Справа № 346/4321/24
Провадження № 1-кп/346/628/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 жовтня 2024 р.м. Коломия

Коломийський міськрайонний суд Івано-Франківської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участі:

секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченої ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до ЄРДР за №00000532 від 26.07.2024 р. відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с.Озерянка Російської Федерації, громадянки України, неодруженої, з середньою спеціальною освітою, не працюючої, на утримані нікого має, інвалід ІІ групи, депутатом не обиралася, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимої:

-21.05.2024 Івано-Франківським апеляційним судом за ч. ст.15 ч.2 ст.185 до покарання у виді пробаційного нагляду на строк 3 роки 6 місяців, з покладанням обов`язків, передбачених п.1-3 ч.2 ст.59-1 КК України,

за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В:

08.08.2024 р. до Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області надійшов обвинувальний акт з кримінального провадження за №00000532 від 26.07.2024р. відносно ОСОБА_4 , яка обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.4 ст. 185 КК України.

В судовому засіданні захисник ОСОБА_5 заявив клопотання про закриття кримінального провадження на підставі п.4-1ч.1ст.284 КПК України у зв`язку з тим, що 09.08.2024 року набрав чинності Закон України, яким крадіжки на суму, що не перевищують 3028 грн., віднесено до дрібних крадіжок, за які передбачено адміністративну, а не кримінальну відповідальність.

Обвинувачена підтримала клопотання захисника, дала згоду на закриття кримінального провадження у справі у зв`язку з декриміналізацією закону, який встановлював відповідальність за вчинення крадіжки.

Прокурор не заперечувала проти закриття кримінального провадження.

Представник потерпілого в підготовче судове засідання не з`явився, був належним чином повідомлений про день, час, місце судового розгляду, про причини неявки в судове засідання не повідомив.

Заслухавши думки учасників судового провадження, дослідивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до обвинувального акту, ОСОБА_4 обвинувачується в тому, що 18.07.2024 року біля 11:55 годин, перебуваючи в приміщенні магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що знаходиться за адресою АДРЕСА_2 , з метою особистої наживи, діючи умисно, повторно, в умовах воєнного стану, шляхом вільного доступу із прилавка вказаного магазину таємно викрала: ковбасу варену «Індичу «Wurstland» вагою 1,75 кг вартістю 145,40 грн. за кілограм на загальну суму 245,45 грн; ковбасу «Європейську н/к з індика «Wurstland» вагою 0,73 кг вартістю 78,30 грн. за кілограм на загальну суму 57,16 грн.; ковбасу «Міланську н/к з індика «Wurstland» вагою 2,56 кг вартістю 230,45 грн. за кілограм на загальну суму 583,04 грн.; ковбасу «Чернівецьку н/к з індика «Wurstland» вагою 0,73 кг вартістю 84 грн. за кілограм на загальну суму 61,32 грн.; ковбасу «Фірмову УПГ «Інвест» вагою 1,66 кг вартістю 160,3 грн. за кілограм на загальну суму 266,10 грн., які заховала у свою жіночу сумку, пройшла касову зону магазину, не здійснивши оплати за вказані продукти, після чого залишила місце вчинення кримінального правопорушення, викраденим майном розпорядилася на власний розсуд, чим спричинила потерпілому ФОП ОСОБА_6 майнову шкоду на загальну суму 1222,07 грн.

Дії ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковано за ч.4 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно в умовах воєнного стану.

Зі змісту частин 1, 4 статті 185 КК України вбачається, що суспільно небезпечним діянням, яке містить склад кримінального правопорушення, визнається таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану, який триває на всій території України з 24.02.2022 по теперішній час.

Верховний Суд у постанові від 23 травня 2023 року у справі № 940/225/21 вказав, що для відмежування таємного викрадення чужого майна (крадіжки) як кримінального проступку від дрібного викрадення чужого майна шляхом крадіжки, яке є адміністративним правопорушенням (ст. 51 КУпАП), вирішальною є вартість викраденого майна.

При цьому вартість чужого майна, яка вважається дрібною, встановлюється у ст. 51 КУпАП, а не в Особливій частині КК України. Тобто, без застосування норм статті 51 КУпАП неможливо визначити кримінальну протиправність діяння, яке має ознаки крадіжки, а отже норми статті 51 КУпАП є невід`ємною складовою законодавства України про кримінальну відповідальність в аспекті застосування статті 185 КК України.

Станом на час вчинення діяння, яке викладено в обвинувальному акті (18 липня 2024 року) та яке стосується заволодіння майном на загальну суму 1222,07 грн., частина 3 статті 51 КУпАП визначала, що викрадення чужого майна вважається дрібним, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,2 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян (тобто 302 грн. 80 коп.)

Однак, 09.08.2024 набрав чинності Закон України від 18 липня 2024 року № 3886-IX, яким статтю 51 КУпАП було викладено у новій редакції та визначено, що дрібне викрадення чужого майна має місце тоді, коли вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (тобто до 3028 грн.)

За загальним правилом, закріпленим у частині другій статті 4 КК, злочинність, караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, який діяв на час його вчинення. Припинення законної сили кримінально-правової норми тягне неможливість її застосування до діянь, що передбачені чи передбачалися у КК раніше як злочини і скоєні після втрати цією нормою чинності. Водночас у випадках, коли новий закон про кримінальну відповідальність покращує юридичне становище особи, він поширюється і на діяння, вчинені до набрання ним чинності, тобто застосовується принцип ретроактивності.

Відповідно до ч. 1 ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Згідно з ч. 1 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Таким чином, станом на час розгляду кримінального провадження за обвинувальним актом щодо ОСОБА_4 набрав чинності закон про кримінальну відповідальність, що скасував кримінальну протиправність діяння у виді крадіжки чужого майна на суму до 3028 грн.

У зв`язку із цим суд звертає особливу увагу на те, що вищенаведений Закон України від 18 липня 2024 року № 3886-IX є саме законом про кримінальну відповідальність, а не тільки законом про внесення змін до КУпАП, оскільки, як було вказано судом вище, без застосування норм статті 51 КУпАП неможливо визначити кримінальну протиправність діяння, яке має ознаки крадіжки.

Відповідно до ч.1,3 ст.3 КК України законодавство України про кримінальну відповідальність становить Кримінальний кодекс України, який ґрунтується на Конституції України та загальновизнаних принципах і нормах міжнародного права. Кримінальна протиправність діяння, а також його караність та інші кримінально-правові наслідки визначаються тільки цим Кодексом.

Зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення.(ч.6 ст.3 КК)

Отже, визнання Закону України від 18 липня 2024 року № 3886-IX законом про кримінальну відповідальність узгоджується з ч. 6 ст. 3 КК України.

Внесені законодавцем зміни про кримінальну відповідальність призвели до часткової декриміналізації діяння, і дія Закону має зворотну дію у часі, тому скасовує кримінальну відповідальність у разі заподіяння злочином меншої шкоди, ніж встановлено нормою закону.

Як зазначалось вище, згідно з обвинувальним актом ОСОБА_4 інкримінується вчинення в умовах воєнного стану крадіжки продуктів харчування вартістю 1222,07 грн. і такі дії на час вчинення кваліфікувались за ч.4 ст.185 КК України. Станом на час розгляду даного кримінального провадження набрав чинності закон про кримінальну відповідальність, що скасував кримінальну протиправність діяння у виді крадіжки чужого майна на суму до 3028 грн., яка кваліфікується як дрібна крадіжка. Відповідальність за яку встановлена Кодексом про адміністративні правопорушення України.

Пунктом 4-1 частини 1 статті 284 КПК України визначено, що кримінальне провадження закривається, якщо втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Частиною 4 ст.284 КПК України визначено, що закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 4-1частини першої цієї статті, здійснюється прокурором, якщо підозрюваний проти цього не заперечує. За відсутності згоди підозрюваного кримінальне провадження продовжується в загальному порядку, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, визначених главою 36-1цього Кодексу.

Ухвала про закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 4-1частини першої або пунктом 1-2частини другої цієї статті, постановляється судом з урахуванням особливостей, визначених статтею 479-2 цього Кодексу, якою в ч.3 визначено таке: «Якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, суд зупиняє судовий розгляд і запитує згоду обвинуваченого на закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 4-1частини першої статті 284 цього Кодексу. Суд закриває кримінальне провадження на цій підставі, якщо обвинувачений проти цього не заперечує».

В судовому засіданні обвинувачена не заперечувала проти закриття даного кримінального провадження щодо неї, у зв`язку з втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Суд вважає, що оскільки Законом України №3886-ІХ підвищилась межа, з якої настає кримінальна відповідальність за крадіжку, отже втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, в якому обвинувачується ОСОБА_4 , то вказані обставини є у даному випадку підставою для закриття кримінального провадження за п.4-1 ч.1 ст.284 КПК України, з урахуванням згоди обвинуваченої на закриття кримінального провадження за цією підставою.

Долю речових доказів вирішити відповідно до ст.100 КПК України.

На підставі вищевикладеного, керуючись Законом України №3886-ІХ, ст.ст.4,5 КК України, п. 4-1 ст. 284, ст.372, 479-2 КПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання захисника ОСОБА_5 задовольнити.

Кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №00000532 від 26.07.2024 по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.4 ст. 185 КК України закрити на підставі п. 4-1 ч.1 ст. 284КПК України, у зв`язку з втратою чинності законом, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Речові докази, а саме оптичний диск «Verbatim DVD+R» із матеріалами відеозапису із камер відеоспостереження - зберігати при матеріалах кримінального провадження.

На ухвалу може бути подано апеляційну скаргу до Івано-Франківського апеляційного суду через Коломийський міськрайонний суд протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий суддя : ОСОБА_1