Справа №:755/1822/22
Провадження №: 1-кс/755/2409/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" липня 2024 р. Дніпровський районний суд міста Києва (далі - Суд) у складі слідчого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 та прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Києві клопотання старшого слідчого Дніпровського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_4 про тимчасовий доступ до речей і документів у межах кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 27 січня 2022 року за № 0000292 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 Кримінального кодексу (далі КК) України, установив :

І. Суть питання, що вирішується ухвалою, і за чиєю ініціативою воно розглядається

До слідчого судді даного місцевого суду надійшло зазначене клопотання, котре погоджене з прокурором групи прокурорів - прокурором Дніпровської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_3 про надання тимчасового доступу до документів у межах цього провадження, у зв`язку необхідністю встановлення обставин визначених ст. 91 Кримінального процесуального кодексу (далі КПК) України при наявності на те передумов передбачених ст. 132, 163 вказаного Кодексу.

ІІ. Встановлені органом досудового розслідування обставини та наведені відомості щодо потреби застосування заходу забезпечення кримінального провадження

Дніпровським УП ГУ НП у місті Києві здійснюється досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, на підставі заяви ОСОБА_5 за фактом незаконного заволодіння квартирою АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_6 , який зник з 08 вересня 2021 року.

Досудовим розслідуванням встановлено, що у провадженні ІНФОРМАЦІЯ_1 знаходяться матеріали кримінального провадження, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0002653 від 15 вересня 2021 року, за ознаками злочину передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України з приміткою - зниклий безвісті.

Відповідно до наявних матеріалів кримінального провадження, було допитано в якості свідка ОСОБА_5 , який повідомив, що його двоюрідний брат, ОСОБА_6 , 08 вересня 2021 року близько 18 год. 00 хв. за адресою АДРЕСА_2 , вийшов з дому та по теперішній час не повернувся і не повідомляв свого місця знаходження, або іншої інформації про себе. У зв`язку з чим співмешканець ОСОБА_7 - ОСОБА_8 14 вересня 2021 року звернувся до УП з повідомленням про зникнення ОСОБА_7 . Окрім того, йому відомо, що ОСОБА_6 втратив свій паспорт, військовий білет та пенсійний білет до його зникнення. Про втрату паспорту було також повідомлено, посадовим особам УП одночасно із повідомленням про його зникнення.

При цьому, до свого зникнення ОСОБА_9 проживав за адресою: АДРЕСА_2 , в квартирі, яка належала на праві приватної власності його батьку, ОСОБА_10 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Перед смертю ОСОБА_10 , вважаючи свого сина неблагонадійним, передав, всі документи на квартиру своїй рідній сестрі - ОСОБА_11 , як наслідок, дотепер оригінали правовстановлюючих документів на квартиру зберігаються в останньої.

В подальшому, ОСОБА_11 з метою забезпечення збереження квартири, після зникнення ОСОБА_6 , звернулась до ІНФОРМАЦІЯ_3 з метою відкриття спадкової справи у зв`язку із смертю ОСОБА_10 , де їй було повідомлено, що: а) 21 жовтня 2021 року, тобто вже після зникнення ОСОБА_7 , приватним нотаріусом ОСОБА_12 було відкрито спадкову справу за номером у Спадковому реєстрі 68506530 та за номером у нотаріуса 93/2021; б) 28 грудня 2021 року, ОСОБА_6 отримав свідоцтво про право на спадщину на бланці серії № НОМЕР_1 , номер в реєстрі нотаріальних дій 11021; в) 31 грудня 2021 року, приватним нотаріусом ОСОБА_12 було посвідчено договір купівлі продажу квартири № 11113 від 31 грудня 2021 року, яким ОСОБА_9 начебто відчужив квартиру на користь ОСОБА_13 .

Тому, враховуючи наявну інформацію про те, що ОСОБА_9 ще до свого зникнення втратив свій паспорт, до цього не виявляв жодної ініціативи з приводу набуття у спадщину квартири, яка була його єдиним житлом, та той факт, що оригінал свідоцтва про смерть ОСОБА_10 і оригінали всіх правовстановлюючих документів на квартиру перебували і перебувають у ОСОБА_11 , на переконання заявників, можна дійти висновку, що квартира була відчужена внаслідок вчинення протиправних та незаконних дій.

Тим паче, що як вказується у клопотанні, під час моніторингу Єдиного реєстру довіреностей, виявлено інформацію, що ще 13 жовтня 2021 року (тобто, безпосередньо після того, як ОСОБА_6 зник 08 вересня 2021 року), ОСОБА_6 (РНОКПП НОМЕР_2 ) надав довіреність на представництво його інтересів ОСОБА_14 (нотаріальна дія № 4010 ), що посвідчувалась приватним нотаріусом ОСОБА_15 за адресою АДРЕСА_3 . Строк довіреності - 13.10.2024.

Після чого, згідно відповіді з КП КМР « ІНФОРМАЦІЯ_4 » від 03.02.2022, за № 49954 (КВ-2021) від 25.11.2021 оформлено замовлення на ОСОБА_14 щодо надання копії з правовстановлювального документа і, як вбачається з відповіді, замовником виступав ОСОБА_14 . згідно запиту приватного нотаріуса ОСОБА_12 .

Разом з тим, відповідно до ІПС « ІНФОРМАЦІЯ_5 » в органу досудового розслідування є відомості про втрату основного документа - паспорта громадянина України ОСОБА_6 , а тому, в силу положень ч. 1, 2, 4 Глави 3 Наказу Міністерства юстиції України «Про затвердження Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», виникають сумніви щодо дійсності встановлення особи та її волевиявлення.

Також, зауважується, що ані на момент вчинення правочину, ані по теперішній час, відомостей щодо ймовірного місцезнаходження зниклого безвісті - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , відсутні.

Враховуючи викладене, з метою встановлення підстав видачі довіреності (нотаріальна дія № 4010), що посвідчувалось та видавалось приватним нотаріусом ОСОБА_15 , а також з метою отримання оригіналів документів, що містяться в нотаріальній справі (нотаріальна дія № 4010), в тому числі зразків почерку та підписів осіб, що містяться у документах (заявах, копіях паспортів, договорів, інших документах), яка уповноважувала ОСОБА_14 представляти інтереси ОСОБА_6 , які їх підписували, а також документи, що мають доказове значення для встановлення істини у кримінальному провадженні та які, при подальшому досудовому розслідувані кримінального провадження, в сукупності з іншими речами і документами будуть мати суттєве значення для встановлення та доведення важливих обставин у кримінальному провадженню, мають значення речових доказів та можуть бути використанні як докази факту та обставин, вчинення кримінального правопорушення, а також необхідні для призначення судових експертиз та які неможливо довести іншим способом, виникає необхідність у тимчасовому доступі до речей та документів, що перебувають у володінні приватного нотаріуса ОСОБА_15 , офіс якої розташований за адресою: АДРЕСА_4 .

Документи, які знаходяться у володінні приватного нотаріуса ОСОБА_15 за адресою: АДРЕСА_4 та фактичні данні, що містяться в них, надають органу досудового розслідування можливість встановлення механізму посвідчення та видачі довіреності від 13.10.2021 номер у реєстрі нотаріальних дій 4010 (реєстраційний номер 52876275), а також безпосередніх осіб, що приймали участь у відповідному правочині.

Крім того, з метою встановлення підстав видачі та посвідчення довіреності з боку нотаріуса ОСОБА_15 , що посвідчувалися за адресою: АДРЕСА_4 , необхідно дослідити оригінал Журналу вчинення нотаріальних дій (Реєстру для реєстрації нотаріальних дій), в якому можуть та мають містить зразки почерку та підпису особи, яка уповноважувала ОСОБА_14 представляти інтереси ОСОБА_6

ІІІ. Позиції сторін

Прокурор групи прокурорів - прокурор Дніпровської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_3 усудовому засіданні заявлене клопотання підтримав, просив задовольнити з підстав викладених у його мотивувальній частині.

Cтарший слідчий ІНФОРМАЦІЯ_7 ОСОБА_4 подав заяву про розгляд провадження у його відсутність.

В свою чергу, на підставі положень ст. 163 КПК України, слідчим суддею визнано за можливе провести судовий розгляд клопотання без участі особи у володінні, якої знаходяться речі і документи, бо є дійсною загроза зміни та/або знищення запитуваних документів.

IV. Правове регулювання питання тимчасового доступу до речей і документів

Тимчасовий доступ до речей і документів є одним із заходів забезпечення кримінального провадження, який застосовується з метою досягнення його дієвості (п. 5 ч. 2 ст. 131, ч. 1 ст. 132 КПК України), та полягає у наданні стороні кримінального провадження особою, у володінні якої знаходяться такі речі і документи, можливості ознайомитися з ними, зробити їх копії та вилучити їх (ч. 1 ст. 159 КПК України).

Тимчасовий доступ до речей і документів здійснюється на підставі ухвали слідчого судді (ч. 2 ст. 159 КПК України).

Враховуючи загальні для всіх заходів забезпечення правила їх застосування (ч. 3, 4 ст. 132 КПК України), а також специфічні саме для цього заходу забезпечення підстави (ч. 5, 6 ст. 163 КПК України), сторона, яка подає клопотання, має довести наступні обставини: 1) ці речі або документи перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи; 2) вони самі по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, у зв`язку з яким подається клопотання, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні; 3) при цьому вони не становлять собою або не включають речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю або, у протилежному випадку: (і) є можливість використання як доказів відомостей, що містяться в цих речах і документах; (іі) неможливо іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів.

V. Мотиви, з яких виходила слідчий суддя при постановленні ухвали

Слідчий суддя, перевіривши клопотання заявника на дотримання вимог Кримінального процесуального Кодексу України, проаналізувавши наведені в ньому доводи, приходить до наступного.

В силу ч. 1, 2 ст. 93 КПК збирання доказів здійснюється сторонами кримінального провадження, у порядку, передбаченому цим Кодексом, зокрема, сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

Отже, виходячи із законодавчих норм, сторона обвинувачення наділена правом витребування та одержання від певних осіб документів на підтвердження фактів, які стосуються кримінального провадження. Якщо ж особа, яка має в своєму розпорядженні зазначені документи, не згодна надати їх, для отримання дозволу на тимчасовий доступ до них сторона захисту, застосовує заходи забезпечення кримінального провадження (звертається до суду за правилами глави 15 розділу II КПК України).

Слідчий суддя зауважує, що в цій справі її фактичні обставини та той тип документів до яких порушується питання про надання доступу в своїй сукупності вказують на дійсність передумов для розгляду питання слушності застосування заходу забезпечення кримінального провадження за правилами глави 15 розділу II КПК України.

Відповідно, слідчий суддя, аналізуючи питання доречності тимчасового доступу до документів, враховує, що відповідно до ч. 3 ст. 132 КПК застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням.

Також, в силу положень частин 3 та 5 ст. 132 КПК України передбачено, що під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження, в тому числі щодо надання тимчасового доступу (п. 5 ч. 2 ст. 131 КПК України), сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються, а не просто вказати їх.

Як убачається з цього клопотання, тимчасовий доступ до документів вказаних у ньому обумовлений заявником тим, що виникає потреба для призначення судових експертиз.

В той же час, згідно ст. 242 КПК експертиза проводиться експертною установою, експертом або експертами, яких залучають сторони кримінального провадження або слідчий суддя за клопотанням сторони захисту у випадках та порядку, передбачених статтею 244 цього Кодексу, якщо для з`ясування обставин, що мають значення для кримінального провадження, необхідні спеціальні знання.

Експерт залучається у разі наявності підстав для проведення експертизи за дорученням сторони кримінального провадження (ст. 243 КПК).

Згідно ст. 245 КПК у разі необхідності отримання зразків для проведення експертизи вони відбираються стороною кримінального провадження, яка звернулася за проведенням експертизи або за клопотанням якої експертиза призначена слідчим суддею.

Порядок відібрання зразків з речей і документів встановлюється згідно з положеннями про тимчасовий доступ до речей і документів (статті 160-166 цього Кодексу).

В силу ч. 3 ст. 69 КПК експерт має право: … 2) заявляти клопотання про надання додаткових матеріалів і зразків та вчинення інших дій, пов`язаних із проведенням експертизи.

Тобто, вказані норми КПК указують, на те, що «потреба», у розрізі норм п. 2 ч. 3 ст. 132 КПК, може бути дійсною за умови призначення по факту певної експертизи у провадженні, та власне доказом, котрий засвідчуватиме її (таку потребу), буде саме постанова про призначення експертизи у порядку ст. 110 КПК, або ж клопотання експерта у порядку п. 2 ч. 3 ст. 69 КПК.

Без цих доказів не можливо говорити про потребу матеріалів в оригіналах, в той час, як копії довіреності від 30 жовтня 2021 року і так сторона обвинувачення має в своєму розпорядження та долучає до даного клопотання.

При відсутності факту призначення експертного дослідження не може йти мова і про дійсність у справі обставин указаних в п. 3 ч. 3 ст. 132 КПК, а саме, що може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням, адже, в цій справі, це завдання ґрунтується на факті потреби матеріалів для експертизи, котрої не існує в природі (її не призначено).

VІ. Висновок

У силу ст. 94 КПК України слідчий суддя для прийняття відповідного процесуального рішення за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керується законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку.

Враховуючи викладене, слідчий суддя дослідивши матеріали клопотання, долучені до нього документи, у порядку ст. 94 КПК України, вважає, що це клопотання є необґрунтованим, та не відповідає вимогам п. 3 ч. 3 ст. 132 вказаного Кодексу, а тому у його задоволені слід відмовити.

З цих підстав Суд, керуючись ст. 131-132, 159-166, 369-372, 376 КПК України, постановив :

відмовити у задоволенні клопотання.

Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді, та є обов`язковою до виконання на всій території України.

Слідчий суддя ОСОБА_16