17.09.2024
Справа № 642/3935/24
Провадження № 1-кс/642/2905/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 вересня 2024 року слідчий суддя Ленінського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , заявника ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові скаргу ОСОБА_3 на рішення слідчого про відмову у визнанні потерпілим ,-

В С Т А Н О В И В:

06 вересня 2024 року до Ленінського районного суду м. Харкова надійшла скарга ОСОБА_3 , в якій він просить скасувати постанову слідчого другого слідчого відділу (з дислокацією у м.Харкові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Полтаві, ОСОБА_4 від 06.08.2024 року про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні № 0000160 від 27.07.2023 року за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.382 КК України.

В обґрунтування скарги ОСОБА_3 зазначив, що в провадженні ТУ ДБР знаходиться кримінальне провадження № 0000160 від 27.07.2023 за правовою кваліфікацією- ч.2 ст.382 КК України. Дані відомості були внесені ТУ ДБР до Єдиного реєстру досудових розслідувань на підставі ухвали слідчого судді Дзержинського районного суду м. Харкова від 17.07.2023 року за заявою ОСОБА_3 від 10.07.2024 року, поданою в порядку ст.214 КПК України, про вчинення кримінального правопорушення.

08.02.2024 року він звернувся до ТУ ДБР з заявою про залучення його у якості потерпілого у вищезазначеному кримінальному провадженні, та видачі йому пам`ятки про процесуальні права та обов`язки потерпілого .

ОСОБА_3 зазначає, що права і обов`язки потерпілого виникають у особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого (ч. 2 ст. 55 КПК України).

Незважаючи на вищезазначене постанови слідчого ТУ ДБР щодо розгляу поданого ним клопотання він не отримував.

В ході досудового розслідування слідчим ТУ ДБР ОСОБА_5 . 11.04.2024 року ОСОБА_3 у даному кримінальному провадженні було допитано у якості свідка. В ході допиту він повідомив слідчому ТУ ДБР додаткові докази та надав копії документів, що підтверджують обґрунтованість поданої ним заяви про вчинення кримінального правопорушення посадовими особами ХРУП № 3 ГУ НП в Харківській області.

09.05.2024 року він повторно звернувся до слідчого ТУ ДБР з заявою про залучення його у якості потерпілого та видачі йому пам`ятки про процесуальні права та обов`язки потерпілого, а 06.06.2024 року з заявою про надання йому матеріалів кримінального провадження для ознайомлення.

Дана постанова була оскаржена ним до суду та ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду від 15.07.2024 року була скасована.

У серпні 2024 року він отримав від слідчого ТУ ДБР ОСОБА_4 копію постанови, датованої 06.08.2024 року, про відмову у визнанні його потерпілим .

Скаржник вважає, що вищевказана постанова слідчого про відмову у визнанні його потерпілим є незаконною, необґрунтованою, такою, що була винесена передчасно, без всебічного, повного та об`єктивного дослідження обставин справи, такою, що порушує його права та законні інтереси, у зв`язку з чим вона підлягає скасуванню, оскільки слідчим не з`ясовувались питання щодо заподіяння йому шкоди та не перевірялись чи є будь-які данні, які б свідчили про завдання шкоди.

В судове засідання скаржник ОСОБА_3 з`явився, подану ним скаргу підтримав, пославшись на викладені в ній обставини.

Слідчий ТУ ДБР ОСОБА_4 , будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду скарги, в судове засідання не з`явилася, надала до суду матеріали кримінального провадження № 0002160 від 03.04.2024 року, зазначивши про необхідність відмови в задоволенні поданої до суду скарги.

У відповідності до вимог ч. 3 ст. 306 КПК України відсутність слідчого, дізнавача чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги, у зв`язку з чим слідчий суддя, вважає можливим розглянути скаргу у відсутність слідчого.

Дослідивши скаргу з додатками, долучені документи, перевіривши надані слідчою матеріали кримінального провадження разом з оскаржуваною постановою, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Як встановлено в судовому засіданні Другим слідчим відділом (з дислокацією у м. Харкові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованим у м. Полтаві, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань на підставі ухвали слідчого судді Дзержинського районного суду м. Харкова від 17.07.2023 року за заявою ОСОБА_3 від 10.07.2024 року за № 0000160 від 27.07.2023 року за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.382 КК України.

У серпні 2024 року він отримав від слідчого ТУ ДБР ОСОБА_4 копію постанови, датованої 06.08.2024 року, про відмову у визнанні його потерпілим.

Так, дослідивши в судовому засіданні зміст оскаржуваної постанови, яка була надана слідчому судді заявником ОСОБА_3 , вбачається, що слідчий ОСОБА_4 , відповідно до вимог ст. 55 КПК України, мотивувала відмову у визнанні ОСОБА_3 потерпілим, оскільки під час досудового розслідування та на даний час не здобуто будь-яких фактичних даних, які б свідчили про наявність заподіяння ОСОБА_3 уповноваженими особами ХРУП № 2 ГУНП в Харківській області будь-якої моральної, фізичної або майнової шкоди .

Відповідно до п.5 ч.1 ст. 303 КПК України, під час досудового розслідування може бути оскаржено рішення слідчого про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою.

Як вірогідно встановлено слідчим суддею при перевірці наданих до суду слідчим ТУ ДБР ОСОБА_4 матеріалів кримінального провадження № 0000160 від 27.07.2023 року за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.382 КК України, ці матеріали не містять оригіналу самої оскаржуваної постанови.

Крім того слід зазначити, що ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Харкова від 15.07.2023 року була задоволена скарга ОСОБА_3 , та скасовано попередню аналогічну постанову слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Харкові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованим у м. Полтаві, ОСОБА_4 від 06.06.2024 року про відмову у визнанні потерпілим.

Вищевказана ухвала слідчого судді також відсутня в цих матеріалах кримінального провадження.

У відповідності до вимог ст. 110 КПК України постанова слідчого повинна містити зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови, мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу. Тобто таке процесуальне рішення повинно відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема, в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулась з метою захисту своїх прав та відповіді на всі поставлені нею питання, які обумовлюють її відмову, що є однією із гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу.

Аналіз оскаржуваної постанови свідчить про те, що зазначені вимоги кримінального процесуального закону не були дотримані слідчим при прийнятті рішення про відмову в задоволенні клопотання.

Відповідно до ч. 5 ст. 110 КПК України, постанова слідчого, прокурора складається з:

1) вступної частини, яка повинна містити відомості про:

місце і час прийняття постанови;

прізвище, ім`я, по батькові, посаду особи, яка прийняла постанову;

2) мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про:

зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови;

мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу;

3) резолютивної частини, яка повинна містити відомості про:

зміст прийнятого процесуального рішення;

місце та час (строки) його виконання;

особу, якій належить виконати постанову;

можливість та порядок оскарження постанови.

На думку слідчого судді постанова слідчого ТУ ДБР ОСОБА_4 від 06.08.2024 року не відповідає вимогам ст. 110 КПК України.

Частиною першою ст.55 КПК України визначено, що потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди.

Разом з тим у частині 5 даної статті визначено, що за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим.

При цьому очевидність та достатність таких підстав є оціночним поняттям, яке визначається в кожному окремому випадку, виходячи з обставин кримінального провадження і внутрішнього переконання особи, уповноваженої на визнання потерпілим.

Відповідно до ст. 110 КПК України, в постанові слідчого обов`язково повинні бути зазначені зміст обставин, які є підставою для прийняття постанови, мотиви прийняття рішення, їх обґрунтування.

Оскаржувану постанову слідчий обґрунтовувала тим, що під час досудового розслідування та на даний час не здобуто будь-яких об`єктивних даних, які б свідчили про наявність спричинення ОСОБА_3 уповноваженими службовими особами СВ ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області будь-якої моральної, фізичної або майнової шкоди.

Суд вважає, що висновки в оскаржуваній постанові були зроблені слідчою передчасно, оскільки, як зазначив ОСОБА_3 у поданій ним до суду скарзі, 11.04.2024 року він був допитаний слідчим у даному кримінальному провадженні у якості свідка та надав йому додаткові докази та копії документів, що підтверджують обгрунтованість поданої ним заяви про вчинення кримінального правопорушення керівництвом ВП №2 ХРУП № 2 ГУНП в Харківській області .

Дані відомості, викладені ОСОБА_3 при його допиті у якості свідка, не були відображені в постанові слідчого від 06.08.2024 року та їм не була надана належні оцінка, а тому на момент винесення слідчим оскаржуваної постанови про відмову у визнанні потерпілим ОСОБА_3 зазначати про те, що органом досудового розслідування не було здобуто достатньо доказів того, що останньому завдано моральної, фізичної або майнової шкоди передчасно.

Слідчому необхідно дати оцінку наявним показам ОСОБА_3 при його допиті у якості свідка щодо завдання йому будь-якої шкоди, а також дати їм оцінку з урахуванням даних, викладених в ухвалі слідчого судді Ленінського районного суду м. Харкова від 15.07.2023 року.

Разом з тим, слідчий суддя звертає увагу на те, що права ОСОБА_3 не обмежуються, оскільки визнання потерпілим може відбутися на будь-якій стадії кримінального провадження, щойно буде встановлено (або належним чином доведено) вид і розмір шкоди, що була завдана кримінальним правопорушенням.

З урахуванням викладеного, керуючись ст. 55, 303, 304, 306, 307, 376 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В:

Скаргу ОСОБА_3 - задовольнити.

Скасувати постанову слідчого Другого слідчого відділу ( з дислокацією у місті Харкові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого в м. Полтаві, ОСОБА_4 від 06.08.2024 року про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні № 0000160 від 27.07.2023 року за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.382 КК України.

Ухвала оскарженню не підлягає , однак заперечення проти цієї ухвали можуть бути включенні до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене ч.1 ст. 392 КПК України.

Слідчий суддя ОСОБА_1