ФАСТІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 жовтня 2024 року слідчий суддя Фастівського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , законного представника ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 розглянувши у закритомусудовому засіданні клопотання старшого слідчого відділення розслідування злочинів загальнокримінальної спрямованості СВ Фастівського РУП ГУ НП в Київській області лейтенанта поліції ОСОБА_7 , погоджене прокурором Фастівської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Плесецьке, Фастівського району Київської області, українця, громадянина України, студента першого курсу Васильківського професійного ліцею (спеціальність маляр-штукатур), зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 153, ч.4 ст.152 КК України, у кримінальному провадженні за №0003312 від 15.11.2023 року,, -

встановила:

до провадження слідчого судді, надійшло клопотання старшого слідчого відділення розслідування злочинів загальнокримінальної спрямованості СВ Фастівського РУП ГУ НП в Київській області лейтенанта поліції ОСОБА_7 , погоджене прокурором Фастівської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у кримінальному провадженні №0003312 від 15.11.2023 року, у виді домашнього арешту відносно ОСОБА_4 .

Як вбачається з матеріалів клопотання, Фастівським РУП ГУ НП в Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні за №0003312.

У клопотанні слідчий зазначає, що неповнолітній ОСОБА_4 проживав в будинку своєї матері ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою: АДРЕСА_1 .

З січня 2020 року по травень 2023 року, періодично, в даному будинку проживала малолітня ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка являється внучкою ОСОБА_5 та племінницею неповнолітнього ОСОБА_4 .

В період з січня 2020 року по 22 вересня 2022 року точного часу, та дати досудовим розслідуванням не встановлено малолітній ОСОБА_4 достовірно знаючи, що потерпілій виповнилось 4 роки та вона є малолітньою, перебуваючи у вказаному місці та у вказаний період, періодично запрошував до своєї кімнати малолітню ОСОБА_8 .

Далі ОСОБА_4 будучи особою, що не досягла віку з якого настає кримінальна відповідальність, перебуваючи на одинці з малолітньою ОСОБА_8 вчиняв щодо неї суспільно-небезпечні насильницькі дії сексуального характеру, а саме наказував останній роздягатися, після чого доторкався своїми руками по всьому тілу, до її статевих органів, далі знімав свої штани та спідню білизну малолітньої та своїм статевим членом доторкався (водив) по різним частинам малолітньої ОСОБА_8 , таким чином здійснював фізичний контакт із тілом малолітньої потерпілої, тим самим вчиняв неодноразові насильницькі дії сексуального характеру, не пов`язані із проникненням в тіло іншої особи, задовольнивши свою статеву пристрасть.

Крім цього, з 22 вересня 2022 року по травень 2023 року, неповнолітній ОСОБА_4 , продовжуючи свої дії які з суспільно-небезпечного діяння перейшли в злочинну діяльність, достовірно знаючи, що потерпілій виповнилось 6 років та вона є малолітньою, ігноруючи принципи моральності, духовного і культурного життя суспільства та принципи статевої моралі в суспільстві, всупереч ст. 1, 10 Закон України «Про охорону дитинства» від 26.04.2001 р., ст. ст. 2, 19, 34 Конвенції про права дитини, яка ухвалена Резолюцією Генеральної асамблеї ООН 44/25 від 20.11.1989 р. і набула чинності 02.09.1990 р., ст. 20 Конвенції Ради Європи про захист дітей від сексуальної експлуатації та сексуального насильства від 25.10.2007 р., яка набула чинності 01.12.2012 р., усвідомлюючи значення та суспільно небезпечний характер власних дій, направлених на порушення нормального фізичного, психічного та соціального розвитку малолітньої потерпілої, перебуваючи у вказаному місці та у вказаний період, періодично запрошував до своєї кімнати малолітню ОСОБА_8 .

Далі реалізуючи свій злочинний задум, ОСОБА_4 , перебуваючи на одинці з малолітньою ОСОБА_8 вчиняв щодо неї насильницькі дії сексуального характеру, а саме наказував останній роздягатися, після чого доторкався своїми руками по всьому тілу, до її статевих органів, далі знімав свої штани та спідню білизну малолітньої та своїм статевим членом доторкався (водив) по різним частинам малолітньої ОСОБА_8 , таким чином здійснював фізичний контакт із тілом малолітньої потерпілої, тим самим вчиняв неодноразові насильницькі дії сексуального характеру, не пов`язані із проникненням в тіло іншої особи, задовольнивши свою статеву пристрасть.

Таким чином, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні насильницьких дій сексуального характеру, не пов`язаних із проникненням в тіло іншої особи, вчинені щодо особи, яка не досягла чотирнадцяти років, незалежно від її добровільної згоди, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 153 КК України.

Крім того, в період з січня 2020 року по 22 вересня 2022 року точного часу, та дати досудовим розслідуванням не встановлено, малолітній ОСОБА_4 , будучи особою, що не досягла віку з якого настає кримінальна відповідальність достовірно знаючи, що потерпілій виповнилось 4 роки та вона є малолітньою, перебуваючи за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 у вказаний період, періодично запрошував до своєї кімнати малолітню ОСОБА_8 , де перебуваючи на одинці з останньою вчиняв суспільно-небезпечні насильницькі дії сексуального характеру, пов`язані із анальним та оральним проникненням в тіло іншої особи з використанням власних геніталій, а саме наказував останній роздягатися, після чого доторкався своїми руками по всьому тілу, до її статевих органів, далі знімав свої штани та спідню білизну малолітньої та своїм статевим членом доторкався (водив) по різним частинам малолітньої ОСОБА_8 .. Далі з метою доведення свого задуму до кінця та з метою задовольнити свою статеву пристрасть неодноразово здійснював анальне та оральне проникнення в тіло малолітньої ОСОБА_8 , таким чином здійснив фізичний (статевий) контакт із тілом (анальним та оральним отвором) малолітньої дитини, задовольнивши свою статеву пристрасть анально-генітальним та орально - генітальним контактом.

Крім цього, з 22 вересня 2022 рокупо травень 2023 року, неповнолітній ОСОБА_4 , продовжуючи свої дії які з суспільно-небезпечного діяння перейшли в злочинну діяльність, достовірно знаючи, що потерпілій виповнилось 6 років та вона є малолітньою, ігноруючи принципи моральності, духовного і культурного життя суспільства та принципи статевої моралі в суспільстві, всупереч ст. 1, 10 Закон України «Про охорону дитинства» від 26.04.2001, ст. ст. 2, 19, 34 Конвенції про права дитини, яка ухвалена Резолюцією Генеральної асамблеї ООН 44/25 від 20.11.1989 і набула чинності 02.09.1990, ст. 20 Конвенції Ради Європи про захист дітей від сексуальної експлуатації та сексуального насильства від 25.10.2007, яка набула чинності 01.12.2012, усвідомлюючи значення та суспільно небезпечний характер власних дій, направлених на порушення нормального фізичного, психічного та соціального розвитку малолітньої потерпілої, перебуваючи за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 у вказаний період, періодично запрошував до своєї кімнати малолітню ОСОБА_8 .

Далі реалізуючи свій злочинний задум, ОСОБА_4 , перебуваючи на одинці з малолітньою ОСОБА_8 вчиняв насильницькі дії сексуального характеру, пов`язані із анальним та оральним проникненням в тіло іншої особи з використанням власних геніталій, а саме наказував останній роздягатися, після чого доторкався своїми руками по всьому тілу, до її статевих органів, далі знімав свої штани та спідню білизну малолітньої та своїм статевим членом доторкався (водив) по різним частинам малолітньої ОСОБА_8 . Далі з метою доведення свого злочинного задуму до кінця та з метою задовольнити свою статеву пристрасть неодноразово здійснював анальне та оральне проникнення в тіло малолітньої ОСОБА_8 , таким чином здійснив фізичний (статевий) контакт із тілом (анальним та оральним отвором) малолітньої дитини, задовольнивши свою статеву пристрасть анально-генітальним та орально - генітальним контактом. При цьому ОСОБА_4 застерігав малолітню шляхом погроз «не розказувати» про данні сексуальні дії насильницького характеру, іншим особам у тому числі рідним.

Таким чином, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні насильницьких дій сексуального характеру, пов`язані із анальним та оральним проникненням в тіло іншої особи з використанням власних геніталій щодо особи, яка не досягла чотирнадцяти років, незалежно від її добровільної згоди, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 152 КК України.

02 жовтня 2024 року неповнолітньому ОСОБА_4 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 153, ч. 4 ст. 152 КК України.

В клопотанні наведені дані, що вказують на причетність підозрюваного ОСОБА_4 до вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 153, ч.4 ст.152 КК України, обґрунтовується зібраними доказами, а саме: протоколами огляду місця події, протоколамидопитів свідків, потерпілої, проведеними судовими експертизами та іншими матеріалами кримінального провадження.

Також в обґрунтування необхідності відповідно до ч. 2 ст. 181 КПК України застосування до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, в клопотанні викладено відомості про існування достовірних ризиків, передбачених п.1 ч.1 ст. 177 КПК України щодо того, що ОСОБА_4 , який підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину та тяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від десяти до п`ятнадцяти років, перебуваючи на волі матиме можливість переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Крім того, згідно п.3 ч. 1 ст. 177 КПК України підозрюваний матиме можливість безпосередньо впливати на потерпілу та свідків, оскільки перебувають у родинних відносинах, шляхом схиляння до зміни своїх показань в тому числі відмовитися взагалі їх надавати під час судових розглядів, що в подальшому може негативно відобразиться на доведені вини підозрюваного в ході судового розгляду.

З метою забезпечення виконання покладених на ОСОБА_4 процесуальних обов`язків, запобігання спробам перешкоджати розгляду кримінального провадження, а також те, що менш суворі запобіжні заходи не достатні для запобігання вищевказаним ризикам, слідчий просить застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у виді домашнього арешту в нічний час доби, а саме з 20.00 год. до 06.00 год. ранку наступної доби.

Прокурор в судовому засіданні підтримав подане клопотання з підстав у ньому наведених та просив його задовольнити.

Захисник не заперечував щодо задоволення клопотання.

Підозрюваний ОСОБА_4 та його законний представник ОСОБА_5 підтримали думку захисника.

Вивчивши матеріали клопотання, заслухавши думку сторін кримінального провадження, приходжу до висновку про задоволення клопотання, виходячи з наступного.

Так, Фастівським РУП ГУ НП в Київській області здійснюється досудове розслідування, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0003312 від 15.11.2023 року.

02.10.2024 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , слідчим за погодженням з прокурором повідомлено про підозру у вчиненні злочинів, передбачених ч. 4 ст. 153, ч.4 ст.152 КК України.

Про обґрунтованість підозри, пред`явленої ОСОБА_4 , причетність підозрюваного до вчиненого, свідчать вищезазначені долучені до клопотання матеріали кримінального провадження у їх сукупності.

Більш того, якщо виходити з поняття «обґрунтована підозра», приведеного в п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», то обґрунтована підозра означає, що існують факти і інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

При цьому, слідчий суддя нагадує, що обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування, що не виключає можливості застосування до підозрюваного запобіжного заходу.

Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях Європейського суду з прав людини. Так, у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 23.10.1994 суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Враховуючи наведене, слідчий суддя, не вирішуючи наперед питання про винуватість підозрюваного у вчиненні інкримінованого йому злочину, правильність кваліфікації його дій, належність та допустимість доказів на підтвердження вини ОСОБА_4 , у вчиненні кримінального правопорушення, вважає, що зміст клопотання та долучених до нього документів можуть свідчити про існування фактів і інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, отже про існування обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 153, ч.4 ст.152 КК України. При цьому висновок органу досудового розслідування з приводу причетності ОСОБА_4 до вчинення зазначеного кримінального правопорушення не є очевидно необґрунтованим.

Прокурор просив застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у певний час доби, а саме з 20 год. 00 хв. до 06 год. 00 хв. ранку наступної доби, протягом двох місяців, зважаючи, що існують обґрунтовані ризики, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду та незаконно впливати на потерпілу та свідків.

При аналізі питання наявності зазначених слідчим та прокурором ризиків, слідчий суддя прийшла до висновку про їх наявність з огляду на фактичні обставини кримінального провадження та особу ОСОБА_4 , який підозрюється у вчиненні особливо тяжкого та тяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від десяти до п`ятнадцяти років позбавлення волі, може: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду та незаконно впливати на потерпілу свідків, оскільки вони перебувають у родинних відносинах.

Вирішуючи питання про існування передбачених кримінальним процесуальним законом ризиків неправомірної процесуальної поведінки підозрюваного, слідчий суддя відмічає, що ризиком у даному випадку є дія, яка може вчинитися з високим ступенем ймовірності.

За результатами встановлених у судовому засіданні обставин та з урахуванням доводів, викладених стороною обвинувачення та стороною захисту, слідчий суддя вважає, що прокурором доведено наявність обставин, передбачених ч.1 ст. 194 КПК.

Зазначені ризики є суттєвими, і, як засвідчили обставини, якими обґрунтовується клопотання, їм неможливо запобігти в умовах застосування до ОСОБА_4 , будь-якого іншого запобіжного заходу, крім домашнього арешту, оскільки інші запобіжні заходи не пов?язані з виключними запобіжниками у комунікації та переміщеннях підозрюваного та не можуть їм запобігти.

Відповідно до ч.5 ст. 194 КПК України якщо під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, прокурор доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті, слідчий суддя застосовує відповідний запобіжний захід, зобов`язує підозрюваного прибувати за кожною вимогою до суду або іншого органу державної влади, а також виконувати обов`язки, необхідність яких доведена прокурором.

За таких обставин, на переконання слідчого судді, зазначений запобіжний захід у виді домашнього арешту в певний час доби, із застосуванням передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України обов`язків, є співрозмірним із тяжкістю кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 та у повній мірі зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного та запобігти визначеним ризикам.

У зв`язку із зазначеним, слідчий суддя приходить до висновку, що матеріали клопотання містять достатньо обґрунтувань необхідності для застосування щодо підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді домашнього арешту в певний час доби, з зобов`язанням підозрюваного: не відлучатися з місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 , з 20 години 00 хвилин до 06 години 00 хвилин ранку наступної доби; повідомляти слідчого, прокурора або Фастівський міськрайонний суд Київської області про зміну свого місця проживання; прибувати до слідчого, прокурора або до Фастівського міськрайонного суду Київської області за першою вимогою; утриматися від спілкування з потерпілою ОСОБА_8 та її законним представником.

Керуючись ст. ст. 176, 177, 178, 180, 181, 193, 194, 196, 309 КПК України, слідчий суддя,

постановила:

Клопотання старшого слідчого відділення розслідування злочинів загальнокримінальної спрямованості СВ Фастівського РУП ГУ НП в Київській області лейтенанта поліції ОСОБА_7 , задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді домашнього арешту в нічний час доби, заборонивши йому залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , з 20 години 00 хвилин до 06 години 00 хвилин ранку наступної доби.

Покласти на ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обов`язки передбачені ст. 194 КПК України, а саме:

- не відлучатися з місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 , з 20 години 00 хвилин до 06 години 00 хвилин ранку наступної доби;

- повідомляти слідчого, прокурора або Фастівський міськрайонний суд Київської області про зміну свого місця проживання;

- прибувати до слідчого, прокурора або до Фастівського міськрайонного суду Київської області за першою вимогою;

- утриматися від спілкування з потерпілою ОСОБА_8 та її законним представником.

Строк дії ухвали про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжного заходу у виді домашнього арешту в певний час доби визначити строком на два місяці, до 02 грудня 2024 року включно.

Копію ухвали про застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту передати до відділу Фастівського районного управління поліції Головного управління національної поліції в Київській області для виконання в порядку визначеному ч.ч. 4, 5 ст. 181 КПК України.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_1