Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/3370/24
Номер провадження 1-в/711/166/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 вересня 2024 року Придніпровський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4

представників СІЗО ОСОБА_5 , ОСОБА_6

засудженого ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси клопотання захисника ОСОБА_4 поданого в інтересах засудженого ОСОБА_7 в порядку ст.539 КПК України про умовне дострокове звільнення та тимчасове залишення засудженого у слідчому ізоляторі, суд

встановив:

Адвокат ОСОБА_4 звернувся до Придніпровського районного суду м. Черкаси з клопотанням в інтересах засудженого ОСОБА_7 в порядку ст.539 КПК України про умовне дострокове звільнення та тимчасове залишення засудженого у слідчому ізоляторі, мотивуючи його тим, що 24.11.2023 року Вироком Черкаського районного суду Черкаської області ОСОБА_7 було визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 190 КК України та призначено покарання у вигляді трьох років позбавлення волі. В цей де день його було узято під варту.

30.04.2024 року Ухвалою Черкаського апеляційного суду вирок змінили пом`якшивши призначене покарання з застосуванням ст. 69 КК України до одного року позбавлення волі.

20.08.2024 року Вироком Придніпровського районного суду м. Черкаси ОСОБА_8 було визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 190 КК України та призначено покарання, з застосуванням ст. 69 КК України, у вигляді позбавлення волі на строк 1 рік 1 місяць позбавлення волі.

На підставі ч.4 ст. 70 КК України шляхом поглинання більш суворого покарання за даним вироком менш суворого визначеного вироком Черкаського районного суду Черкаської області від 23.11.2023 року (зміненого ухвалою Черкаського апеляційного суду від 24.04.2024 року) ОСОБА_7 визначено остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік 1 місяць.

Строк відбуття покарання рахується з 24.11.2023 року.

Відповідно до п.2 ч.3 ст. 81 Кримінального кодексу України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше двох третин строку покарання призначеного судом за умисний тяжкий злочин.

Відповідно до ч.2 ст.81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою довів своє виправлення. Відповідно до п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 26.04.2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При умовно-достроковому звільненні від відбування покарання є доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою довів своє виправлення.

Відбуваючи покарання, ОСОБА_7 зарекомендував себе з позитивної сторони. За час знаходження в державній установі ДУ Черкаський «СІЗО», порушень режиму тримання не допустив, до дисциплінарної відповідальності не притягувався, на профілактичному обліку не перебував. Особисті речі тримав в охайному стані, норм санітарії дотримувався. Турбувався про власний стан здоров`я. До представників адміністрації відносився ввічливо, законні вимоги виконував. В середовищі ув`язнених, конфліктних ситуацій не створював. На заходи профілактичного характеру реагував позитивно. Стягнень не має. У взаємовідносинах з іншими засудженими неконфліктний, зі всіма підтримує рівні стосунки. До майна установи і предметів, якими користуюється ставиться бережно. За характером спокійний, врівноважений. Дотримується правомірних взаємовідносин та ввічливого ставлення до працівників установи. Не допускає порушень вимог пожежної безпеки. Утримує своє спальне місце та приліжкову тумбочку в чистоті. У ставленні до засуджених та адміністрації колонії доброзичливий, тактовний. У ставленні до себе - самокритичний. За вольовими якостями - цілеспрямований. Стосунки із засудженими негативної спрямованості не підтримує. Вину у скоєному злочині визнав повністю, розкаявся.

Таким чином, ОСОБА_7 відбув 2/3 частини призначеного йому покарання, сумлінною поведінкою довів, що став на шлях виправлення, тому вважаю, що вимоги ч.2 ст.81 КК України останнім були також виконані за час відбуття покарання.

Крім того, ОСОБА_7 має сім`ю, та після звільнення має можливість працевлаштуватися.

Згідно ст. 90 Кримінально-виконавчого кодексу України, засуджений у разі необхідності провадження слідчих дій у кримінальному провадженні про кримінальне правопорушення, вчинене іншою особою або цією ж особою, за яке вона не була засуджена, чи у зв`язку з розглядом справи в суді може бути тимчасово залишений у слідчому ізоляторі або переведений з арештного дому, виправного центру, дисциплінарного батальйону або колонії до слідчого ізолятора.

Пунктом 12 частини 1 статті 537 Кримінального процесуального кодексу України передбачено, що під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про тимчасове залишення засудженого у слідчому ізоляторі або переведення засудженого з арештного дому, виправного центру, дисциплінарного батальйону або колонії до слідчого ізолятора для проведення відповідних процесуальних дій під час досудового розслідування кримінальних правопорушень, вчинених іншою особою або цією самою особою, за які вона не була засуджена, чи у зв`язку з розглядом справи в суді.

На теперішній час ОСОБА_7 знаходиться у ДУ «Черкаський слідчий ізолятор», а його особиста участь в розгляді клопотання про умовно-дострокове звільнення є обов`язковою.

Просив постановити ухвалу, якою вирішить питання про тимчасове залишення ОСОБА_7 в Державній установі «Черкаський слідчий ізолятор», до вирішення питання про умовне дострокове звільнення та відповідно до ч. 3 п. 1 ст. 81 застосувати до засудженого ОСОБА_7 умовно-дострокове звільнення та звільнити від відбуття покарання.

ОСОБА_7 в судовому засіданні клопотання захисника підтримав та просив його задовольнити.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні заперечила проти задоволення клопотання захисника та просила відмовити в його задоволенні. Повідомила, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці не довів своє виправлення.

В судовому засіданні представник ДУ «Черкаський слідчий ізолятор» ОСОБА_6 заперечувала проти задоволення клопотання захисника. Повідомила, що засуджений не рахується за ДУ «Черкаський слідчий ізолятор», готується до етапування до відповідної виправної колонії для відбування покарання.

Суд, заслухавши думку прокурора, представника ДУ «Черкаський слідчий ізолятор», захисника ОСОБА_4 , засудженого ОСОБА_7 , дослідивши матеріали подання та особової справи ОСОБА_7 виходить з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

При цьому під сумлінною поведінкою слід розуміти свідоме і беззаперечне дотримання засудженим умов відбування покарання та виконання всіх обов`язків покладених на нього нормативно-правовими актами. Вона передбачає не тільки наявність у засудженого заохочень, але й те, що засуджений подає позитивний приклад поведінки для інших засуджених. Не можна вважати сумлінною поведінкою лише формальний факт відсутності у засудженого не знятих чи не погашених заходів стягнення, оскільки дотримання порядку та умов відбування покарання є обов`язком засудженого.

Сумлінне ставлення до праці це чесне та повне виконання засудженим своїх трудових обов`язків, покращення кількісних та якісних показників виконуваної роботи. Воно передбачає прагнення засудженого до перевиконання встановлених норм виробітку або зразкового виконання робіт, а також відшкодування збитків завданих злочином.

Як вбачається з матеріалів подання та особової справи засуджений ОСОБА_7 затриманий 24.11.2023 року згідно вироку Черкаського районного суду Черкаської області від 24.11.2023 року за ст. 190 ч. 3 КК України.

Згідно вироку Черкаського районного суду Черкаської області від 24.11.2023 року ОСОБА_7 визнано винуватим за ч. 3 ст. 190 КК України і призначено покарання у виді 3 років позбавлення волі. Обрано до набрання вироку законної сили запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, взявши його під варту в залі суду. Строк відбування покарання ОСОБА_7 рахувати з дня його взяття під варту, тобто з 24.11.2023 року.

Ухвалою Черкаського апеляційного суду від 24 квітня 2024 року вирок Черкаського районного суду м. Черкаси від 24.11.2023 року щодо ОСОБА_7 змінено, пом`якшивши призначене покарання. Призначено ОСОБА_7 покарання за ч. 3 ст. 190 КК України з застосуванням ст.. 69 КК України у вигляді позбавлення волі на строк 1 рік. В іншій частині вирок залишити без змін.

Згідно розпорядження вирок набрав чинності 24.04.2024 року.

Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 08 травня 2024 року Обвинуваченого ОСОБА_7 , тимчасово залишено в Державній установі «Черкаський слідчий ізолятор» на час розгляду кримінального провадження № 0000150 від 15.07.2022 року відносно ОСОБА_7 , обвинуваченого за ч. 3 ст. 190 КК України, до винесення вироку по даній справі.

Згідно наряду від 10.05.2024 року про направлення особи, засудженої до позбавлення волі на певний строк, із слідчого ізолятора до установи виконання покарань засудженого ОСОБА_7 вирішено направити для відбування покарання із ДУ «Черкаський слідчий ізолятор» до ДУ «Божковська виправна колонія № 16».

Вироком Придніпровського районного суду м. Черкаси від 20.08.2024 року ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст.190 КК України (в редакції Закону України № 2617-VIII від 22.11.2018) та призначено йому покарання: за ч.3 ст.190 КК України, з застосуванням ст.69 КК України, у виді позбавлення волі на строк 1 рік 1 місяць. На підставі ч.4 ст.70 КК України шляхом поглинання більш суворого покарання за даним вироком менш суворого визначеного вироком Черкаського районного суду Черкаської області від 24.11.2023 року (зміненого ухвалою Черкаського апеляційного суду від 24.04.2024 року) та визначено ОСОБА_7 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік 1 місяць. Строк відбуття покарання рахувати з 20.08.2024 року. Зарахувавши, у відповідності до ч.4 ст.70 КК України, в строк відбутого покарання, відбуте повністю покарання за вироком Черкаського районного суду Черкаської області від 24.11.2023 року, з 24.11.2023 року по 20.08.2024 рік.

Згідно розпорядження вирок набрав чинності 20.09.2024 року.

Згідно характеристики ДУ «Черкаський слідчий ізолятор», ОСОБА_7 затриманий 13.06.2024 року на підставі вироку Черкаського районного суду Черкаської області, яким його засуджено за ч. 3 ст. 190 КК України до 3 років позбавлення волі. Ухвалою Черкаського апеляційного суду від 24.04.2024 року вирок змінено. Вважати засудженим за ч. 3 ст. 190, 69 КК України до 1 року позбавлення волі. По другій справі засуджений 20.08.2024 року Придніпровським районним судом міста Черкаси за ч. 3 ст. 190, 69, 70 ч. 4 КК України до 1 року 1 місяця позбавлення волі. Запобіжний захід по даному вироку у вигляді тримання під вартою не обирався. Вирок чинності не набрав. До державної установи «Черкаський слідчий ізолятор» прибув 24.11.2023 року. За період перебування в установі характеризується наступним чином, стягнення, заохочень не має, в камері з іншими ув`язненим не конфліктує. По відношенню до представників адміністрації дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин. Намагається утримувати в чистоті спальне місце, не завжди має охайний зовнішній вигляд. Самостійно виконує роботи із самообслуговування, має для цього достатні навички. До виконання передбачених законом вимог персоналу установи ставиться не завжди сумлінно через особисту неорганізованість. Намагається дотримуватись вимог пожежної безпеки. В установі на профілактичному обліку як особа що схильна до само ушкодження та самогубства не перебуває. Соціальні зв`язки з рідними підтримує шляхом отримання передач та посилок.

За таких обставин суд приходить до висновку, що на даний час ОСОБА_7 не довів свого виправлення, оскільки його поведінка та ставлення до праці за весь період відбутого покарання не носять системного характеру та не дають правових підстав для умовно-дострокового звільнення від відбування покарання у вигляді позбавлення волі, тому суд вважає за необхідне відмовити в задоволенні клопотання захисника в повному обсязі.

Що стосується клопотання захисника в частині тимчасового залишення засудженого ОСОБА_7 у слідчому ізоляторі, суд не вбачає підстав. Згідно повідомлення в судовому засіданні представника ДУ «Черкаський слідчий ізолятор» ОСОБА_6 засуджений ОСОБА_7 не рахується за слідчим ізолятором та його готують до етапування до відповідної виправної колонії для відбування покарання.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.72,81 Кримінального кодексу України, ст. ст. 537, 539 Кримінального процесуального кодексу України, Кримінально-виконавчого кодексу України, суд, -

п о с т а н о в и в:

В задоволенні клопотання захисника ОСОБА_4 поданого в інтересах засудженого ОСОБА_7 в порядку ст.539 КПК України про умовне дострокове звільнення та тимчасове залишення засудженого у слідчому ізоляторі відмовити в повному обсязі.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Ухвала може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду шляхом подання через Придніпровський районний суд міста Черкаси апеляційної скарги протягом семи днів з дня проголошення ухвали, а для осіб, які не викликались в судове засідання - з дня отримання ними копії ухвали.

Повний текст ухвали виготовлено та проголошено 04 жовтня 2024 року о 10 годині 00 хвилин в залі суду Придніпровського районного суду м. Черкаси.

Головуючий: ОСОБА_1