Справа № 754/8191/24
У Х В А Л А

Іменем України

31 липня 2024 року слідчий суддя Деснянського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , підозрюваної ОСОБА_4 , захисника - адвоката ОСОБА_5 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Деснянського районного суду м. Києва клопотання слідчого СВ Деснянського УП ГУНП у місті Києві ОСОБА_6 у кримінальному провадженні №0000768 від 30.03.2024, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Київ, громадянки України, із середньою спеціальною освітою, офіційно не працевлаштована, зареєстрована та проживаюча за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судима:

- 24.04.2007 Деснянським районним судом м. Києва за ст.ст. 309 ч. 2, 307 ч. 2 КК України, згідно ст. 70 КК України призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років. На підставі ст. 75 КК України звільнена від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 3 роки;

- 23.04.2010 Голосіївським районним судом м. Києва за ст. 185 ч. 2, 71 КК України призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років 1 місяць;

- 08.06.2010 Святошинським районним судом м. Києва за ст.ст. 15 ч. 2, 185 ч. 1, 71 КК України призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки 1 місяць;

- 30.10.2015 Дніпровським районним судом м. Києва за ст. 185 ч. 2, 71 КК України призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки 1 місяць;

- 24.11.2016 Дарницьким районним судом м. Києва за ст. 185 ч. 2, 70 ч. 4 КК України призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки 6 місяців;

- 22.09.2020 Київським апеляційним судом м. Києва за ст. 185 ч. 2 КК України призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки;,

- 20.10.2022 Подільським районним судом м. Києва за ст. 185 ч. 4, 70 ч. 4 КК України призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки 1 місяц;

- 08.12.2022 Шевченківським районним судом м. Києва за ст. 185 ч. 4, 70 ч.4 КК України, призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки 1 місяць. 23.12.2022 звільнена по відбуттю строку покарання, -

підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України

В С Т А Н О В И В :

07.06.2024 до слідчого судді Деснянського районного суду м. Києва подано клопотання слідчого СВ Деснянського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_6 , погоджене з прокурором Деснянської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 , про дозвіл на затримання з метою приводу підозрюваної ОСОБА_4 , для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Клопотання мотивоване тим, що у СВ Деснянського УП ГУНП у м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000768 від 30.03.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

07.06.2024 слідчим суддею Деснянського районного суду міста Києва винесено ухвалу про надання дозволу на затримання підозрюваної ОСОБА_4 , для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

31.07.2024 на виконання вищевказаної ухвали слідчого судді ОСОБА_4 затримано та доставлено до суду для вирішення питання щодо обрання запобіжного заходу.

Клопотання подане слідчим в рамках кримінального провадження №0000768 від 30.03.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, яке мотивоване тим, що під час досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_4 26.03.2024 о 16:36 год., знаходячись у приміщенні магазину «Єва», що розташований за адресою: АДРЕСА_2 , побачила на полицях товар, після чого у неї виник злочинний умисел направлений на повторне таємне викрадення чужого майна, в умовах воєнного стану, який введено з 05:30 год. 24.02.2022 Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24.02.2022 № 2102-IX, та продовжено Указами Президента України, останній раз Указом Президента України від 05.02.2024 №10456 до 13.05.2024.

Реалізуючи свій протиправний умисел, направлений на повторне таємне викрадення чужого майна, в умовах воєнного стану, ОСОБА_4 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, тобто діючи умисно, протиправно, з корисливих мотивів, впевнившись, що за її діями ніхто не спостерігає, повторно таємно викрала з полиць магазину товар, а саме: шампунь «Ізумі» об`ємом 500 мл. у к-сті 1 шт., вартістю 374 грн. 16 коп., шампунь «Пантін 3в1» об`ємом 360 мл. у к-сті 1 шт., вартістю 122 грн. 50 коп., шампунь «Хед&Шолдерс 2в1» об`ємом 625 мл. у к-сті 1 шт., вартістю 279 грн. 16 коп., що належить ТОВ «РУШ», які остання сховала в рюкзак, що був при ній та направилася до виходу з магазину.

Після чого, ОСОБА_4 з місця вчинення кримінального правопорушення зникла, а викраденим майном розпорядилась на власний розсуд, чим спричинила потерпілому ТОВ «РУШ», матеріальну шкоду на загальну суму 775 грн. 82 коп.

22.04.2024 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч. 4 КК України.

Необхідність застосування до підозрюваної ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчий доводить наявністю ризиків, передбачених п.1, 5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме: переховуватися від органів досудовогорозслідування та/або суду, вчинити інше кримінальне правопорушення.

За таких підстав слідчий просить застосувати до підозрюваної ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів з визначенням розміру застави у розмірі 30 прожиткових мінімумів.

У судовому засіданні прокурор підтримав клопотання з викладених у ньому підстав та просив його задовольнити.

У судовому засіданні підозрювана ОСОБА_4 не заперечувала проти задоволення клопотання.

У судовому засіданні захисник підозрюваної просив обрати запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Заслухавши учасників судового провадження, дослідивши зміст клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання підлягає задоволенню з таких підстав.

Частина 1 ст. 29 Конституції України визначає, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у виді тримання під вартою може бути застосований, зокрема до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Згідно з ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, а саме: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншими чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, зокрема, вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, у тому числі наявність в нього родини утриманців; наявність постійного місця проживання у підозрюваного; наявність судимостей; репутацію підозрюваного та майновий стан (ч. 1 ст. 178 КПК України).

Так, СВ Деснянського УП ГУНП у м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000768 від 30.03.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

22.04.2024 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4ст. 185 КК України.

Про обґрунтованість підозри, пред`явленої ОСОБА_4 та її можливу причетність до вчиненого кримінального правопорушення свідчать долучені до клопотання матеріали кримінального провадження у їх сукупності, а саме: протоколом огляду місця події від 30.03.2024; показаннями представника потерпілого ОСОБА_7 від 28.07.2024; протоколом перегляду відеозапису від 02.04.2024; показаннями свідка ОСОБА_8 від 01.04.2024; протоколом пред`явленням особи для впізнання від 01.04.2024; протоколом перегляду відеозапису від 22.04.2024.

Отже, з урахуванням змісту долучених до клопотання матеріалів кримінального провадження у їх сукупності, слідчий суддя встановив, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце і підтверджуються на даному етапі розслідування достатньою сукупністю доказів.

Враховуючи, що слідчий суддя на цьому етапі провадження лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо нього обмежувального заходу, то з огляду на наведені у клопотанні дані слідчий суддя доходить висновку про обґрунтованість підозри та можливу причетність ОСОБА_4 до вчинення інкримінованого їй кримінального правопорушення.

Також така обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у судовому засіданні визнавалася та не спростовувалась.

Розглядаючи питання наявності ризиків, на які посилався прокурор, слідчий суддя зазначає таке.

Відповідно до рішення ЄСПЛ у справі «Клішин проти України» наявність кожного ризику повинна носити не абстрактний, а конкретний характер та доводитися відповідними доказами. А як зазначено в п. 111-112 рішення ЄСПЛ «Белеветський проти Росії», обмеження розгляду клопотання про обрання, продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою лише переліком законодавчих (стандартних) підстав для його застосування без встановлення їх наявності та обґрунтованості до конкретної особи є порушенням п. 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Так, в обґрунтування застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою прокурор зазначив, що існують ризики, що підозрювана може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; вчинятиме інші кримінальні правопорушення.

Ризик того, що ОСОБА_4 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду підтверджується тим, що останній підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, за яке передбачене безальтернативне покарання виключно у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років. Слідчий суддя вважає, що зазначена обставина сама по собі може бути мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від суду. Таке твердження узгоджується з позицією Європейського суду з прав людини, висловленою у справі «Ілійков проти Болгарії» (рішення від 26.07.2001), де Суд зазначив,що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.

Сторона захисту не довела, що вказаний ризик відсутній.

Однак такий ризик, на думку слідчого судді, є досить високим, так як ОСОБА_4 офіційно ніде не працює, не заміжня, утриманців немає, міцність її зв`язків не є досить високою, неодноразово притягувалась до кримінальної відповідальності за скоєння злочинів проти власності, а тому може з метою уникнення від кримінальної відповідальності переховування від органу досудового розслідування. Відтак слідчий суддя вважає, що даний ризик є досить вірогідним та доведеним стороною обвинувачення.

Щодо ризику, що підозрювана може вчинити інші кримінальні правопорушення, на думку слідчого судді є досить високим, оскільки підозрювана є особою працездатного віку, проте офіційно не працевлаштована - у неї відсутні законні джерела для існування, раніше неодноразово притягувалась до кримінальної відповідальності за вчинення злочинів проти власності та має схильність до вчинення злочинів.

Відтак слідчий суддя доходить висновку, що прокурором доведено, а стороною захисту не спростовано, що у даному кримінальному провадженні з метою виконання підозрюваною покладених на неї процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам вчинити дії, передбачені п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, є необхідним застосування ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Також слідчий суддя вважає, що підстави і обставини, які зазначені в клопотанні слідчого, є достатньо обґрунтованими,а прокурор в повному обсязі довів, що обмеження права підозрюваної на свободу є виправданим. З урахуванням викладеного слідчий суддя доходить висновку про відсутність підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу та що запобіжний захід у виді тримання під вартою є необхідним і таким, що забезпечить на даному етапі досудового розслідування виконання підозрюваним процесуальних обов`язків та зможе запобігти встановленим ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України. На переконання слідчого судді, такий висновок узгоджується з вимогами ст. 5 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, так як тримання підозрюваної ОСОБА_4 , під вартою з наведених підстав виправдане існуванням суспільного інтересу на забезпечення належного досудового розслідування у кримінальному провадженні щодо тяжкого кримінального правопорушення.

При прийнятті рішення слідчий суддя також враховує, що відповідно до сформованої практики Європейського суду з прав людини тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи.

За встановлених обставин слідчий суддя вважає, що клопотання є обґрунтованим та доведеним прокурором у судовому засіданні, а застосування до підозрюваної запобіжного заходу у виді тримання під вартою в даному випадку відповідатиме її особі, обставинам вчиненого кримінального правопорушення і на даному етапі досудового розслідування такий захід забезпечення кримінального провадження виправдовує втручання у право підозрюваної на особисту свободу та недоторканість.

Крім того, стороною захисту не надано беззаперечних доказів, які б свідчили, що інший захід забезпечення кримінального провадження, ніж тримання під вартою, зможе належним чином усунути ризики, які передбачені ст. 177 КПК України. Доводи сторони захисту щодо відсутності заявлених ризиків, слідчий суддя вважає безпідставними, недоведеними у судовому засіданні та такими, які є частиною єдиної лінії захисту підозрюваної у цьому кримінальному провадженні.

При цьому слідчий суддя також враховує обставини, визначені ст. 178 КПК України, і відповідно до наданих доказів приймає до уваги відсутність у підозрюваної постійного місця роботи, її соціальні зв`язки, які не є міцними та доходить висновку, що обраний запобіжний захід є пропорційним меті та завданням цього кримінального провадження.

Згідно з вимогами ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Згідно п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, розмір застави щодо особи, підозрюваного у вчиненні тяжкого злочину визначається від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

При цьому відповідно до ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Так, враховуючи відсутність доказів, що остання має у своїй власності рухоме чи нерухоме майно, грошові активи у фінансових установах тощо, слідчий суддя вважає за можливе визначити підозрюваній розмір застави, визначивши її у мінімальному розмірі, встановленому законом для кримінальних правопорушень такої тяжкості.

Такий розмір застави є прийнятним з урахуванням практики Європейського суду з прав людини. Так, зокрема у рішенні від 20.11.2010 у справі «Мангурас проти Іспанії» Європейський суд з прав людини зазначив, що гарантії, передбачені п. 3 ст. 5 Конвенції, покликані забезпечити явку обвинуваченого в судове засідання. Сума застави повинна бути оцінена враховуючи самого обвинуваченого, його активи та його взаємовідносини з особами, які мають забезпечити його безпеку. Іншими словами, розмір застави повинен визначатись тим ступенем довіри (впевненості), при якому перспектива втрати застави чи дій проти поручителів у випадку відсутності появи на суді, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

Також слідчий суддя вважає, що такий розмір застави не є непомірним для підозрюваної, однак водночас є суттєвим для її майнового стану та небажаним для втрати, а відтак дієвим для виконання завдань цього кримінального провадження та запобігання встановленим ризикам.

Так, враховуючи наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, обставини інкримінованого кримінального правопорушення, з огляду на те, що кримінальне правопорушення стосується охоронюваного законом права власності та вчинено з корисливих мотивів, встановлені в ході розгляду даного клопотання ризики, передбачені ст. 177 КПК України, слідчий суддя вважає за необхідне визначити підозрюваній ОСОБА_4 заставу, як альтернативного триманню під вартою запобіжного заходу у розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 60 тисяч 560 гривень, що на думку слідчого судді, буде в повній мірі гарантувати належну процесуальну поведінку підозрюваної, у випадку її внесення, під загрозою звернення вказаного розміру застави в дохід держави за наявності відповідних для цього підстав (ч. 8 ст. 182 КПК України).

Керуючись ст. ст. 176-178, 183, 184, 193, 194, 196-198, 369-372 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого Деснянського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_6 , погодженого з прокурором Деснянської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрю ваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.185 КК України, у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000768 від 30.03.2024 - задовольнити частково.

Застосувати до підозрюваної ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб.

Взяти ОСОБА_4 під варту у приміщенні залу судового засідання.

Строк тримання під вартою рахувати з 14 год. 30 хв. 31 липня 2024 року.

Строк дії ухвали - до 14 год. 30 хв. 28 вересня 2024 року.

Одночасно визначити підозрюваній ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді застави. Визначити розмір застави, достатній для забезпечення виконання підозрюваною ОСОБА_4 , 11.03.1982, обов`язків, передбачених КПК України, у межах 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб в сумі (шістидесяти тисяч пятсот шістдесяти) гривень, у національній грошовій одиниці, яка може бути внесена як самим підозрюваним так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок: код отримувача , МФО: 820172, банк отримувача: Державна казначейська служба України в АДРЕСА_2 , рахунок НОМЕР_1 .

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, протягом дії ухвали.

У разі внесення застави покласти на підозрювану ОСОБА_4 , такі обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора та суду за кожним викликом; повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну свого місця проживання;

- не відлучатись із населеного пункту, де він проживає,

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну місця проживання.

Термін дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави визначити до 14 год. 30 хв. 28 вересня 2024 року.

Роз`яснити підозрюваній, що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок коштів, має бути наданий уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

Після отримання та перевірки протягом одного дня документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа місця ув`язнення негайно має здійснити розпорядження про звільнення , з-під варти та повідомити усно і письмово слідчого, прокурора Деснянської окружної прокуратури м. Києва та слідчого суддю Деснянського районного суду м. Києва.

У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваної з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, підозрювана зобов`язана виконувати покладені на неї обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрювана ОСОБА_4 , вважається такою, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

У разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також якщо підозрювана будучи належним чином повідомлений, не з`явиться за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується в порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого та прокурора у кримінальному провадженні.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1