Провадження № 1-кс/932/3801/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 жовтня 2024 року м. Дніпро

Слідчий суддя Бабушкінського районного суду міста Дніпропетровська ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі клопотання слідчого Першого слідчого відділу (з дислокацією в м. Краматорську) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Краматорську ОСОБА_6 , погодженого прокурором Донецької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Світловодськ, українця, громадянина України, з неповною середньою освітою, військовослужбовця, військова частина НОМЕР_1 , військове звання солдат, посада кулеметник, не одруженого, утриманців не маючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого, за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України,

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшло вищевказане клопотання, яке обґрунтоване наступним.

Так, у провадженні Першого слідчого відділу (з дислокацією в м. Краматорську) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Краматорську перебувають матеріали досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0006751 від 25.07.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що солдат ОСОБА_4 підозрюється у тому, що він, будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом та проходячи її на посаді кулеметника 2 мотопіхотного спеціалізованого відділення 2 мотопіхотного спеціалізованого взводу 1 мотопіхотної спеціалізованої роти мотопіхотного батальйону військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «солдат», в порушення ст. ст. 17, 65 Конституції України, ст.ст. 1, 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», положень Військової присяги, ст.ст. 11, 16, 127, 128, 129, 130, 199, 216 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, діючи з прямим умислом, а саме усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з мотивів небажання переносити труднощі військової служби, через особисту недисциплінованість та несумлінне ставлення до виконання своїх службових обов`язків, 20.07.2024 року, о 21:00 год, самовільно залишив місце тимчасової дислокації підрозділу військової частини НОМЕР_1 в АДРЕСА_2 та ухилявся від несення обов`язків військової служби, проводячи час на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби до 25.07.2024 року доки самостійно не з`явився до підрозділу військової частини НОМЕР_1 в АДРЕСА_2 , де повідомив про намір далі проходити військову службу, тим самим припинив вчиняти зазначене триваюче кримінальне правопорушення, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 України - самовільне залишення місця служби військовослужбовцем, понад три доби, вчинені в умовах воєнного стану.

Обґрунтованість повідомленої ОСОБА_4 підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України підтверджується зібраними під час досудового розслідування належними та допустимими доказами у їх сукупності, зокрема: повідомленням про вчинення кримінального правопорушення, матеріалами службового розслідування, допитами свідків, іншими зібраними під час досудового розслідування доказами в їх сукупності.

Виходячи з викладеного, сторона обвинувачення просить застосувати до ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави.

В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання, просив його задовольнити.

Підозрюваний визнав підозру, просив застосувати більш м`який запобіжний захід.

Захисник не заперечував проти задоволення клопотання, однак просив визначити заставу підозрюваному у мінімальному розмірі.

Вислухавши пояснення прокурора та сторони захисту, дослідивши матеріали клопотання, приходжу до наступного висновку.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей і документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідків; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до вимог, викладених у ч. 2 ст. 177 КПК України, підставами для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до рішення ЄСПЛ за скаргою № 25629/94 від «27» листопада 1997 року по справі «К.Ф. проти Німеччини», п. 57, обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватись арешт, складає суттєву частину гарантії від безпідставного арешту і затримання, закріпленої у статті 5 § 1 (с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин.

Згідно з рішенням ЄСПЛ за скаргою № 35615/06 від 13.11.2007 року по справі «Чеботарі проти Молдови», п. 48, «…вимога, що підозра має ґрунтуватись на обґрунтованих підставах, є значною частиною гарантії недопущення свавільного затримання і тримання під вартою. Більше того, за відсутності обґрунтованої підозри особа не може бути за жодних обставин затримана або взята під варту з метою примушення її зізнатися у злочині, свідчити проти інших осіб або з метою отримання від неї фактів чи інформації, які можуть служити підставою для обґрунтованої підозри.

Встановлено, що у провадженні Першого слідчого відділу (з дислокацією в м. Краматорську) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Краматорську перебуває кримінальне провадження № 0006751 від 25.07.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.

Так, солдат ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом на посаді кулеметника військової частини НОМЕР_1 , самовільно залишив місце тимчасової дислокації підрозділу військової частини НОМЕР_1 в АДРЕСА_2 та ухилявся від несення обов`язків військової служби, до 25.07.2024 року, доки самостійно не з`явився до підрозділу військової частини НОМЕР_1 в АДРЕСА_2 , де повідомив про намір далі проходити військову службу, тим самим припинив вчиняти зазначене триваюче кримінальне правопорушення.

Дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ч. 5 ст. 407 КК України.

25 жовтня 2024 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.

Обґрунтованість повідомленої ОСОБА_4 підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України підтверджується зібраними під час досудового розслідування належними та допустимими доказами у їх сукупності, а саме: повідомленням про вчинення злочину, матеріалами службового розслідування, протоколами допиту свідків, службовою і медичною характеристикою, повідомленням про підозру, та іншими доказами.

Таким чином, приходжу до висновку про обґрунтованість підозри ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.

Ризики, на які посилається прокурор доведені, окрім ризику, передбаченого п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки стороною обвинувачення не доведено, які саме дії може вчинити підозрюваний і яким саме чином він зможе перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

При обранні запобіжного заходу враховую особу підозрюваного, який характеризується негативно, тяжкість вчиненого злочину та вагомість зібраних доказів, відсутність соціальних зв`язків, низьку морально-психологічну підготовку підозрюваного, його відношення до служби, стан здоров`я, та вважаю можливим застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, з утриманням в умовах гауптвахти, без визначення розміру застави.

Відповідно до ч. 8 ст. 176 КПК України під час дії воєнного стану до військовослужбовців, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочину, передбаченого ст. 407 КК України, застосовується виключно запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Отже, за кримінальним правопорушенням, передбаченим ч. 5 ст. 407 КК України слідчим суддею застосовується виключно такий запобіжний захід як тримання під вартою.

Водночас прокурором доведено, що інші запобіжні заходи є недостатніми та не зможуть запобігти ризикам і забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, тому визначити більш м`який запобіжний захід ОСОБА_4 не є можливим.

Заставу вважаю доцільним не визначати, оскільки майновий стан підозрюваного є незадовільним, а тяжкість злочину та його суспільна небезпека виключають можливість визначення застави, з огляду також на положення ст. 183 КПК України.

Підсумовуючи викладене, клопотання слідчого належить задовольнити повністю.

Керуючись ст. ст. 183, 193, 194, 196, 372, 376, 395 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя,

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком на 60 діб, з утриманням в умовах гауптвахти.

Заставу у даному кримінальному провадженні не визначати.

Строк дії ухвали встановити до 22.12.2024.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_7