Справа № 132/3115/24
Провадження №1-кп/132/396/24
Вирок

Іменем України

02 жовтня 2024 року місто Калинівка

Калинівський районний суд Вінницької області в складі головуючого судді ОСОБА_1 , розглянувши в порядку спрощеного провадження без проведення судового розгляду в судовому засіданні, за відсутності учасників судового провадження кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000066 від 9 серпня 2024 року, за обвинуваченням ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Сальник Калинівського району Вінницької області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого частиною першою статті 164 Кримінального кодексу України,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до частини другої статті 51 Конституції України , статті 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до її повноліття.

Одним із способів виконання батьками обов`язку утримувати дитину, що визначені у статті 181 Сімейного кодексу України є присудження за рішенням суду коштів (аліментів) на утримання дитини у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Відповідно до частини шостої статті 12 Закону України «Про охорону дитинства» батьки або особи, що їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону.

Під час досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_2 у період з 2 грудня 2015 року злісно ухилявся від сплати встановлених рішенням суду коштів (аліментів) на утримання дитини за наступних обставин.

Так, рішенням Калинівського районного суду Вінницької області від 20 жовтня 2015 року (справа № 132/2702/15-ц) з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ухвалено стягувати на користь ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , аліменти на утримання дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 21 вересня 2015 року і до повноліття дитини.

На підставі виконавчого листа № 132/2702/15-ц від 20 жовтня 2015 року, виданого Калинівським районним судом Вінницької області 3 листопада 2015 року, старшим державним виконавцем відділу органу ДВС Калинівського районного управління юстиції у Вінницькій області 2 грудня 2015 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження про стягнення щомісячно з ОСОБА_2 аліментів на користь ОСОБА_3 .

ОСОБА_2 , маючи умисел на ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дитини (аліментів), достовірно знаючи про необхідність їх сплати, так як державним виконавцем здійснювалися його виклики про явку: 16 лютого 2018 року, 22 червня 2022 року, 8 квітня 2024 року, 11 червня 2024 року, 23 вересня 2024 року, під час чого йому було роз`яснено відповідальність за невиконання законних вимог виконавця, його обов`язок повідомити державного виконавця не пізніше наступного дня про своє працевлаштування, у період з 2 грудня 2015 року по 3 грудня 2021 року, не маючи обмежень до фізичної праці та протипоказань по стану здоров`я, на роботу не влаштувався, на обліку у Калинівському відділі Хмільницької філії Вінницького обласного центру зайнятості не перебував, грошові кошти (аліменти) на утримання дитини не сплачував, будь-якої іншої допомоги не надавав, тобто, добровільно рішення суду не виконував і таким чином злісно ухилявся від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання неповнолітньої доньки.

Відповідно до рішення Калинівського районного суду від 28 жовтня 2021 року ОСОБА_2 визнано винним в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 183-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення (несплата аліментів) та накладено на нього адміністративне стягнення у виді виконання суспільно-корисних робіт строком на 120 годин.

В подальшому з 4 грудня 2021 року по 4 січня 2022 року ОСОБА_2 , виконавши призначені судом суспільно-корисні роботи, продовжуючи свої умисні дії спрямовані на злісне ухилення від сплати аліментів, починаючи з 5 січня 2022 року по 4 вересня 2022 року, не маючи обмежень до фізичної праці та протипоказань по стану здоров`я, на роботу не влаштовувався, на обліку у Калинівському відділі Хмільницької філії Вінницького обласного центру зайнятості не перебував, грошові кошти (аліменти) на утримання неповнолітньої дитини не сплачував, будь-якої іншої допомоги не надавав, тобто, добровільно рішення суду не виконував і таким чином злісно ухилявся від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дитини.

Продовжуючи свої умисні дії спрямовані на злісне ухилення від сплати аліментів, починаючи з 15 лютого 2024 року по 1 вересня 2024 року, не маючи обмежень до фізичної праці та протипоказань по стану здоров`я, на роботу не влаштовувався, на обліку у Калинівському відділі Хмільницької філії Вінницького обласного центру зайнятості не перебував, грошові кошти (аліменти) на утримання неповнолітньої дитини не сплачував, будь-якої іншої допомоги не надавав, тобто, добровільно рішення суду не виконував і таким чином злісно ухилявся від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дитини.

Внаслідок вищевказаних умисних дій ОСОБА_2 , спрямованих на злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів) у період з 2 грудня 2015 року по 1 вересня 2024 року утворилася заборгованість в сумі 251780 (двісті п`ятдесят одна тисяча сімсот вісімдесят) гривень, 90 (дев`яносто) копійок, що сукупно перевищує суму виплат за три місяці відповідних платежів.

Таким чином, ОСОБА_2 вчинив кримінальний проступок, передбачений частиною першою статті 164 Кримінального кодексу України, а саме: злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дитини (аліментів).

Положеннями частин другої та третьої статті381 Кримінального процесуального кодексу України передбачено, що суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта. Спрощене провадження щодо кримінальних проступків здійснюється згідно із загальними правилами судового провадження, передбаченими цим Кодексом, з урахуванням положень цього параграфа.

В обвинувальному акті прокурором викладено клопотання, в якому зазначено, що враховуючи те, що підозрюваний беззаперечно визнає свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згоден з розглядом обвинувального акта за його відсутності, у відповідності до положень частини першої статті 302 та частини другої статті 381 Кримінального процесуального кодексу України просить суд розглянути кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_2 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого частиною першою статті 164 Кримінального кодексу України, у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

До обвинувального акта додано письмову заяву підозрюваного ОСОБА_2 , яка складена за участі захисника адвоката ОСОБА_5 , в якій ОСОБА_2 зазначає, що свою винуватість у вчиненні кримінального проступку, передбаченого частиною першою статті 164 Кримінального кодексу України, він беззаперечно визнає; згоден із встановленими досудовим розслідуванням обставинами; йому роз`яснено та зрозуміло зміст встановлених досудовим розслідуванням обставин, а також про його обізнаність у тому, що у разі надання згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному порядку він буде позбавлений права оскаржувати вирок в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини; згоден на розгляд обвинувального акта у спрощеному проваджені без проведення судового розгляду в судовому засіданні за його відсутності.

У вказаній заяві захисником адвокатом ОСОБА_5 підтверджено добровільність беззаперечного визнання винуватості підозрюваним, його згоду із встановленими в результаті досудового розслідування обставинами і згоду на розгляд обвинувального акта за його відсутності.

До обвинувального акта також додано письмову заяву потерпілої ОСОБА_3 щодо згоди із встановленим досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права на апеляційне оскарження та згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному проваджені без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Враховуючи викладене, а також те, що вимоги Кримінального процесуального кодексу України виконано, суд дійшов висновку, що обвинувальний акт має бути розглянутий в порядку, передбаченому статтями 381-382 Кримінального процесуального кодексу України.

Вивчивши обвинувальний акт, долучені до нього додатки та матеріали кримінального провадження, суд вважає доведеним те, що ОСОБА_2 вчинив кримінальний проступок, передбачений частиною першою статті 164 Кримінального кодексу України, а саме: злісно ухилявся від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дитини (аліментів).

Органом досудового розслідування встановлено обставини вчинення кримінального правопорушення, які підтверджують обставини, встановлені судом.

Обвинувачений ОСОБА_2 , інтереси якого представляє захисник адвокат ОСОБА_5 , обставини вчинення кримінального проступку, передбаченого частиною першою статті 164 Кримінального кодексу України, не оспорює, вважає, що органом досудового розслідування вони встановлені в повному обсязі, свою винуватість у вчиненні вказаного кримінального проступку беззаперечно визнає в повному обсязі, його позиція є добровільною та не є наслідком будь-якого примусу.

Суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, дійшов висновку, що під час розгляду обвинувального акта підтверджено факт вчинення ОСОБА_2 кримінального проступку та кваліфікує його дії за частиною першою статті 164 Кримінального кодексу України, а саме як: злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів).

Згідно із частиною другою статті 50 Кримінального кодексу України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень.

Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченому ОСОБА_2 суд, відповідно до вимог статті 65 Кримінальнорго кодексу України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, які пом`якшують та обтяжують його покарання.

Так, відповідно до статті 66 Кримінального кодексу України обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_2 , не встановлено.

Відповідно до статті 67 Кримінального кодексу України обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_2 , є вчинення кримінального правопорушення щодо подружжя чи колишнього подружжя або іншої особи, з якою винний перебував у сімейних відносинах.

Також при призначенні обвинуваченому ОСОБА_2 покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно зі статтею 12 Кримінального кодексу України є кримінальним проступком; ставлення ОСОБА_2 до вчиненого, яке полягає у визнанні винуватості; дані про особу обвинуваченого, а саме те, що він позитивно характеризується за місцем проживання, за даними наявної документації на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває; має місце реєстрації, раніше не судимий.

За сукупності вищенаведених обставин, враховуючи принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_2 покарання в межах, встановлених в санкції частини першої статті 164 Кримінального кодексу України, у виді пробаційного нагляду і відповідно статті 59-1 Кримінального кодексу України зобов`язати ОСОБА_2 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Призначення ж іншого, більш суворого виду покарання, на думку суду, є недоцільним, зважаючи на характеризуючі особу дані, визнання вини та відношення останнього до скоєного. Саме така міра покарання сприятиме вихованню особи в дусі додержання законів України, тобто формування в неї звички законослухняної поведінки й не бажання в майбутньому повторювати дії, які мають наслідком встановлення зазначених обмежень.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся, а вид запобіжного заходу не обирався.

Витрати на залучення експерта по кримінальному провадженню відсутні.

Вирішуючи питання щодо речових доказів, суд керується вимогами статті 100 Кримінального процесуального кодексу України.

Керуючись статтями 369-371, 373, 374, 376 та 381-382 Кримінального процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 164 Кримінального кодексу України, та призначити йому покарання у виді пробаційного нагляду строком на один рік і шість місяців.

На підставі пунктів 1, 2 та 3 частини другої статті 59-1 Кримінального кодексу України зобов`язати ОСОБА_2 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Строк покарання у виді пробаційного нагляду обчислювати з дня постановки засудженого на облік уповноваженим органом з питань пробації.

Речові докази у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000066 від 9 серпня 2024 року, а саме: рішення Калинівського районного суду Вінницької області у справі № 132/2702/15-ц від 20 жовтня 2015 року про стягнення аліментів з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 на утримання дочки ОСОБА_4 на двох аркушах; постанову Калинівського районного суду Вінницької області у справі № 132/3116/21 від 28 жовтня 2021 року про притягнення ОСОБА_2 до адмінстративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 183-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення на одному аркуші, які долучено до матеріалів кримінального провадження залишити в метеріалах кримінального провадження.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кримінальним процесуальним кодексом України, якщо таку скаргу не було подано.

Вирок за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку може бути оскаржений в апеляційному порядку з урахуванням особливостей, передбачених статтею 394 Кримінального процесуального кодексу України.

Вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 Кримінального процесуального кодексу України, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Якщо вирок було ухвалено без виклику особи, яка його оскаржує, в порядку спрощеного провадження, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Вирок може бути оскаржений до Вінницького апеляційного суду через Калинівський районний суд Вінницької області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з моменту його отримання.

Копію вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати прокурору та обвинуваченому.

Суддя Калинівського районного суду

Вінницької області ОСОБА_6