УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.09.2024 Справа №607/3129/24 Провадження №1-кп/607/1147/2024

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря с/з ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника-адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Тернополі в режимі відеоконференції матеріали кримінального провадження №0002612 від 06 листопада 2023 року про обвинувачення:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Тернопіль, українця, громадянина України, із середньою спеціальною освітою, непрацюючого, одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

-29 листопада 2017 року Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області за ч.1 ст. 162, ч.ч. 1, 2, 3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 6 місяців;

-26 липня 2019 року Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області за ч.2 ст. 186 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до обвинувального акту, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, за наступних обставин.

24.02.2022 прийнято Закон України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» № 2102-ІХ, яким затверджено Указ Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні», відповідно до якого в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилини 24.02.2022 строком на 30 діб, який неодноразово було продовжено та який діє по даний час.

Статтею 41 Конституції України, серед іншого, визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності, а також що право приватної власності є непорушним.

Проте, ОСОБА_4 , достовірно знаючи свої обов`язки та права, як громадянин України, маючи можливість належно їх виконувати, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, тобто діючи з прямим умислом, свідомо допустив їх порушення та вчинив злочин проти власності за наступних обставин.

06 листопада 2023 року близько 10:00 год у ОСОБА_4 , який перебував поблизу входу у магазин «Сім-23», що знаходиться по АДРЕСА_2 , виник злочинний умисел, направлений на повторне таємне викрадення чужого майна в умовах воєнного стану.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, вчинене повторно, 06 листопада 2023 року близько 10:00 год, ОСОБА_4 підійшов до потерпілої ОСОБА_6 , яка перебувала неподалік входу в магазин «Сім-23», що знаходиться по АДРЕСА_2 та побачив поряд із нею на пакеті належний їй мобільний телефон торговельної марки «Samsung» Galaxy J5, об`ємом пам`яті 1,5/8 GB.

В подальшому, ОСОБА_4 скориставшись тим що за ним ніхто не спостерігає та його дії не будуть помічені сторонніми особами, діючи з прямим умислом, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення, в умовах воєнного стану, таємно, повторно, шляхом вільного доступу, викрав мобільний телефон торговельної марки «Samsung» Galaxy J5, об`ємом пам`яті 1,5/8 GB.

Надалі, ОСОБА_4 із вказаним мобільним телефоном покинув місце вчинення злочину та розпорядився ним на власний розсуд, чим спричинив ОСОБА_6 матеріальну шкоду на суму 1189,00 грн.

Вказані умисні дії ОСОБА_4 органами досудового розслідування кваліфіковані за ч.4 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, в умовах воєнного стану.

В судовому засіданні захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 заявив клопотання, у якому просив закрити кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.4 ст.185 КК України у зв`язку з тим, що 09.08.2024 набрав чинності Закон України, яким крадіжки на суму, що не перевищують 3028 грн., віднесено до дрібних крадіжок, за які передбачено адміністративну, а не кримінальну відповідальність.

Обвинувачений ОСОБА_4 підтримав клопотання захисника та просив таке задовольнити у зв`язку із втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність вчиненого ним діяння.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні не заперечував щодо закриття кримінального провадження відносно ОСОБА_4 з вказаних вище підстав.

Суд, заслухавши думку учасників судового провадження, дослідивши матеріали справи, приходить до таких висновків.

Законом України від 18 липня 2024 року № 3886-IX «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», який набрав чинності 09.08.2024 року - ст.51 КУпАП викладено у новій редакцій та встановлено, що максимальний розмір викраденого майна для кваліфікації дій особи як дрібне викрадення чужого майна за ч.2 ст.51 КУпАП не може перевищувати двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Ця сума в 2024 році становить 3028 грн., оскільки пункт 5 підрозділу 1 розділу XX Податкового Кодексу України передбачає, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року.

Таким чином, з 09.08.2024 року дрібною крадіжкою вважається адміністративне правопорушення, якщо вартість викраденого майна становить до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто до 3028,00 грн.

Згідно ст.58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти, що пом`якшують або скасовують відповідальність, мають зворотну дію в часі.

За змістом ч.6 ст.3 КК України зміни законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ч.1 ст.5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує злочинність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Передбачені ч.1 ст.5 КК України підстави для закриття кримінальної справи не пов`язані із встановленням фактичних обставин справи, що свідчать про відсутність в діянні особи складу злочину, а пов`язані зі змінами законодавства про кримінальну відповідальність (постанова ВС від 09.09.2019 року в справі № 591/6379/16-ц).

Відповідно до п.4-1 ч.1 ст.284 КПК України, кримінальне провадження закривається у разі, якщо втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України - у таємному викраденні чужого майна (крадіжка) вчиненій повторно, в умовах воєнного стану, в розмірі 1189 гривень 00 копійок.

Отже, враховуючи, що вартість викраденого майна, в якому обвинувачується ОСОБА_4 є меншою 2 неоподатковуваних мінімумів, який за нормами кримінального законодавства для кваліфікації злочинів встановлюється виходячи з суми неоподатковуваного мінімуму на рівні податкової соціальної пільги - 3028 гривень, обвинувачений ОСОБА_4 підпадає під дію Закону України № 3886-IX, яким фактично декриміналізовано його кримінальну відповідальність.

За змістом ч.1 ст.479-2 КПК України суд здійснює судове провадження щодо діяння, кримінальна протиправність якого була встановлена законом, що втратив чинність, у загальному порядку, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Згідно з ч. 3 ст. 479-2 КПК України якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, суд зупиняє судовий розгляд і запитує згоду обвинуваченого на закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 4-1 частини першої статті 284 цього Кодексу. Суд закриває кримінальне провадження на цій підставі, якщо обвинувачений проти цього не заперечує.

В судовому засіданні обвинуваченому роз`яснено, що вказана підстава для закриття провадження є нереабілітуючою, тому обвинувачений має право на продовження судового розгляду у загальному порядку. Судом встановлено згоду обвинуваченого ОСОБА_4 на закриття кримінального провадження з підстави передбаченої п.4 -1 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Враховуючи наведене та те, що під час здійснення судового провадження у кримінальному провадженні, яке надійшло до суду з обвинувальним актом щодо ОСОБА_4 за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність вчиненого ним діяння, і обвинувачений ОСОБА_4 не заперечує щодо закриття кримінального провадження, суд доходить висновку про наявність правових підстав для закриття кримінального провадження №0002612 від 06 листопада 2023 року на підставі п. 4-1 ч.1 ст.284 КПК України у зв`язку втратою чинності законом, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

При цьому закриття кримінального провадження з цієї підстави не позбавляє потерпілого можливості звернутися до суду з цивільним позовом про відшкодування заподіяної внаслідок кримінального правопорушення шкоди в порядку цивільного судочинства.

Судом встановлено, що у даному кримінальному провадженні цивільний позов не пред`являвся, речових доказів немає.

Керуючись ст. ст. 284, 336, 369-372, 376 КПК України, ст. ст. 3, 5 КК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання захисника - адвоката ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження №0002612 від 06 листопада 2023 року про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України задовольнити.

Кримінальне провадження №0002612 від 06 листопада 2023 року про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, закрити на підставі п.4-1 ч.1 ст.284 КПК України у зв`язку із втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Ухвала може бути оскаржена до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвала, якщо інше не передбачено КПК України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий суддя ОСОБА_1