У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 вересня 2024 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгороді клопотання прокурора Закарпатської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_3 у кримінальному провадженні за №0000186, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19.04.2024 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 332 КК України, про арешт майна,-

ВСТАНОВИВ:

31.08.2024 року засобом поштового зв`язку прокурор Закарпатської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді із клопотанням у кримінальному провадженні за №0000186, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19.04.2024 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 332 КК України, про арешт майна.

В рамках даного клопотання просив з метою забезпечення збереження речових доказів накласти арешт на майно, яке вилучено в ході проведення огляду транспортного засобу марки «Skoda Octavia», д.н.з. НОМЕР_1 , який проводився 30.08.2024 року на підставі добровільної згоди володільця майна ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою АДРЕСА_1 , на автомобільній стоянці ТЦ «Епіцентр», в ході якого було виявлено та вилучено: 7 945 доларів США, які належать ОСОБА_5 ; 35 240,00 грн., які належать ОСОБА_5 ; мобільний телефон марки «SAMSUNG», з наступними IMEI 1 - НОМЕР_2 , IMEI 2 НОМЕР_3 , з сім картою оператора мобільного зв`язку НОМЕР_4 , який належить ОСОБА_5 ; автомобіль марки «SKODA OCTAVIA», д.н.з. НОМЕР_1 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_5 .

Позиції учасників справи.

Прокурор ОСОБА_6 в судове засідання не з`явився, через канцелярію суду подав заяву про розгляд клопотання у його відсутності. В заяві також зазначив, що не наполягає на арешті грошових коштів в розмірі 35 240,00 грн., які належать ОСОБА_5

Власник майна ОСОБА_5 та його представник адвокат ОСОБА_7 в судове засідання не з`явились, через канцелярію суду адвокатом ОСОБА_7 подано заяву про розгляд клопотання у їх відсутності.

Відповідно до ч. 1 ст.172 КПК України неприбуття слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання, у зв`язку з чим слідчий суддя розглянув подане клопотання про арешт майна у відсутності вказаних осіб. Застосування технічних засобів фіксування кримінального

провадження під час розгляду клопотання не здійснювалось відповідно до статті 107 КПК.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов наступних висновків.

Під час розгляду клопотання слідчим суддею встановлено, що Головним управлінням Національної поліції в Закарпатській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні за №0000186 відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19.04.2024 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 332 КК України, що підтверджується витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань від 19.04.2024 року.

Підставою внесення зазначених відомостей до ЄРДР стало те, що «із УСР в Закарпатській області надійшли матеріали про те, що група осіб спільно із невстановленими особами з числа військовослужбовців, налагодили злочинну схему незаконного переправлення осіб призовного віку, що підлягають мобілізації, через державний кордон України поза пунктами пропуску за грошову винагороду».

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно ст. ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього конфіскації, в тому числі і спеціальної, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки відповідно до ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Згідно усталеної практики Європейського Суду з прав людини в контексті вищевказаних положень, володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі «Іатрідіс проти Греції» [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі «Антріш проти Франції», від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та «Кушоглу проти Болгарії», заява N 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції», пп. 69 і 73, Series A N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства», n. 50, Series A N 98).

У кожному конкретному кримінальному провадженні слідчий суддя, застосовуючи вид обтяження, в даному випадку арешт майна, має неухильно дотримуватись вимог закону. При накладенні арешту на майно слідчий суддя має обов`язково переконатися в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. При цьому закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на цій стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість в тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

За правилами ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Відповідно до ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддями вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

30.08.2024 року з 15 год. 20 хв. по 16 год. 05 хв. на підставі добровільної згоди власника майна ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою АДРЕСА_1 , на автомобільній стоянці ТЦ «Епіцентр», проведено огляд місця події, а саме: автомобіля марки «SKODA OCTAVIA», д.н.з. НОМЕР_1 , в ході якого виявлено та вилучено: 7 945 доларів США, які належать ОСОБА_5 ; 35 240,00 грн., які належать ОСОБА_5 ; мобільний телефон марки «SAMSUNG», з наступними IMEI 1 - НОМЕР_2 , IMEI 2 НОМЕР_3 , з сім картою оператора мобільного зв`язку НОМЕР_4 , який належить ОСОБА_5 ; автомобіль марки «SKODA OCTAVIA», д.н.з. НОМЕР_1 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_5 .

31.08.2024 вилучені предмети та речі постановою слідчого визнані речовими доказами та приєднані до матеріалів кримінального провадження /постанова про визнання речовими доказами від 31.08.2024/.

Зазначене майно, а саме: 7 945 доларів США, 35 240,00 грн., мобільний телефон марки «SAMSUNG», з наступними IMEI 1 - НОМЕР_2 , IMEI 2 НОМЕР_3 , з сім картою оператора мобільного зв`язку НОМЕР_4 , автомобіль марки «SKODA OCTAVIA», д.н.з. НОМЕР_1 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_5 , являються тимчасово вилученим майном.

За результатами розгляду слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання підлягає до часткового задоволення, з метою забезпечення збереження речових доказів слід накласти арешт на майно, вилучене в ході огляду, проведеного стороною обвинувачення 30.08.2024 року, а саме: 7 945 доларів США, автомобіль марки «SKODA OCTAVIA», д.н.з. НОМЕР_1 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_5 , який перебуває в користуванні ОСОБА_5 . При цьому арешт на автомобіль на свідоцтво про його реєстрацію слід накласти виключно із забороною відчуження, так як відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України обмеження користування майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування може призвести до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, тощо. Таких даних не було обґрунтовано ані слідчим в клопотанні ані прокурором в судовому засіданні, автомобіль на момент розгляду клопотання стороною обвинувачення оглянутий, сліди кримінального правопорушення зафіксовані. Слідчий суддя вважає, що застосування найменш обтяжливого способу арешту, а саме: без обмеження права користування, буде найбільш сприятливим у цьому кримінальному провадженні.

Щодо стосується долі мобільного телефону марки «SAMSUNG», з наступними IMEI 1 - НОМЕР_2 , IMEI 2 НОМЕР_3 , з сім картою оператора мобільного зв`язку НОМЕР_4 , який належить ОСОБА_5 , то в цій частині клопотання до задоволення не підлягає, слідчий суддя враховує вимоги абз. 2 ч.2 ст. 168 КПК України, відповідно до якої забороняється тимчасове вилучення мобільних терміналів систем зв`язку, крім випадків, коли їх надання разом з інформацією, що на них міститься, є необхідною умовою проведення експертного дослідження, або якщо такі об`єкти отримані в результаті вчинення кримінального правопорушення чи є засобом або знаряддям його вчинення, а також якщо доступ до них обмежується їх власником, володільцем або утримувачем чи пов`язаний з подоланням системи логічного захисту.

Так як стороною обвинувачення не доведено, що вилучення мобільних телефонів є необхідною умовою проведення експертного дослідження, такі об`єкти отримані в результаті вчинення кримінального правопорушення чи є засобом або знаряддям його вчинення, доступ до них обмежується їх власником, володільцем або утримувачем чи пов`язаний з подоланням системи логічного захисту, слідчий суддя прийшов до переконання, що зазначений вище телефон з сім-картами слід повернути власнику після здійснення слідчим чи прокурором у кримінальному провадженні за №0000186 копіювання інформації, що міститься у вказаних об`єктах.

Щодо накладення арешту на грошові кошти в сумі 35 240,00 грн., які належать ОСОБА_5 , слідчий суддя вважає, що прокурором не наведено достатніх даних на підтвердження того, що зазначені речі являються речовими доказами та мають доказове значення у даному кримінальному провадженні, а також враховує позицію прокурора, викладену в заяві від 06.09.2024, а тому в задоволенні клопотання в цій частині слід відмовити.

На підставі вищевикладеного та керуючись статтями 170-173 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора задовольнити частково.

З метою забезпечення збереження речових доказів накласти арешт на:

- 7 945 доларів США, із забороною відчуження, користування та розпорядження;

- автомобіль марки «SKODA OCTAVIA», д.н.з. НОМЕР_1 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_5 , із забороною відчуження.

В задоволенні іншої частини клопотання відмовити.

Автомобіль марки «SKODA OCTAVIA», д.н.з. НОМЕР_1 та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_5 , - повернути власнику згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу або ОСОБА_5 в користування після набрання цією ухвалою законної сили, попередивши зазначених осіб про кримінальну відповідальність за ст.388 КК України щодо незаконних дій щодо майна, на яке накладено арешт.

Тимчасове вилучене майно, а саме: мобільний телефон марки «SAMSUNG», з наступними IMEI 1 - НОМЕР_2 , IMEI 2 НОМЕР_3 , з сім картою оператора мобільного зв`язку НОМЕР_4 , - повернути ОСОБА_5 , після здійснення слідчим чи прокурором у кримінальному провадженні за №0000186 копіювання інформації, що міститься у вказаних об`єктах.

Тимчасове вилучене майно, а саме: грошові кошти в розмірі 35 240,00 гривень, повернути ОСОБА_5 .

Копію ухвали негайно після її постановлення вручити слідчому, прокурору, а також присутнім під час оголошення ухвали. У разі відсутності таких осіб під час оголошення ухвали копія ухвали надсилається їм не пізніше наступного робочого дня після її постановлення. Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_8