УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 листопада 2024 року Хортицький районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Запоріжжі подання начальника Пологівського районного сектору №6 філії ДУ «Центр пробації» в Запорізькій області про звільнення від відбування покарання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ,

ВСТАНОВИВ:

Вироком Михайлівського районного суду Запорізької області від 05.10.2021 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , був засуджений за ч.2 ст.185 КК України до покарання у вигляді громадських робіт на строк 80 (вісімдесят) годин.

Вирок суду набрав законної сили 04.11.2021 і перебував на виконанні у Василівському районному секторі №2 філії ДУ «Центр пробації» в Запорізькій області. На цей час вирок суду не виконаний, призначене покарання засуджений не відбув.

17.09.2024 до суду надійшло подання начальника Пологівського районного сектору №6 філії ДУ «Центр пробації» в Запорізькій області, на яку покладені повноваження з виконання завдань Василівського РС №2 згідно з наказом ДУ «Центр пробації» МЮ України №212/од-24 від 13.06.2024, про приведення вироку Михайлівського районного суду Запорізької області від 05.10.2021 відносно ОСОБА_4 у відповідність до діючого законодавства, яке обґрунтовано тим, що 09.08.2024 набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 року №3886-IX, яким унесені зміни до ст.51 КУпАП. Згідно з цим законом викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати вважається дрібним, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. В силу положень ст.5 КК України вказаний закон має зворотню дію у часі, оскільки скасовує (декриміналізує) злочинність діяння і згідно з ч.2 ст.74 КК України особа, засуджена за таке діяння, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання. За вироком суду ОСОБА_4 був засуджений за вчинення в 2021 році крадіжки майна вартістю 483,11грн., що відповідно до Закону №3886 не вважається кримінально-караним діянням. У зв`язку з цим він підлягає звільненню від призначеного судом покарання.

В судове засідання представник органу пробації не прибув, подав заяви про розгляд подання у його відсутність, подання підтримує, просить його задовольнити.

Засуджений ОСОБА_4 в судове засідання не прибув за невідомими причинами, про час та місце судового засідання повідомлявся належним чином.

Відповідно до ч.5 ст. 539 КПК України суд вважає можливим розглянути подання у відсутність вказаних осіб.

Прокурор ОСОБА_3 подання підтримав, просив його задовольнити.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до такого.

Згідно з ст.2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно з п.13 ч.1 ст.537 КПК України під час виконання вироків суд має право вирішувати питання про звільнення від покарання.

Згідно з ч.1 ст.539 КПК України питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

Згідно з п.2 ч.2 ст.539 КПК України у разі необхідності вирішення питань, передбачених п.13 ч.1 ст.537 цього Кодексу, відповідне клопотання подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок.

Відповідно до ч.1 ст.74 КК України звільнення засудженого від покарання або подальшого його відбування може застосовуватися тільки судом у випадках, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч.2 ст.74 КК України особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

Відповідно до ст.58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти мають зворотну дію в часі, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

За ч.1 ст.5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Ч.6 ст.3 КК України передбачає, що зміни до законодавства про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення.

09.08.2024 набув чинності Закон України №3886-IX від 18.07.2024 «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», яким визначено, що адміністративним правопорушенням відповідно до ст.51 Кодексу України про адміністративні правопорушення є дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна становить від 0,5 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Вказаним законом підвищена верхня межа вартості майна, викрадення якого охоплюється положеннями ст.51 КУпАП, тим самим визначена нижня межа цього параметру для кримінальної відповідальності за крадіжку, шахрайство, привласнення чи розтрату чужого майна (статті 185,190,191 КК України), адже в тексті кримінального закону цей розмір прямо не визначено і він указаний законодавцем саме у ст.51 КУпАП.

Отже, із часу набуття чинності Законом №3886-IX кримінальна відповідальність за статтями 185,190,191 КК України настає, якщо розмір викраденого перевищує 2 неоподатковуваних мінімуми доходів громадян.

Зміни до ст. 51 КУпАП, які стосуються збільшення розміру вартості викраденого майна для кваліфікації відповідних діянь як адміністративного правопорушення, в розумінні ст.3,5 КК України є законом про кримінальну відповідальність, що скасовує (усуває) кримінальну протиправність діяння, предметом посягання якого було майно на суму, що не перевищує 2-х неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Вказані зміни мають зворотню дію в часі.

При цьому, визначення суми, яка дорівнює 2-м неоподатковуваним мінімумам доходів громадян, здійснюється на час вчинення відповідного діяння з урахуванням положень Податкового кодексу України.

Так, відповідно до п.5 підрозділу 1 розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України, для норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги.

Пп.169.1.1 п.169.1 ст.169 розділу IV Податкового кодексу України визначає, що податкова соціальна пільга визначається у розмірі, що дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року, - для будь-якого платника податку.

У зв`язку з цим два неоподатковуваних мінімуми доходів громадян дорівнюють 100 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи, встановленому законом на 1 січня звітного року.

За змістом вироку Михайлівського районного суду Запорізької області від 05.10.2021 ОСОБА_4 був визнаний винуватим у вчиненні 11.06.2021 крадіжки майна вартістю 483,11грн.

Відповідно до Податкового кодексу України та Закону №3886-IX вартість викраденого майна, з якого настає кримінальна відповідальність за ст.185 КК, у 2021 році становила 2270грн.

Отже, вартість викраденого ОСОБА_4 майна на час вчинення ним відповідного діяння не перевищувала 2-х неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і відповідно вчинене ним діяння згідно із Законом №3886-IX відноситься до адміністративних правопорушень, а його кримінальна караність усунена.

На підставі вищевикладеного, ОСОБА_4 підлягає звільненню від покарання, призначеного вироком Михайлівського районного суду Запорізької області від 05.10.2021, на підставі ч.2 ст.74 КК України, у зв`язку з чим подання органу пробації слід задовольнити.

Керуючись ст.58 Конституції України, ст.51 КУпАП, ст.3,5,74,185 КК України, ст.2,537,539 КПК України,

УХВАЛИВ:

Подання органу пробації - задовольнити.

Засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звільнити від покарання, призначеного вироком Михайлівського районного суду Запорізької області від 05.10.2021 (справа №1-кп/321/106/2021, ЄУН 321/915/21) на підставі ч.2 ст.74 КК України.

Ухвала суду може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду через Хортицький районний суд м.Запоріжжя протягом семи днів з дня її постановлення.

Суддя ОСОБА_1