Справа №583/3496/24 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-сс/816/447/24 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - тримання під вартою
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 вересня 2024 року колегія суддів Сумського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

підозрюваного ОСОБА_7

захисника ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Суми, у режимі відеоконференції, матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою захисника підозрюваного ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 12 липня 2024 року, якою до підозрюваного ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 12 липня 2024 року, на задоволення клопотання слідчого Охтирського РВП ГУНП в Сумській області, до підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України ОСОБА_7 було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 24 години 09 вересня 2024 року.

Не погодившись з вказаним судовим рішенням, захисник ОСОБА_8 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , звернувся до апеляційного суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді Зарічного районного суду м. Суми від 23 березня 2024 року, постановити нову, якою застосувати до останнього запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту із застосуванням електронних засобів контролю.

В обґрунтування своїх вимог захисник посилається на те, що в судовому засіданні ним було заявлено усне клопотання в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 про зміну запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на більш м`який, з тих підстав, що останній категорично не погоджується із підозрою та наполягає на проведені з ним експертного дослідження із застосуванням «Поліграфа».

Захисник зазначає, що ОСОБА_7 стверджує, що не бив потерпілого ОСОБА_9 , однак, такі його показання слідчим суддею враховано не було, в оскаржуваній ухвалі є посилання на покази свідків ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , які вказали на ОСОБА_7 . Разом з тим, застосовуючи до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя мав звернути увагу на те, що вказані свідки вже були фігурантами аналогічної справи, однак, за певних домовленостей та обставин, справа не дійшла до суду. Слідчий суддя не звернув належної уваги, що обох свідків представляє адвокат ОСОБА_12 і їх показання є лише способом захисту.

Апелянт вказує, що ним було подано клопотання групі слідчих у даному кримінальному провадженні призначити експертне дослідження із застосуванням «Поліграфа» відносно ОСОБА_7 , також запропоновано пройти дослідження із застосуванням «Поліграфа» і відносно свідків ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , але слідчий ОСОБА_13 відмовив у його задоволенні. Також, з врахуванням того, що у ОСОБА_11 були виявлені окуляри ОСОБА_9 , які він готовий повернути потерпілому, наявні підстави вважати, що саме ОСОБА_11 причетний до побиття ОСОБА_9 . Крім того, ОСОБА_7 є безпосереднім та відвертим, що не можна можливо сказати про інших учасників відпочинку на березі р. Ворскла, де стався інцидент з потерпілим.

Заслухавши доповідь головуючого судді щодо змісту оскаржуваного судового рішення та доводів апеляційної скарги, підозрюваного ОСОБА_7 та його захисника адвоката ОСОБА_8 на підтримку апеляційних доводів та вимог, прокурора, яка вважала оскаржувану ухвалу законною та обґрунтованою, просила залишити її без зміни, а апеляційну скаргу без задоволення, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Відповідно до вимог ст. 177 КПК України, підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може перешкоджати кримінальному провадженню чи вчинити інше правопорушення.

Відповідно до ч.1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст.178 КПК України, крім наявності вищезазначених обставин, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Так, відповідно до ст.ст.177,178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливість запобігання їм більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування злочину (наявність або відсутність спроб ухиляння від органів влади), поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків).

При цьому, слідчому судді слід мати на увазі, що обмеження розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою лише переліком законодавчих (стандартних) підстав для його застосування без встановлення їх наявності та обґрунтованості до конкретної особи, є порушенням вимог п. 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (Рішення Європейського суду з прав людини «Харченко проти України», «Белевитський проти Росії»).

На думку колегії суддів при вирішенні питання щодо застосування до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу, слідчим суддею вищезазначені вимоги Закону було дотримано в повному обсязі.

Так, з матеріалів кримінального провадження вбачається, що СВ Охтирського РВП ГУНП в Сумській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0000608 від 08 липня 2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, розпочате за повідомленням потерпілого ОСОБА_9 про те, що 06 липня 2024 року близько 17 год. на річці Ворскла, неподалік урочища «Ківшар», а саме пляжу «Старий міст» ОСОБА_7 із застосуванням насильства, відкрито заволодів його золотою каблучкою та наніс йому тілесні ушкодження. 09 липня 2024 року ОСОБА_7 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

В рамках вказаного кримінального провадження, до слідчого судді звернувся Охтирського РВП ГУНП в Сумській області з клопотанням про застосування до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб без права внесення застави, яке вмотивовано обґрунтованість повідомленої останньому підозри та наявністю ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, запобігти яким, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, неможливо.

Перевіряючи доводи вказаного клопотання, з врахуванням доданих до нього доказів, слідчим суддею було встановлено, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді виключно позбавлення волі, на строк від семи до десяти років, а тому, у разі визнання його винуватості, з метою уникнення відповідальності, останній може переховуватись від органів досудового розслідування та суд. Крім того, враховуючи особу підозрюваного, який раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, офіційно не працює, слідчим суддею було встановлено ризик того, що ОСОБА_7 може незаконно впливати на свідків, потерпілого, переховувати чи знищити докази його причетності до вчинення злочину та вчинити інше кримінальне правопорушення.

Саме з врахуванням зазначеного, слідчий суддя і дійшов висновку, що доводами клопотання слідчого доведено існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, що і стало підставою для застосування до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, з яким погоджується і колегія суддів, та ставити під сумнів правильність такого висновку, підстав не вбачає.

Що стосується доводів апелянта про те, що ОСОБА_7 до вказаного злочину не має жодного відношення, а до цього причетна інша особа, то колегія суддів зауважує, що у даному кримінальному провадженні достатньо доказів на підтвердження того, що повідомлена останньому підозра за ч. 4 ст. 186 КК України є обґрунтованою, а питання правильності кваліфікації дій особи, її винуватість чи невинуватість на даному етапі кримінального провадження не переглядаються і зазначені обставини будуть предметом розгляду суду, який розглядатиме дане кримінальне провадження та прийматиме у даній справі остаточне рішення по суті.

При цьому, колегія суддів зауважує, що при прийнятті оскаржуваного рішення, слідчим суддею було вірно враховано і практику, визначену у рішеннях ЄСПЛ, відповідно до яких термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити це правопорушення, тобто, обґрунтованою є підозра яка побудована на фактах, що підпадають під опис одного з правопорушень, визначених у законі про кримінальну відповідальність і стандарт доказування «обґрунтована підозра» вважається досягнутим, якщо фактів та інформації достатньо, аби переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла вчинити кримінальне правопорушення. Щодо рівня імовірності, за якого підозра вважається обґрунтованою, то цей стандарт доказування не передбачає, що уповноважені особи мають оперувати доказами, достатніми для пред`явлення обвинувачення чи ухвалення обвинувального вироку, які необхідні на наступних етапах кримінального провадження.

Інших доводів, які не були враховані слідчим суддею та за яких клопотання слідчого не підлягало б до задоволення, захисником в апеляційній скарзі не наведено і таких обставин під час апеляційного розгляду встановлено не було.

Враховуючи вищезазначене, на спростування доводів апелянта, колегія суддів вважає, що слідчим суддею було надано належну оцінку усім обставинам провадження, з якими закон пов`язує вирішення питання запобіжного заходу, та дійшов вірного висновку про необхідність задоволення клопотання слідчого, яким доведена необхідність застосування до підозрюваного ОСОБА_7 найсуворішого запобіжного заходу.

Також, колегія суддів звертає увагу і на те, що Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою та продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.

Таким чином, з врахуванням практики ЄСПЛ, а також тих обставин, що злочин, передбачений ч. 4 ст. 186 КК України, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_7 , становить небезпеку для суспільства, його фактичні обставини, колегія суддів вважає, що в даному конкретному випадку суспільний інтерес має більшу вагу над повагою до свободи особи, а тому, і з цих підстав, застосування до останнього запобіжного заходу саме у вигляді тримання під вартою є виправданим.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку, що оскаржувана ухвала є законною та обґрунтованою, підстав для її скасування під час апеляційного розгляду не встановлено, а тому, вказане судове рішення слід залишити без зміни, а апеляційну скаргу захисника без задоволення.

Керуючись ст.ст.404,407,418,419,422 КПК України, колегія суддів -

ПОСТАНОВИЛА:

Ухвалу слідчого судді Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 12 липня 2024 року, якою до підозрюваного ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою - залишити без зміни, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 на цю ухвалу без задоволення.

Ухвала є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4