Провадження №11-кп/824/1883/2024 Доповідач у суді 2-ї інстанції - ОСОБА_2
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 липня 2024 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду

кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:

суддів: ОСОБА_2 ,

ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретар ОСОБА_5 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу заступника керівника Київської міської прокуратури ОСОБА_8 на вирок Деснянського районного суду м. Києва від 03 листопада 2023 року, яким:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Києва, українця, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, офіційно непрацевлаштованого, зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 390-1 КК України,-

В С Т А Н О В И Л А :

Як встановлено судом першої інстанції, постановою Деснянського районного суду м. Києва від 30 вересня 2022 року у справі №754/7308/22 ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 20 (двадцяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 340 (триста сорок) грн. та направлено ОСОБА_7 до Центру у справах сім`ї та жінок Деснянського району міста Києва для проходження програми для кривдників, передбаченої Законом України "Про запобігання та протидію домашньому насильству" на строк 3 (три) місяці.

В подальшому ОСОБА_7 , будучи особою направленою судом для проходження корекційної програми для кривдників, з метою ухилення від її проходження, умисно не з`явився до поштового відділення для отримання письмового повідомлення Центру у справах сім`ї та жінок Деснянського району м. Києва про необхідність проходження програми для кривдників.

05 січня 2023 року працівниками Деснянського УП ГУНП в м. Києві вручено ОСОБА_7 під розписку копію постанови суду у справі № 754/7308/22, роз`яснено про необхідність проходження програми для кривдників за рішенням суду, про необхідність явки до Центру у справах сім`ї та жінок Деснянського району м.Києва протягом 3 (трьох) робочих днів для проходження програми для кривдників та попереджено про кримінальну відповідальність в разі ухилення від проходження програми для кривдників.

Однак, ОСОБА_7 , отримавши постанову Деснянського районного суду м. Києва, з метою ухилення від проходження програми для кривдників, маючи реальну можливість, усвідомлюючи наслідки ухилення від проходження зазначеної програми, без поважних причин, не з`явився у вказаний строк до Центру у справах сім`ї та жінок Деснянського району м. Києва, не уклав договір про реалізацію Типової програми для кривдників, тим самим умисно ухилився від проходження програми для кривдників, застосованої судом.

За таких обставин обвинувачений ОСОБА_7 своїми умисними діями вчинив кримінальний проступок, передбачений ст. 390-1 КК України, а саме умисне ухилення від проходження програми для кривдників, особою, щодо якої такі заходи застосовані судом.

Вироком Деснянського районного суду м. Києва від 03 листопада 2023 року ОСОБА_7 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 390-1 КК України, та призначено йому покарання у виді 1 (одного) року обмеження волі. На підставі ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк терміном 1 (один) рік. На підставі ст. 76 КК України покладено на ОСОБА_7 наступні обов`язки періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.

Не погоджуючись з вироком суду першої інстанції, заступник керівника Київської міської прокуратури ОСОБА_9 подав апеляційну скаргу, в якій просить вирок Деснянського районного суду міста Києва від 03.11.2023 скасувати в частині призначеного покарання у зв`язку з невідповідністю призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, внаслідок м`якості та неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність. Ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_7 покарання за ст. 390-1 КК України у виді 1 року обмеження волі. У решті вирок залишити без змін.

В обґрунтування апеляційної скарги прокурор зазначає, що не оспорюючи фактичні обставини вчинення кримінального правопорушення, доведеність вини ОСОБА_7 та правильність кваліфікації дій останнього, сторона обвинувачення вважає, що вирок підлягає скасуванню в частині призначеного покарання через його невідповідність тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, внаслідок м`якості та неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Прокурор наголошує, що невідповідним ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого визнається таке покарання, яке хоч і не виходить за межі, встановлені відповідною статтею (частиною статті) закону України про кримінальну відповідальність, але за своїм видом чи розміром є явно несправедливим через м`якість або через суворість.

Апелянт звертає увагу, що призначаючи обвинуваченому покарання, судом хоча і враховано, але не в повній мірі взято до уваги характер та ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення. Як встановлено судом першої інстанції, зухвало ігноруючи можливість отримати кримінальне покарання, обвинувачений умисно ухилявся від проходження програми для кривдників, застосованої судом. Обов`язкове для виконання індивідуальне судове рішення обвинуваченим умисно виконано не було. Крім цього, місцевим судом не враховано підвищений рівень суспільної небезпеки особи обвинуваченого. ОСОБА_7 , після притягнення до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, та направлення для проходження програми для кривдників, не тільки умисно ухилявся від виконання накладеного судом стягнення, але і продовжив свою умисну протиправну діяльність.

У зв`язку з чим, постановами Деснянського районного суду м. Києва від 08.02.2023 його притягнуто до відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, стосовно свого батька, ОСОБА_10 .

Враховуючи наведені вище дані про особу обвинуваченого, який умисно не виконав попереднє судове рішення про накладення стягнення у виді обов`язку пройти програму для кривдників, наполегливе та зухвале вчинення нових адміністративних правопорушень, у суду першої інстанції не було жодної підстави обгрунтовано сподіватися, що виправлення та перевиховання ОСОБА_7 можливе без відбуття реального кримінального покарання. Саме тому суд не зміг навести в оскаржуваному вироку дані, які обґрунтовують правильність рішення про застосування ст. 75 КК України.

До того ж, конкретні обставини кримінального провадження вказують, що покарання із застосуванням інституту звільнення від його відбування, не в змозі досягти цілей, визначених ст. 65 КК України.

Таким чином, внаслідок помилкового застосування ст. 75 КК України, яка не підлягала застосуванню, обвинуваченому призначено явно несправедливе, невиправдано м`яке покарання.

Виправлення помилки місцевого суду та погіршення становища обвинуваченого можливе шляхом ухвалення нового вироку апеляційним судом, якщо про це просить прокурор в апеляційній скарзі з мотивів м`якості покарання.

Заслухавши доповідь судді,

пояснення прокурора ОСОБА_6 , який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити,

пояснення обвинуваченого ОСОБА_7 , який заперечував проти задоволення апеляційної скарги прокурора та просив залишити вирок суду першої інстанції без змін,

перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи, викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Згідно ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Відповідно до частини 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Висновок суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_7 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ст. 390-1 КК України, за обставин, викладених у вироку, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам, встановленим органом досудового розслідування, оскільки вирок суду був ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому ст.ст. 381, 382 КПК України.

З огляду на доведеність винності вірною є й кваліфікація дій ОСОБА_7 за ст. 390-1 КК України як умисне ухилення від проходження програми для кривдників особою, щодо якої такі заходи застосовані судом.

Порушень кримінального процесуального закону, які могли би істотно вплинути на висновки суду про доведеність винуватості обвинуваченого за ст. 390-1 КК України, колегія суддів не вбачає.

Доводи прокурора про неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність та невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, колегія суддів вважає необґрунтованими.

Як убачається із матеріалів справи, суд першої інстанції у повній мірі дотримався вимог ст. 65 КК України та призначив ОСОБА_7 покарання в межах санкції ст. 390-1 КК України - 1 (один) рік обмеження волі.

Водночас, враховуючи фактичні обставини справи, відсутність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання обвинуваченого, суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку, що виправлення та перевиховання ОСОБА_7 можливе без відбування ним покарання, але в умовах контролю за його поведінкою органами з питань пробації за місцем його проживання, а тому звільнив його відбування з випробуванням згідно ст. 75 КК України, поклавши на нього обов`язки, передбачені ст. 76 КК України.

З огляду на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правпоорушення, а також особу винного, який раніше не судимий, має середню технічну освіту, працює в магазині, має постійне місце проживання, за місцем проживання характеризується негативно, на обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, колегія суддів дійшла висновку про можливість виправлення ОСОБА_7 без відбування покарання, а тому висновки суду першої інстанції про звільнення обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням є обґрунтованими, а доводи апеляційної скарги прокурора у цій частині - неспроможними.

Колегія суддів зауважує, що дане питання було ретельно перевірено судом першої інстанції при розгляді кримінального провадження, йому надано належне правове обґрунтування, яке висвітлено в оскаржуваному судовому рішенні.

Отже, судом першої інстанції дотримані загальні засади призначення покарання, передбачені ст. 65 КК України, і наведені ґрунтовні мотиви застосування ст. 75 КК України, що спростовує доводи апеляційної скарги, а відтак підстави для задоволення апеляційної скарги прокурора відсутні.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу заступника керівника Київської міської прокуратури ОСОБА_8 - залишити без задоволення.

Вирок Деснянського районного суду м. Києва від 03 листопада 2023 року щодо ОСОБА_7 - залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді ____________________ ___________________ _____________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4