від 25.01.2019 у незакінченому замаху на таємне викрадення чужого майна, поєданому з проникненям у сховище, вчимненому повторно, та кваліфікує ці його дії за ч. 3 ст.15, ч.3 ст. 185 КК України.

Суд призначає покарання в межах, установлених у санкції статті Особливої частини Кримінального кодексу України, що передбачає відповідальність за вчинені кримінальні правопорушення, враховуючи їх ступінь тяжкості, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. При цьому особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Обставин, які у відповідності до ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 не встановлено.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, відповідно до ч.1 ст. 66 КК України, є щире каяття.

Вивченням відомостей про особу обвинуваченого ОСОБА_3 судом встановлено, що він раніше судимий, за місцем мешкання характеризується задовольно, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, перебуває у цивільному шлюбі з ОСОБА_9 , з якою виховує трьох неповнолітніх дітей останньої: ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

При призначенні покарання обвинуваченому суд керується загальними засадами призначення покарання, передбаченими ст. 65 КК України і враховує ступінь тяжкості вчинених ним кримінальних правопорушень, дані про особу винного та обставини, що впливають на його покарання.

Відповідно до ст. 12 КК України кримінальні правопорушення, передбачені ч.2 ст. 186, та ч.3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України є тяжкими злочинами.

Вирішуючи питання про вид та міру покарання обвинуваченому, суд враховує характер тяжкість вчинених кримінальних правопорушень, ступінь суспільної небезпеки вчиненого та ступінь здійснення кримінально протиправного наміру та причини, внаслідок яких кримінальне правопорушення не було доведено до кінця, а також наведені вище дані про особу обвинуваченого, та призначає йому покарання в межах санкцій, передбачених ч. 3 ст. 185, ч.2 ст. 186 КК України у вигляді позбавлення волі, з урахуванням положень ч. 3 ст. 68 КК України. При визначенні остаточного покарання застосуванню підлягають правила ч. 1 ст. 70 КК України.

При цьому, враховуючи, невисокий ступінь ризику небезпеки обвинуваченого для суспільства, приймаючи до уваги фактичне відновлення прав потерпілої ОСОБА_8 шляхом повернення викраденого майна в натурі та пасивну позицію потерпілої ОСОБА_7 , суд, з урахуванням принципів справедливості покарання, його індивідуалізації та домірності вчиненому злочину, дійшов висновку, що наведені вище обставини свідчать про можливість виправлення обвинуваченого без ізоляції від суспільства та відбування покарання, а відтак застосування до обвинуваченого положення ст. 75 КК України, однак, зі здійсненням за ним нагляду уповноваженим органом з питань пробації за місцем проживання протягом іспитового строку, з покладенням на нього обов`язків, передбачених п.п.1, 2 ч.1, п.2 ч.3 ст. 76 КК України, які є необхідними і достатніми для його виправлення.

Таке покарання є справедливим і достатнім для досягнення цілей покарання, визначених ст.50 КК України, буде співрозмірним і достатнім для запобігання вчинення нових злочинів як самим обвинуваченим, так і іншими особами, а також буде відповідати таким принципам як пропорційність обмеження прав людини, легітимна мета та індивідуалізація покарання.

Суд не застосовує положення ст. 71 КК України при визначенні остаточної міри покарання ОСОБА_3 з огляду на таке.

Стаття 80 КК України передбачає нормативне регулювання інституту звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку та встановлює імперативні строки, сплив яких є безумовною підставою для звільнення засудженого від відбування призначеного йому покарання.

Правова природа цього виду звільнення від відбування призначеного покарання зумовлюється одностороннім обов`язком держави примусово реалізувати через спеціально уповноважені нею органи призначене особі покарання протягом певних строків. Особа, засуджена до певного виду покарання, не несе правового обов`язку застосовувати правообмеження, які входять до його змісту, сама до себе, це виключна одностороння компетенція спеціальних державних органів, що виконують покарання.

Водночас засуджена до певного виду покарання особа не може перебувати в потенційному очікуванні виконання покарання невизначений проміжок часу, у зв`язку із чим законодавчо встановлюються імперативні строки, сплив яких припиняє наявні між державою і засудженою особою кримінальні правовідносини, а отже, унеможливлює виконання покарання.

У частині ч. 4 ст. 80 КК також передбачено положення про те, що перебіг давності переривається, якщо до закінчення строків, зазначених у частинах 1 та 3 цієї статті, засуджений вчинить новий середньої тяжкості, тяжкий або особливо тяжкий злочин. Обчислення строку давності в цьому разі починається з дня вчинення нового злочину.

Указані положення свідчать, що держава втрачає право на виконання призначеного засудженому покарання лише в тих випадках, коли засуджений своєю поведінкою не перешкоджав процедурі його виконання, що судовим розглядом цього кримінального провадження не підтверджено.

Таким чином, на час ухвалення цього вироку щодо ОСОБА_3 у нього закінчився строк давності виконання обвинувального вироку Червонозаводського районного суду м.Харкова від 29.09.2017, а тому призначення покарання за сукупністю вироків на підставі ст. 71 КК України не грунтується на вимогах закону та суперечить принципам легітимного, виправданого очікування.

До ОСОБА_3 у межах кримінального провадження № 0000246 від 26.01.2019 ухвалою слідчого судді від 22.02.2019 застосовувався запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту. Строк дії ухвали до 22.04.2019 та у подальшому не продовжувався.

Цивільний позов не заявлено.

Долю речових доказів вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати за проведені судово-товарознавчі експертизи на підставі ст. 124 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченого.

Накладений ухвалою слідчого судді Червонозаводського районного суду м.Харкова від 30.01.2019 арешт на тимчасово вилучене майно підлягає скасуванню відповідно до ч.4 ст. 174 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 349, 368-371, 373- 376 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

ОСОБА_3 визнати винним у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 15, ч.3 ст. 185, ч.2 ст.186 Кримінального кодексу України та призначити йому покарання :

-за ч. 3 ст. 15, ч.3 ст. 185 КК України 3 (три) роки позбавлення волі;

-за ч. 2 ст. 186 КК України - 4 (чотири) роки позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених передбачених ч.3 ст. 15, ч.3 ст. 185, ч.2 ст.186 КК України шляхом часткового складання призначених покарань призначити ОСОБА_3 покарання у виді 5 років позбавлення волі.

На підставі ст. 75, п.п. 1, 2 ч.1, п.2 ч.3 ст. 76 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбуття призначеного покарання, якщо він протягом іспитового строку в три роки не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави судові витрати за проведену Харківським НДЕКЦ судову товарознавчу експертизу №6/455СЕ-19 від 19.02.2019 у розмірі 715, 00 грн. та судову товарознавчу експертизу № 4250 від 26.09.2017 у розмірі 197, 40 грн.

Накладений ухвалою слідчого судді Червонозавоського районного суду м.Харкова від 30.01.2019 арешт на бензопилу марки «ProCraft 2350» та велосипед марки «Skyland Challenger», - скасувати.

Речові докази - бензопилу марки «ProCraft 2350» та велосипед марки «Skyland Challenger», які знаходяться на відповідльному збергіанні у потерпілої ОСОБА_8 залишити в її розпорядження.

Вирок суду може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляції через Червонозаводський районний суд м.Харкова протягом 30 днів з дня його проголошення.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Учаснику судового провадження, який не був присутнім у судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Головуючий : ОСОБА_1