КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.ПОЛТАВИ
Справа №552/4271/24
Провадження № 1-кс/552/1718/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.07.2024 року слідчий суддя Київського районного суду м. Полтави ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого СВ відділу поліції № 1 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_3 про арешт майна, -

В С Т А Н О В И В:

Слідчий СВ відділу поліції № 1 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді з клопотанням про арешт майна.

У клопотанні вказував, що у провадженні СВ відділу поліції № 1 Полтавського РУП ГУ НП в Полтавській області перебувають матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № № 0000638 від 20.06.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Досудовим розслідування установлено, що 20.06.2024 року до чергової частини ВП № 1 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області надійшла письмова заява від ОСОБА_4 , про те, що 20.06.2024 року близько 7:30 год. за адресою: АДРЕСА_1 , невідома особа, шляхом вільного доступу у період воєнного стану, з метою особистого збагачення, здійснила крадіжку мобільного телефону марки «Хіаоmi Redmi A» та банківські карти які були емітовані «Універсалбанк» та «ПУМБ». Сума матеріального збитку встановлюється.

25.07.2024 року проведено огляд за адресою: АДРЕСА_2 , в ході якого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , добровільно видав банківську картку АТ «Полтава-Банк» № НОМЕР_1 .

ОСОБА_5 повідомив, що на вказану банківську картку АТ «Полтава-Банк» № НОМЕР_1 він здійснив грошовий переказ у сумі 10 000 грн. 20 червня 2024 року з мобільного застосунку «Пумб» через мобільний телефон «Redmi A1», який ОСОБА_5 попередньо викрав біля входу в ТЦ «Київ» 20.06.2024.

До того ж, у ході проведення досудового розслідування 17.07.2024 здійснено тимчасовий доступ до речей і документів, що перебувають у володінні АТ «ПУМБ» та отримано інформацію по банківському рахунку, відкритому на ім`я потерпілого ОСОБА_4 . Встановлено, що з банківської картки № НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_6 20.06.2024 о 08:51 год. здійснено переказ через систему онлайн переказів Банку на номер картки № НОМЕР_1 , отримувач ОСОБА_5 , сума переказу 10 000 грн.

25.04.2024 року постановою слідчого вилучений об`єкт визнано речовим доказом у кримінальному провадженні.

Просив слідчого суддю накласти арешт на вилучену 25.07.2024 року в ході огляду за адресою: АДРЕСА_2 , банківську картку АТ «Полтава-Банк» № НОМЕР_1 .

У судове засідання слідчий не з`явилась, надала до суду клопотання про розгляд справи у її відсутність, клопотання підтримує в повному обсязі.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Згідно п. 1, 3 ч. 2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди.

Згідно ч. 2 ст. 168 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Пунктом 1 частини 2 ст. 170 КПК України також передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

З наданих до клопотання матеріалів вбачається достатньо підстав вважати, що було вчинено кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст.185 КК України.

В даному випадку є достатні та обґрунтовані підстави вважати, що вказана в клопотанні банківська картка має значення речового доказу у вказаному кримінальному провадженні, клопотання слідчого є повністю обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Вирішуючи питання про обсяг обмежень, що застосовуються даним арештом до майна, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність заборонити відчуження, розпорядження та користування вказаним майном до скасування арешту у встановленому КПК України порядку. В іншому випадку можуть бути втрачені сліди вчинення кримінального правопорушення.

Таким чином клопотання підлягає до задоволення в повному обсязі.

Керуючись ст.170 КПК України, -

У Х В А Л И В:

Клопотання задовольнити.

1.Накласти арешт на вилучену 25.07.2024 року в ході огляду за адресою: м. Полтава, вул. Решетилівська, 30, банківську картку АТ «Полтава-Банк» № НОМЕР_1 .

2.Місцем зберігання речового доказу визначити матеріали кримінального провадження № 0000638 від 20.06.2024.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів безпосередньо до Полтавського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1