Справа № 487/6805/23
Провадження № 1-кс/487/4383/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.08.2024 року місто Миколаїв

Слідчий суддя Заводського районного суду міста Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваної ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Миколаєва клопотання слідчого СВ Скадовського РВП ГУНП в Херсонській області ОСОБА_6 у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені 08.09.2023 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0001643, про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 , підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України,

УСТАНОВИВ:

Слідчий СВ Скадовського РВП ГУНП в Херсонській області ОСОБА_6 звернулась до Заводського районного суду міста Миколаєва з клопотанням, погодженим прокурором, у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені 08.09.2023 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0001643, про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 , підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

В обґрунтування клопотання зазначено, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України. Викладені обставини щодо суті повідомленої ОСОБА_7 підозри у вчиненні кримінального правопорушення в повній мірі обґрунтовуються отриманими стороною обвинувачення в порядку, визначеному КПК України, доказами. Ухвалою слідчого судді Заводського районного суду міста Миколаєва від 21.06.2024 року до підозрюваної ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Визначено розмір застави, після внесення якої підозрюваний повинен бути звільнений з під варти, у розмірі 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 90840 гривень, яка може бути внесена як самим підозрюваним так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем). Строк дії ухвали слідчого судді про застосування до підозрюваного запобіжного заходу спливає 17.08.2024, однак завершити досудове слідство до вказаного строку неможливо у зв`язку із значною кількістю процесуальних та слідчих дій, які потребують проведення та завершення. Ризики, що існували на час обрання запобіжного заходу не зменшилися та продовжують існувати. З урахуванням викладеного, слідчий просив продовжити стосовно підозрюваного строк дії запобіжного заходу в межах строку досудового розслідування.

У судовому засіданні прокурор клопотання підтримав, просив його задовольнити.

Захисник та підозрювана у судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечували у зв`язку з необґрунтованістю підозри, відсутністю доказів на підтвердження вини ОСОБА_7 , недоведеністю ризиків, зазначених у клопотанні, у зв`язку з чим вважали що більш м`який запобіжний захід здатен забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваної.

Заслухавши сторони, дослідивши матеріали, якими обґрунтовується клопотання, слідчий суддя приходить до наступного.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Метою застосування будь-якого запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується (ч.1 ст. 177 КПК України).

Згідно з ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до положень статті 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Пунктом 4 ч. 2 ст. 183 КПК України встановлено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

При розгляді клопотання про обрання або ж продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів (правова позиція, викладена у п. 80 рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України»).

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчим суддею встановлено, що слідчим управлінням ГУНП в Херсонській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001643 від 08.09.2023 за підозрою ОСОБА_8 , ОСОБА_5 та ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190 КК України.

Процесуальне керівництво досудовим розслідуванням здійснюється Херсонською обласною прокуратурою.

За версією сторони обвинувачення, ОСОБА_7 , 31.10.2023, переслідуючи прямий умисел, направлений на заволодіння чужим майном шляхом обману, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, керуючись корисливим мотивом, вчинила шахрайські дії за попередньою змовою із ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за наступних обставин.

Так, ОСОБА_8 у невстановлений досудовим розслідуванням час та у невстановленому досудовим розслідуванням місці, з використанням електронно-обчислювальної техніки, а саме смартфону, створив в соціальній мережі «Facebook» обліковий запис (акаунт) від імені «ОСОБА_32», на якій розмістив фіктивне оголошення з продажу неіснуючих будівельних матеріалів за зниженими цінами, з метою вчинення шахрайських дій, відносно потенційних клієнтів, вказавши для контакту абонентський номер телефону НОМЕР_1 , яким особисто користувався протягом тривалого часу, проте для приховання своєї злочинної діяльності потім змінив.

В подальшому, 31.10.2023 о 10:46 на вищевказаний номер телефону ОСОБА_8 зателефонував ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , якого в ході телефонної бесіди ОСОБА_8 запевнив в наявності у нього необхідного товару, а саме: 8-ми хвильових шиферних листів в кількості 30 штук та переконав в необхідності внесення передоплати в розмірі 1 530 гривень, що становило 30 % від загальної суми замовлення, яка складала 5 100 гривень. Також, в ході вказаної розмови ОСОБА_8 було запевнено потерпілого в здійсненні доставки шиферних листів за адресою мешкання останнього, а саме: АДРЕСА_1 та визначено час доставки, а саме 16:30 того ж дня.

Продовжуючи свої злочинні дії щодо заволодіння шляхом обману грошовими коштами потерпілого, ОСОБА_8 переадресував ОСОБА_10 до так званої «Бухгалтерії», для здійснення оплати за товар. За попередньою змовою з ОСОБА_8 так званим « Бухгалтером » виступила ОСОБА_7 , яка представилась потерпілому ОСОБА_10 . « ОСОБА_12 » та спілкувалась з потерпілим за допомогою месенджера «Viber» шляхом листування з абонентського номера НОМЕР_2 . В ході вказаного спілкування, будучи введеним в оману та впевненим в наявності необхідного йому будівельного матеріалу, ОСОБА_10 31.10.2023 о 11:32 год. здійснив переказ грошових коштів в сумі 1 530 гривень за допомогою мобільного додатка «Приват24» на банківську картку № НОМЕР_3 , що належить ОСОБА_13 , та яку йому попередньо в ході листування у застосунку «Viber» надала ОСОБА_7 як так званий « ОСОБА_14 ».

Після надходження від потерпілого ОСОБА_10 грошових коштів у сумі 1 530 гривень на банківську картку № НОМЕР_3 , ОСОБА_9 діючи за попередньою змовою із ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , на виконання узгодженого плану направленого на заволодіння чужим майном шляхом обману, забезпечив зняття грошових коштів потерпілого в банкоматі, розташованому за адресою: АДРЕСА_2 , та в подальшому передав їх ОСОБА_8 , який в свою чергу розподілив їх в обумовлених сумах між собою, ОСОБА_7 та ОСОБА_9 .

Таким чином в результаті вчинення шахрайських дій відносно ОСОБА_10 , останньому було спричинено матеріальну шкоду на суму 1 530 гривень.

Таким чином, ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, а саме: заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене за попередньою змовою групою осіб, шляхом незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки.

У наступному ОСОБА_7 , 07.02.2024, з метою заволодіння чужим майном шляхом обману, керуючись корисливим мотивом, повторно вчинила шахрайські дії за попередньою змовою із ОСОБА_8 за наступних обставин.

Так, ОСОБА_8 у невстановлений досудовим розслідуванням час та у невстановленому досудовим розслідуванням місці, з використанням електронно-обчислювальної техніки, а саме смартфону створив в соціальній мережі «Facebook» обліковий запис (акаунт) від імені «ОСОБА_32», на якому розмістив фіктивне оголошення з продажу неіснуючих будівельних матеріалів за заниженими цінами, з метою вчинення шахрайських дій відносно потенційних клієнтів, вказавши для контакту абонентський номер телефону НОМЕР_4 , яким особисто користувався протягом тривалого часу, проте для приховання своєї злочинної діяльності потім змінив.

В подальшому, 07.02.2024 на вищевказаний номер телефону ОСОБА_8 зателефонувала ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яку в ході телефонної бесіди, ОСОБА_8 запевнив в наявності у нього необхідного товару, а саме: 200 штук листів металопрофілю та переконав в необхідності внесення передоплати в розмірі 17 400 гривень, що становило 30 % від загальної суми замовлення, яка складала 58 000 гривень. Також, в ході вказаної розмови ОСОБА_8 було запевнено потерпілу в здійсненні доставки металопрофільних листів за її адресою мешкання, а саме: АДРЕСА_3 .

Продовжуючи свої злочинні дії, з метою отримання шляхом обману грошових коштів потерпілої ОСОБА_15 , ОСОБА_8 переадресував ОСОБА_15 до так званої «Бухгалтерії», для здійснення оплати. За попередньою змовою з ОСОБА_8 , так званим « Бухгалтером » виступила ОСОБА_7 , яка спілкувалась з потерпілою за допомогою месенджера «Viber» шляхом листування, з абонентського номера НОМЕР_5 . В ході вказаного спілкування, будучи введеною в оману та впевненою в наявності необхідного їй будівельного матеріалу, потерпіла ОСОБА_15 07.02.2024 о 12:25 здійснила переказ грошових коштів в сумі 17 400 гривень за допомогою мобільного додатка «Приват24» на банківську картку № НОМЕР_6 , яка належить ОСОБА_7 та яку їй попередньо в ході листування у застосунку «Viber» надала ОСОБА_7 як так званий «Бухгалтер».

Після цього, ОСОБА_7 після надходження грошових коштів потерпілої ОСОБА_15 , за попередньою змовою із ОСОБА_8 , 07.02.2024 з 12.29 год. по 12.30 год. перевела їх у готівку шляхом зняття в банкоматі, розташованому за адреою: АДРЕСА_4 , а в подальшому передала ОСОБА_8 , який в свою чергу розподілив їх в обумовлених сумах між собою та ОСОБА_7 .

Таким чином в результаті вчинення шахрайських дій відносно ОСОБА_15 їй спричинено матеріальну шкоду на суму 17 400 гривень.

Таким чином, ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, а саме: заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб, шляхом незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки.

Не призупиняючи своєї протиправної діяльності, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , діючи повторно, з метою заволодіння чужим майном шляхом обману, керуючись корисливим мотивом, вчинила шахрайські дії за попередньою змовою із ОСОБА_9 та ОСОБА_8 за наступних обставин.

Так, ОСОБА_8 у невстановлений досудовим розслідуванням час та у невстановленому досудовим розслідуванням місці, з використанням електронно-обчислювальної техніки, а саме смартфону створив в соціальній мережі «Facebook» обліковий запис (акаунт) від імені « ОСОБА_16 », на якому розмістив фіктивне оголошення з продажу неіснуючих будівельних матеріалів за заниженими цінами, з метою вчинення шахрайських дій відносно потенційних клієнтів, вказавши для контакту абонентський номер телефону НОМЕР_7 , яким особисто користувався протягом тривалого часу, проте для приховання своєї злочинної діяльності потім змінив.

В подальшому, 13.03.2024 на вищевказаний номер телефону ОСОБА_8 зателефонувала ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , яку в ході телефонної бесіди ОСОБА_8 запевнив в наявності у нього необхідного товару, а саме: 162 штуки піноблоку та переконав в необхідності внесення передоплати в розмірі 7 490 гривень, що становило близько 50 % від загальної суми замовлення, яка складала 14 580 гривень. Також, в ході вказаної розмови ОСОБА_8 було запевнено ОСОБА_17 в здійсненні доставки будівельних матеріалів за її місцем мешкання, а саме: АДРЕСА_7.

Продовжуючи свої злочинні дії, з метою отримання шляхом обману грошових коштів потерпілої, ОСОБА_8 переадресував ОСОБА_17 до так званої «Бухгалтерії», для здійснення оплати за товар. За попередньою змовою з ОСОБА_8 , так званим « Бухгалтером » виступила ОСОБА_7 , яка представилась ОСОБА_17 як « ОСОБА_18 », та спілкувалась з потерпілою за допомогою месенджера «Viber» шляхом листування, з абонентського номера НОМЕР_8 . В ході вказаного спілкування, будучи введеною в оману та впевненою в наявності необхідного їй будівельного матеріалу, потерпіла 13.03.2024 о 12:30 год. здійснила переказ грошових коштів в сумі 7 500 гривень за допомогою мобільного додатка «Райффайзен Банк» на банківську картку № НОМЕР_9 , що належить ОСОБА_19 , яку їй попередньо надала в ході листування у застосунку «Viber» ОСОБА_7 , як так званий «ОСОБА_22».

Після надходження від потерпілої ОСОБА_17 грошових коштів у сумі 7 500 гривень на банківську картку № НОМЕР_9 , ОСОБА_9 діючи за попередньою змовою із ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , на виконання узгодженого плану направленого на заволодіння чужим майном шляхом обману, забезпечив зняття грошових коштів потерпілої ОСОБА_17 в банкоматі, після чого передав їх ОСОБА_8 , який в свою чергу розподілив їх в обумовлених сумах між собою, ОСОБА_7 та ОСОБА_9 .

Таким чином в результаті вчинення шахрайських дій відносно ОСОБА_17 їй спричинено матеріальну шкоду на суму 7 500 гривень.

Таким чином, ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, а саме: заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб, шляхом незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки.

Продовжуючи свою протиправну діяльність, ОСОБА_7 , 15.03.2024, діючи повторно, за попередньою змовою із ОСОБА_9 та ОСОБА_8 , переслідуючи прямий умисел направлений на заволодіння чужим майном шляхом обману, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, керуючись корисливим мотивом, вчинила шахрайські дії за наступних обставин.

Так, ОСОБА_8 у невстановлений досудовим розслідуванням час та у невстановленому досудовим розслідуванням місці, з використанням електронно-обчислювальної техніки, а саме смартфону створив в соціальній мережі «Facebook» обліковий запис (акаунт) від імені « ОСОБА_20 », на якому розмістив фіктивне оголошення з продажу неіснуючих будівельних матеріалів за заниженими цінами, з метою вчинення шахрайських дій відносно потенційних клієнтів, вказавши для контакту абонентський номер телефону НОМЕР_7 , яким особисто користувався протягом тривалого часу, проте для приховання своєї злочинної діяльності потім змінив.

В подальшому, 15.03.2024 на вищевказаний номер телефону ОСОБА_8 зателефонував ОСОБА_21 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , якого в ході телефонної бесіди ОСОБА_8 запевнив в наявності у нього необхідного товару, а саме: 60 штук піноблоку та переконав в необхідності внесення передоплати в розмірі 2 700 гривень, що становило 50 % від загальної суми замовлення, яка складала 5 400 гривень. Також, в ході вказаної розмови ОСОБА_8 було запевнено потерпілого в здійсненні доставки будівельних матеріалів за його адресою мешкання, а саме: АДРЕСА_5 , та визначено час доставки, а саме 15:30 того ж дня.

Продовжуючи свої злочинні дії, з метою отримання шляхом обману грошових коштів потерпілого ОСОБА_21 , ОСОБА_8 переадресував ОСОБА_21 до так званої «Бухгалтерії», для здійснення оплати. За попередньою змовою з ОСОБА_8 так званим « Бухгалтером » виступила ОСОБА_7 , яка представилась потерпілому як « ОСОБА_18 » та спілкувалась з ОСОБА_21 за допомогою месенджера «Viber» шляхом листування, з абонентського номера НОМЕР_8 . В ході вказаного спілкування, будучи введеним в оману та впевненим в наявності необхідного йому будівельного матеріалу, ОСОБА_21 15.03.2024 о 12:20 год. здійснив переказ грошових коштів в сумі 2 700 гривень за допомогою мобільного додатка «Універсал Банк» на банківську картку № НОМЕР_10 , що належить ОСОБА_9 та перебувала у його користуванні, та яку потерпілому попередньо надала в ході листування у застосунку «Viber» ОСОБА_7 , як так званий « ОСОБА_22 ».

В свою чергу ОСОБА_9 , після надходження грошових коштів потерпілого ОСОБА_21 , за попередньою змовою із ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , перевів їх у готівку шляхом зняття в банкоматі, та в подальшому передав їх у завчасно обумовлених сумах ОСОБА_8 , який в свою чергу розподілив їх в обумовлених сумах між собою, ОСОБА_7 та ОСОБА_9 .

Таким чином в результаті вчинення шахрайських дій відносно ОСОБА_21 йому спричинено матеріальну шкоду на суму 2 700 гривень.

Таким чином, ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, а саме: заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб, шляхом незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки.

Продовжуючи свою протиправну діяльність, ОСОБА_7 , 25.03.2024, діючи повторно, за попередньою змовою із ОСОБА_9 та ОСОБА_8 , переслідуючи прямий умисел направлений на заволодіння чужим майном шляхом обману, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, керуючись корисливим мотивом, вчинила шахрайські дії за наступних обставин.

Так, ОСОБА_8 у невстановлений досудовим розслідуванням час та у невстановленому досудовим розслідуванням місці, з використанням електронно-обчислювальної техніки, а саме смартфону створив в соціальній мережі «Facebook» обліковий запис (акаунт) від імені « ОСОБА_20 », на якому розмістив фіктивне оголошення з продажу неіснуючих будівельних матеріалів за заниженими цінами, з метою вчинення шахрайських дій відносно потенційних клієнтів, вказавши для контакту абонентський номер телефону НОМЕР_11 , яким особисто користувався, проте для приховання своєї злочинної діяльності потім змінив.

В подальшому, 25.03.2024 на вищевказаний номер телефону ОСОБА_8 зателефонував чоловік потерпілої ОСОБА_23 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , а саме - ОСОБА_24 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , якого в ході телефонної бесіди, ОСОБА_8 запевнив в наявності у нього необхідного товару, а саме: 30 штук шиферних листів та переконав в необхідності внесення повної оплати за товар в розмірі 6 300 гривень. Також, в ході вказаної розмови ОСОБА_8 було запевнено ОСОБА_23 та її чоловіка ОСОБА_24 в здійсненні доставки шиферних листів за їх адресою мешкання, а саме: АДРЕСА_6 , та визначено час доставки, а саме 15:30 того ж дня.

Продовжуючи свої злочинні дії, з метою отримання шляхом обману грошових коштів потерпілої ОСОБА_23 , ОСОБА_8 переадресував ОСОБА_23 до так званої «Бухгалтерії», для здійснення оплати. За попередньою змовою з ОСОБА_8 , так званим « Бухгалтером » виступила ОСОБА_7 , яка представилась потерпілій « ОСОБА_25 » та спілкувалась з потерпілою ОСОБА_23 за допомогою месенджера «Viber» шляхом листування, з абонентського номера НОМЕР_12 . В ході вказаного спілкування, будучи введеною в оману та впевненою в наявності необхідного їм будівельного матеріалу, потерпіла ОСОБА_23 25.03.2024 о 12:04 год. здійснила переказ грошових коштів в сумі 6 300 гривень за допомогою мобільного додатка «Приват24» на банківську картку № НОМЕР_13 , що належить ОСОБА_9 та перебувала у його користуванні, та яку потерпілій попередньо надала в ході листування у застосунку «Viber» ОСОБА_7 , як так званий «ОСОБА_11».

В свою чергу ОСОБА_9 , після надходження грошових коштів потерпілої ОСОБА_23 , за попередньою змовою із ОСОБА_8 та ОСОБА_7 перевів їх у готівку шляхом зняття в банкоматі, та в подальшому передав їх ОСОБА_8 , який в свою чергу розподілив їх в обумовлених сумах між собою, ОСОБА_7 та ОСОБА_9 .

Таким чином в результаті вчинення шахрайських дій відносно ОСОБА_23 їй спричинено матеріальну шкоду на суму 6 300 гривень.

Таким чином, ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, а саме: заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб, шляхом незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки.

19.06.2024 за підозрою у вчиненні вказаних злочинів, передбачених ч. 4 ст. 190 КК України в порядку п. 6 ч. 1 ст. 615 КПК України затримано ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_10 .

19.06.2024 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , в порядку передбаченому КПК України повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190 КК України.

21.06.2024 слідчим суддею Заводського районного суду м. Миколаєва відносно підозрюваної ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 17.08.2024 включно із визначенням застави у розмірі 90 840 гривень.

12.08.2024 першим заступником керівника Херсонської обласної прокуратури, на підставі ст. ст. 2, 28, 36, 110, 219, 294, 295 КПК України, продовжено строк досудового розслідування у даному провадженні до трьох місяців, тобто до 19.09.2024 включно.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Обставини, що дають підстави підозрювати ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, викладені та підтверджується наявними в матеріалах кримінального провадження доказами, зокрема: протоколом допиту в якості потерпілого ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ; отриманим тимчасовим доступом до речей і документів, що перебувають у володінні АТ КБ «Приват Банк» та вилученою інформацією по банківській картці, що належить ОСОБА_13 , а саме № НОМЕР_3 , на яку надійшли грошові кошти потерпілого ОСОБА_10 в сумі 1 530 гривень, а також інформацію про рух коштів по банківській картці № НОМЕР_14 потерпілого ОСОБА_10 , що також підтверджує факт переказу; протоколами проведення негласної слідчої (розшукової) дії, а саме: зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж від 31.10.2023 (протокол № 354т/55/120/02-2023 від 27.12.2023, протокол № 352т/55/120/02-2023 від 27.12.2023, та № 353т/55/120/02-2023 від 27.12.2023), в ході яких підтверджено, що 31.10.2023 ОСОБА_8 спільно з ОСОБА_7 , ОСОБА_9 вчинили шахрайські дії відносно ОСОБА_10 ; протоколом допиту в якості потерпілої ОСОБА_26 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , отриманим тимчасовим доступом до речей і документів, що перебувають у володінні АТ «Ощад Банк» та вилученою інформацією по банківській картці № НОМЕР_15 , на яку надійшли грошові кошти потерпілої ОСОБА_26 в сумі 16 900 гривень, що належить ОСОБА_27 , яка є бабусею ОСОБА_28 , та перебуває у користуванні останнього, а також інформацію про рух коштів по банківській картці № НОМЕР_16 потерпілої ОСОБА_26 , що також підтверджує факт переказу; протоколами проведення негласної слідчої (розшукової) дії, а саме: зняття інформації з електронних комунікаційних мереж від 22.12.2023 (протокол № 181т/55/120/02-2024 від 06.03.2024 та № 182т/55/120/01-2024 від 06.03.2024) в ході яких підтверджено, що 22.12.2023 ОСОБА_8 вчинив шахрайські дії відносно ОСОБА_26 ; протоколом допиту в якості потерпілої ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ; отриманим тимчасовим доступом до речей і документів, що перебувають у володінні АТ «Райффайзен Банк» та вилученою інформацією по банківській картці, що належить ОСОБА_7 , а саме № НОМЕР_6 , на яку надійшли грошові кошти потерпілої ОСОБА_15 в сумі 17 400 гривень; протоколом проведення негласної слідчої (розшукової) дії, а саме: зняття інформації з електронних комунікаційних мереж від 07.02.2024 (протокол № 358т/55/120/02-2024 від 16.05.2024) в ході якого підтверджено, що 07.02.2024 ОСОБА_8 спільно з ОСОБА_7 вчинили шахрайські дії відносно ОСОБА_15 ; протоколом допиту в якості потерпілої ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_6 ; отриманим тимчасовим доступом до речей і документів, що перебувають у володінні АТ «А-Банк» та вилученою інформацією по банківській картці, що належить ОСОБА_19 , та перебуває у користуванні ОСОБА_7 , а саме № НОМЕР_9 , на яку надійшли грошові кошти потерпілої ОСОБА_17 в сумі 7 500 гривень, а також інформацію про рух коштів по банківській картці № НОМЕР_17 потерпілої ОСОБА_17 , що також підтверджує факт переказу; протоколами проведення негласної слідчої (розшукової) дії, а саме: зняття інформації з електронних комунікаційних мереж від 13.03.2024 (протокол № 229т/55/120/01-2024 від 29.03.2024, протокол № 227т/55/120/01-2024 від 29.03.2024 та протокол № 226т/55/120/01-2024 від 29.03.2024) в ході яких підтверджено, що 13.03.2024 ОСОБА_8 спільно з ОСОБА_7 та ОСОБА_9 вчинили шахрайські дії відносно ОСОБА_17 ; протоколом допиту в якості потерпілого ОСОБА_21 , ІНФОРМАЦІЯ_7 ; отриманим тимчасовим доступом до речей і документів, що перебувають у володінні АТ «Пумб» та вилученою інформацією по банківській картці, що належить ОСОБА_9 , а саме № НОМЕР_10 , на яку надійшли грошові кошти потерпілого ОСОБА_21 в сумі 2 700 гривень, а також інформацією про рух коштів по банківській картці № НОМЕР_18 потерпілого ОСОБА_21 , що також підтверджує факт переказу; протоколами проведення негласної слідчої (розшукової) дії, а саме: зняття інформації з електронних комунікаційних мереж від 15.03.2024 (протокол № 357т/55/120/01-2024 від 15.03.2024 та № 355т/55/120/01-2024 від 15.03.2024) в ході яких підтверджено, що 15.03.2024 ОСОБА_8 спільно з ОСОБА_7 та ОСОБА_9 вчинили шахрайські дії відносно ОСОБА_21 ; протоколом допиту в якості потерпілої ОСОБА_23 , ІНФОРМАЦІЯ_8 ; отриманим тимчасовим доступом до речей і документів, що перебувають у володінні АТ «А-Банк» та вилученою інформацією по банківській картці, що належить ОСОБА_9 , а саме № НОМЕР_13 , на яку надійшли грошові кошти потерпілої ОСОБА_23 в сумі 6 300 гривень; протоколами проведення негласної слідчої (розшукової) дії, а саме: зняття інформації з електронних комунікаційних мереж від 25.03.2024 (протокол № 227т/55/120/01-2024 від 29.03.2024, № 228т/55/120/01-2024 від 29.03.2024 та протокол № 355т/55/120/01-2024 від 16.05.2024), в ході яких підтверджено, що 15.03.2024 ОСОБА_8 спільно з ОСОБА_7 та ОСОБА_9 вчинили шахрайські дії відносно ОСОБА_23 ; протоколами оглядів телефонів потерпілих ОСОБА_10 , ОСОБА_26 , ОСОБА_15 , ОСОБА_17 , ОСОБА_21 , ОСОБА_23 та протоколом допиту свідка ОСОБА_24 , який є чоловіком потерпілої ОСОБА_23 , квитанцій про здійснення переказу грошових коштів, в якості передоплати або повної оплати на банківські картки, що надавались ОСОБА_8 та «Бухгалтерією» в особі ОСОБА_7 , а також роздруківок листування потерпілих з так званою «Бухгалтерією» в месенджері «Viber»; протоколами огляду від 22.03.2024 публікацій в соціальній мережі «Facebook», загальнодоступних груп « Оголошення Україна! Продам! Робота! Нерухомість » та « ОСОБА_29 », в яких наявні оголошення від імен « ОСОБА_20 » та « ОСОБА_30 », із вказаним абонентським номером для зв`язку НОМЕР_7 . Відповідно до протоколів допиту потерпілих ОСОБА_17 та ОСОБА_21 , саме за вищевказаним номером телефону вони телефонували «продавцям», для здійснення замовлення будівельних матеріалів; протоколом огляду від 22.03.2024 публікацій в соціальній мережі «Facebook», загальнодоступної групи « ОСОБА_31 », в якій наявне оголошення від імені «Будматеріали», із вказаним абонентським номером для зв`язку НОМЕР_4 . Відповідно до протоколу допиту потерпілої ОСОБА_15 , саме за вищевказаним номером телефону вона телефонувала «продавцям», для здійснення замовлення будівельних матеріалів; протоколом огляду від 22.03.2024 публікацій в соціальній мережі «Facebook», загальнодоступної групи « ОЛХ Україна ОГОЛОШЕННЯ », в якій наявне оголошення від імені «Продаж Будматеріалів», із вказаним абонентським номером для зв`язку НОМЕР_19 . Відповідно до протоколу допиту потерпілої ОСОБА_26 , саме за вищевказаним номером телефону вона телефонувала «продавцям», для здійснення замовлення будівельних матеріалів.

Ці дані здатні переконати об`єктивного спостерігача у тому, що ОСОБА_7 могла вчинити кримінальне правопорушення, а отже підтверджують наявність обґрунтованої підозри.

Слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінальних правопорушень. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення злочинів вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів.

Згідно ст. 197 КПК України, строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів. Строк тримання під вартою обчислюється з моменту взяття під варту, а якщо взяттю під варту передувало затримання підозрюваного, обвинуваченого, - з моменту затримання. У строк тримання під вартою включається час перебування особи в медичному закладі під час проведення стаціонарної психіатричної експертизи. У разі повторного взяття під варту особи в тому ж самому кримінальному провадженні строк тримання під вартою обчислюється з урахуванням часу тримання під вартою раніше.

Строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом. Сукупний строк тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого під час досудового розслідування не повинен перевищувати: 1) шести місяців - у кримінальному провадженні щодо злочинів невеликої або середньої тяжкості; 2) дванадцяти місяців - у кримінальному провадженні щодо тяжких або особливо тяжких злочинів.

За змістом частин 1 та 2 ст. 199 КПК України, клопотання про продовження строку тримання під вартою має право подати прокурор, слідчий за погодженням з прокурором не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою. 2. Клопотання про продовження строку тримання під вартою подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, а в кримінальних провадженнях щодо кримінальних правопорушень, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду, - до Вищого антикорупційного суду.

Відповідно до ч. 3 ст. 199 КПК України, клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 КПК України, повинно містити: 1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу (ч. 4 ст. 199 КПК України).

Слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у ч. 3 ст. 199 КПК України, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою (ч. 5 ст. 199 КПК України).

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 199 КПК України прокурором доведено обставини, які свідчать про те, що заявлені ризики, визначені пунктами 1, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України не зменшилися та виправдовують тримання особи під вартою. Так, ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні тяжких злочинів, за які законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до восьми років, у зв`язку з чим, останній з метою уникнення відповідальності за вчинені злочини може переховуватись від органів досудового розслідування та суду; ОСОБА_7 перебуваючи на волі, за допомогою інших осіб, або будь-яким іншим способом із застосуванням будь-яких засобів може перешкоджати кримінальному провадженню будь-яким іншим чином, чим може перешкодити встановленню істини по справі, знищити не вилучені матеріали, речові докази.

Згідно п. 2 ч. 3 ст. 199 КПК України слідчим у клопотанні та прокурором доведено обставини, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Прокурором у судовому засіданні доведено, що завершити досудове слідство до закінчення строку дії попередньої ухвали про застосування запобіжного заходу неможливо, оскільки необхідно: здійснити тимчасовий доступ до речей та документів з можливістю їх вилучення, а саме до інформації, що перебуває у володінні операторів мобільного стільникового зв`язку ПрАТ «Київстар», ТОВ «Лайфселл», ПрАТ «ВФ Україна» щодо абонентських з`єднань за номерами телефонів, якими користувалися підозрювані ОСОБА_8 , ОСОБА_5 та ОСОБА_9 , а також провести тимчасові доступи до речей і документів та вилучити інформацію у банківських установах АТ «Ощад Банк» та АТ «Універсал Банк» по банківських рахунках, які використовували підозрювані для здійснення шахрайських дій. Після отримання вказаної інформації здійснити її огляд та аналіз; отримати висновки призначених судових експертиз відео-, звукозаписів виконання яких доручено експертам Миколаївського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України, а також призначити судові експертизи відео-, звукозаписів, після розсекречення протоколів за результатами проведених негласних слідчих (розшукових) дій; виконати вимоги щодо перегляду та приведення грифів секретності матеріальних носіїв інформації (розсекретити), як законних підстав для проведення негласних слідчих (розшукових) дій, передбачених ст. ст. 263, 268, 269 КПК України, а саме: клопотання та доручення слідчого СУ ГУНП в Херсонській області, ухвали слідчого судді Миколаївського апеляційного суду; встановити та допитати у якості свідків осіб, які можуть надати достовірні свідчення про протиправну діяльність підозрюваних щодо вчинення ними шахрайських дій; на підставі зібраних доказів, за наявності відповідних правових підстав, скласти та повідомити підозрюваним ОСОБА_8 , ОСОБА_5 та ОСОБА_9 про зміну підозри та/або про нову підозру у вчиненні кримінальних правопорушень; скласти та направити до суду в межах строку досудового розслідування обвинувальний акт.

Обставини, що перешкоджали здійснити вказані процесуальні дії раніше є: великий обсяг слідчих дій, які необхідно провести з метою перевірки версій сторони обвинувачення та сторони захисту.

Закінчення досудового розслідування в межах строків, визначених п. 4 ч. 3 ст. 219 КПК України, є неможливим з об`єктивних причин, обумовлених обсягом та специфікою процесуальних дій, необхідних для забезпечення належної якості досудового розслідування.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

При вирішенні питання про продовження строку дії запобіжного заходу відповідно до положень ст. 178 КПК України слідчий судді враховує встановлені обставини та вагомість наявних доказів, якими вони обґрунтовуються, а саме: ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, в разі визнання винуватим у вчиненні якого підозрюваному загрожує покарання до восьми років позбавлення волі. Також слідчим суддею враховуються: вік та стан здоров`я підозрюваної ОСОБА_7 , яка народилась у ІНФОРМАЦІЯ_10, на обліку за станом здоров`я не перебуває, інвалідність не встановлювалась. Крім того, слідчим суддею враховуються: міцність соціальних зв`язків підозрюваної в місці його постійного проживання, а саме: ОСОБА_7 має професійно-технічну освіту, у шлюбі не перебуває, дітей не має. Підозрювана офіційно не працевлаштована, має постійне місце реєстрації, за яким не проживає, фактично мешкає у місті Києві на орендованій квартирі. Раніше не засуджувалася, повідомлень про підозру у вчиненні інших кримінальних правопорушень не має.

Судом встановлено, що надані сторонами кримінального провадження докази доводять обставини, які свідчать про недостатність застосування більш м`якого запобіжного заходу до ОСОБА_7 для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні та забезпечення його належної процесуальної поведінки. За вказаних вище обставин, обраний щодо обвинуваченого запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є співмірним з існуючими ризиками, відповідає особі обвинуваченого та є достатнім стримуючим засобом, який здатен забезпечити гарантію його належної процесуальної поведінки на даній стадії кримінального провадження.

Таким чином, з огляду на конкретні обставини кримінального провадження, клопотання про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_7 в межах строку досудового слідства підлягає задоволенню оскільки слідчим у клопотанні та прокурором доведено, що заявлені ризики не зменшилися та не перестали існувати, а також доведено наявність обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою та виправдовують подальше тримання підозрюваного під вартою. Заперечення, надані стороною захисту, зазначеного висновку суду не спростовують з наведених вище підстав.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 176-178, 183, 186, 193, 194, 197, 199, 376 КПК України,-

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого СВ Скадовського РВП ГУНП в Херсонській області ОСОБА_6 задовольнити.

Продовжити стосовно підозрюваної ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_10 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з утриманням в Державній установі «Миколаївський слідчий ізолятор» строком до 19.09.2024 року включно.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а особою, яка тримається під вартою, в той же строк з моменту вручення копії судового рішення.

Повний текст ухвали оголошено 16.08.2024 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1