Справа №523/3341/22
Провадження №1-кп/523/573/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.07.2024р. Суворовський районний суд м. Одеси у складі:

судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника адвоката ОСОБА_4 ,

в присутності обвинуваченої ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду обвинувальний акт з доданими до нього документами за обвинуваченням ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263-1 КК України,-

В С Т А Н О В И В :

В провадженні Суворовського районного суду м. Одеси знаходиться обвинувальний акт з доданими до нього документами за обвинуваченням ОСОБА_5 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263-1 КК України.

На адресу суду надійшло клопотання представника ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 про скасування арешту на майно, накладеного ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 07.05.2021р., власником якого є ОСОБА_6 , обґрунтоване безпідставністю накладення арешту на майно та відсутністю подальшої потреби у накладенні такого арешту;

в судовому засіданні захисник ОСОБА_5 та одночасно представник ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_4 підтримала подане клопотання, просила задовольнити його з підстав, викладених у ньому;

обвинувачена ОСОБА_5 підтримала позицію захисника;

прокурор ОСОБА_3 не заперечував проти задоволення клопотання адвоката ОСОБА_4 про скасування арешту на майно.

З`ясувавши думку учасників судового розгляду, суд дійшов наступних висновків.

Так, під час досудового розслідування даного кримінального провадження, ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 07.05.2021р. (справа 947/12669/21, провадження 1-кс/947/5869/21) було накладено арешт на майно, яке фактично належить ОСОБА_6 .

Згідно з Конституцією України та Законом України «Про міжнародні договори і угоди», чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України і підлягає застосуванню поряд з національним законодавством України.

До основних стандартів у сфері правового регулювання відносин власності належить Європейська конвенція про захист прав людини та основних свобод (1950 р.), учасником яких є Україна.

Статтею 1 Протоколу №1 (1952 р.) до Конвенції встановлено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном, ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

У своїх висновках ЄСПЛ неодноразово нагадував, що перша та найважливіша вимога статті 1 Протоколу 1 полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним: друге речення п.1 дозволяє позбавлення власності лише «на умовах, передбачених законом», а п.2 визначає, що держави мають право здійснювати контроль за користуванням майном шляхом введення в дію «законів». Більше того, верховенство права, один з фундаментальних принципів демократичного

суспільства, є наскрізним принципом усіх статей конвенції (рішення у справах «Колишній король Греції та інші проти Греції» та «Малама проти Греції»).

Ст.174 КПК України передбачає можливість скасування арешту майна повністю чи частково за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано. Ініціювання розгляду такого клопотання фактично це є поновленням судового розгляду, передбаченого ст.ст.172, 173 цього Кодексу, у якому тягар доведення залишається на особі, яка подала клопотання про арешт майна.

При накладенні арешту 07.05.2021р. слідчий суддя виходив із того, що існував ризик зміни або знищення майна, на яке був накладений арешт.

З матеріалів, наданих адвокатом ОСОБА_4 , вбачається, що власник майна не був присутній при розгляді клопотання про арешт майна та був позбавлений можливості висловити свою думку по заявленому стороною обвинувачення клопотанню про арешт майна. На даний час ОСОБА_6 , як власник майна, у даному кримінальному провадженні не має процесуального статусу підозрюваного чи обвинуваченого, не може нести цивільну відповідальність за можливу завдану шкоду кримінальним правопорушенням та, відповідно, належне йому майно не може підлягати конфіскації.

За таких обставин слід дійти висновку, що прокурором не доведено доцільність подальшої необхідності перебування арештованого майна під арештом, а відтак клопотання адвоката ОСОБА_4 підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.167-174, 369-372 КПК України,

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання адвоката ОСОБА_4 , яка діє в інтересах ОСОБА_6 про скасування арешту на майно - задовольнити.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 07.05.2021р. (справа 947/12669/21, провадження 1-кс/947/5869/21) скасувати, повернувши майно ОСОБА_6 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1