Провадження № 1-кс/686/6966/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 вересня 2024 року м. Хмельницький

Слідчий суддя Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали за скаргою адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР,

встановив:

Адвокат ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , звернувся до слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області зі скаргою на бездіяльність уповноваженої особи Слідчого управління Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР. У скарзі ОСОБА_3 , окрім іншого, йдеться про те, що ним 08.08.2024 р. до СУ ГУНП в Хмельницькій області була подана заява про вчинення злочину, передбаченого ст.366 КК України, однак, всупереч ст.214 КПК України, відомості про кримінальне правопорушення до ЄРДР за вказаною заявою внесені не були. Тому, у скарзі ОСОБА_3 просить зобов`язати керівника СУ ГУНП в Хмельницькій області: внести відомості про кримінальне правопорушення до ЄРДР, відповідно до поданої ОСОБА_3 заяви про злочин, вчинений винними особами та передбачений ст.366 КК України; надати потерпілому, відповідно до заяви пам`ятку про ознайомлення з правами у якості потерпілого.

ОСОБА_3 , який клопотав про розгляд скарги без його участі, та представник органу досудового розслідування у судове засідання не з`явились.

Згідно зі ст.22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

У відповідності до положень ст.26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.

Зважаючи на вказане, враховуючи принцип диспозитивності, з метою забезпечення дотримання розумних строків розгляду скарги, слідчий суддя вважає за можливе здійснювати розгляд скарги за відсутності осіб, які не з`явились, на підставі наявних доказів.

Дослідивши матеріали скарги та надані копії матеріалів перевірки, слідчий суддя дійшов до наступних висновків.

Положеннями частини 1 ст.24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Із наданих копій з матеріалів перевірки вбачається, що, дійсно, 14.08.2024 р. адвокат ОСОБА_3 , в інтересах ОСОБА_4 , звернувся до ГУНП в Хмельницькій області із заявою, датованою 08.08.2024 р., яка була зареєстрована в інформаційно-телекомунікаційній системі «Інформаційний портал НП України» Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області 15.08.2024 р. за №15598, у подальшому, вказана заява була скерована до ВП №1 Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області (м.Старокостянтинів), де 29.08.2024 р. була зареєстрована в інформаційно-телекомунікаційній системі «Інформаційний портал НП України» ВП №1 ХРУП за №5582. Зокрема, у вказаній заяві ОСОБА_3 , окрім обставин, за яких може наставати кримінальна відповідальність за ч.2 ст.366 КК України, також повідомляв про те, що «він, представник ОСОБА_4 , адвокат ОСОБА_3 , офіційно заявляє про скоєння проти даної особи, злочину, передбаченого ч.2 ст.366 КК України. У провадженні Старокостянтинівського районного суду знаходиться справа №683/3779/21, за позовною заявою ОСОБА_5 до ОСОБА_4 та приватного нотаріуса ОСОБА_6 про визнання заповіту недійсним та визнання права власності на спадкове майно, у порядку спадкування за законом. Представник ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_3 , ознайомившись з матеріалами цивільної справи №683/3779/21 та всіма додатками, заявляє про вчинення злочину медичними працівникам, а саме: було підроблено медичні документи ОСОБА_7 . Так, ОСОБА_7 під час життя склала заповіт, згідно якого, заповідала земельну ділянку, з кадастровим номером :07:023:0130, ОСОБА_4 09.06.2021 р. ОСОБА_7 померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 від 06.08.2021 р. В подальшому, родичка ОСОБА_7 - ОСОБА_5 подала позовну заяву про визнання заповіту недійсним. В рамках даної цивільної справи ОСОБА_5 зазначає, що ОСОБА_7 була психічно хворою особою і хворіла все життя на психічні недуги, неусвідомлювана своїх дій і вчинків та, на підставі цих суджень, визнає заповіт недійсним. У судовому засіданні представник ОСОБА_5 заявляв клопотання про витребування належних доказів, а саме, про витребування з КНП «Старокостянтинівська багатопрофільна лікарня»: медичну картку амбулаторного хворої ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; медичну картку стаціонарної ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; історію хвороби ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . На підставі даного клопотання, 16.11.2022 р. Старокостянтинівський районний суд виніс ухвалу про витребування даних доказів. Дану ухвалу було направлено до КНП «Старокостянтинівська багатопрофільна лікарня». На виконання даної ухвали КНП «Старокостянтинівська багатопрофільна лікарня» надала відповідь, що медична карта ОСОБА_7 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , відсутня. На стаціонарному лікуванні, в період з 01 січня 2000 р. по 09 червня 2021 р., у КНП «Старокостянтинівська багатопрофільна лікарня» не перебувала. 11 травня 2023 р., ухвалою Старокостянтинівського районного суду, зобов`язано Бутівецьку амбулаторію сімейної практики (с.Бутівці Хмельницького районну Хмельницької області) надати суду, за період із 01.01.2000 р. по 09.06.2021 р.: медичну картку амбулаторного хворої ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; медичну картку стаціонарної ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , історію хвороби ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 . На виконання даної ухвали, Бутовецька АЗПСМ надала відповідь, що ОСОБА_7 , 15.02.1931 р., за період з 01.01.2000 р. по 09.06.2021 р., за медичною допомогою в Бутовецьку амбулаторію не зверталася. Отже, проаналізувавши вищевикладене, можна дійти висновку, що ОСОБА_7 не перебувала на психіатричному обліку та не зверталася, в період З 01.01.2000 Р. ПО 09.06.2021 р. до медичних працівників та не перебувала на стаціонарному лікуванні. І будь які підтверджуючі документи про психічну хворобу ОСОБА_7 відсутні. 16.02.2024 р. Старокостянтинівський районний суд виніс ухвалу, якою призначив судово-психіатричну експертизу, проведення якої доручити експертам Хмельницької філії судово-психіатричної експертизи ДУ «Інституту психіатрії, судово-психіатричної експертизи та моніторингу наркотиків МОЗ України» (32120, с.Скаржниці Хмельницького району Хмельницької області). На вирішення експертів поставити наступні запитання: чи страждала за життя померла 09.06.2021 р. ОСОБА_7 на тимчасовий психічний розлад, нервове потрясіння або психічне захворювання?; чи усвідомлювала (повністю чи частково) померла 09.06.2021 р. ОСОБА_7 значення своїх дій та чи могла керувати (повністю чи частково) ними під час складання заповіту 02.06.2021 р., який посвідчений приватним нотаріусом Хмельницького районного нотаріального округу ОСОБА_6 .? Листом за №84 від 26.03.2024 р. Хмельницька філія судово-психіатричної експертизи ДУ «Інституту психіатрії, судово-психіатричної експертизи та моніторингу наркотиків МОЗ України» повідомила суд, що для виконання даної ухвали необхідно витребувати і надати у розпорядження експертів амбулаторну картку ОСОБА_7 з КНП «Старокостянтинівський ЦПМСД». 13.05.2024 р. Хмельницька філія судово-психіатричної експертизи ДУ «Інституту психіатрії, судово-психіатричної експертизи та моніторингу наркотиків МОЗ України» листом за №123 від 13.05.2024 р. повторно повідомила суд, що для виконання даної ухвали необхідно витребувати і надати у розпорядження експертів амбулаторну картку ОСОБА_7 з КНП «Старокостянтинівський ЦПМСД». 24.04.2024 р. КНП «Старокостянтинівський ЦПМСД» надає до суду медичну карту амбулаторного хворого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що проживала в с.Залісся, проаналізувавши дану амбулаторну карту можна прийти до висновку, що медичними працівниками свідомого було надано неправдиві відомості відносно ОСОБА_7 щодо її стану здоров`я, а саме: було підроблено медичну карту амбулаторного хворого ОСОБА_7 . Також, згідно медичної карти амбулаторного хворого, неможливо встановити коли дана карта була заведена, коли зверталася ОСОБА_7 до медичних працівників та чим хворіла протягом періоду з 01.01.2000 р. по 09.06.2021 р. Отже, підсумувавши викладене, можна зробити висновок, що медичні працівники підробили медичну карту амбулаторного хворого ОСОБА_7 . З посиланням на ст.ст.2, 25 Закону України «Про прокуратуру», ст.1, 2, 7, 25, 55, 60, 214 КПК України, ОСОБА_3 у заяві просив: прийняти заяву про кримінальне правопорушення за ст.366 КК України; внести інформацію щодо злочину в ЄРДР; визнати потерпілою особою ОСОБА_4 ; вручити, пам`ятку про процесуальні права і обов`язки потерпілого; призначити слідчу групу; призначити групу процесуальних керівників; повідомити представника ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_3 , у встановленому законом порядку і строки, про початок кримінального провадження, інформувати про хід досудового слідства та результат закінчення досудового розслідування.»

Відомості про кримінальне правопорушення до ЄРДР за вказаною, поданою ОСОБА_3 , заявою від 08.08.2024 р., внесені не були.

Відповідно до ч.1 ст.214 КПК України, слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань. Слідчий, який здійснюватиме досудове розслідування, визначається керівником органу досудового розслідування, а дізнавач - керівником органу дізнання, а в разі відсутності підрозділу дізнання - керівником органу досудового розслідування.

Згідно з ч.2 ст.214 КПК України, досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення. Відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається (ч.4 ст.214 КПК України).

До Єдиного реєстру досудових розслідувань, зокрема, має бути внесено короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела; попередня правова кваліфікація кримінального правопорушення з зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність (п.п.4, 5 ч.5 ст.214 КПК України).

Із цими приписами Кримінального процесуального закону кореспондуються викладені у п.2 Розділу ІІ Положення про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення, затвердженого наказом Генерального прокурора № 298 від 30.06.2020 норми, згідно з якими відомості про кримінальне правопорушення, викладені у заяві, повідомленні чи виявлені з іншого джерела, повинні відповідати вимогам пункту 4, 5 частини п`ятої статті 214 КПК України, зокрема, мати короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, попередню правову кваліфікацію кримінального правопорушення з зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність.

Аналіз змісту положень ст.214 КПК України свідчить, що повноваженням щодо оцінки відомостей, наведених у заяві чи повідомлених потерпілим, чи виявлених з іншого джерела, як таких, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наділені слідчий, дізнавач, прокурор.

Приписи ст.214 КПК України перебувають у взаємозв`язку з ч.1 ст.2 КК України, згідно з якою підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад кримінального правопорушення, передбаченого цим Кодексом, і саме тому фактичні дані, які вказують на ознаки складу кримінального правопорушення, мають бути критерієм внесення його до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Відповідно до висновку, що викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30 січня 2019 року у справі № 818/1526/18 у межах процедури оскарження бездіяльності слідчого щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви, слідчий суддя з`ясовує обставини та мотиви, з яких слідчий або прокурор дійшов висновку про відсутність підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, чим саме обґрунтоване невнесення відповідних відомостей до ЄРДР, та вирішує питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання слідчого або прокурора внести інформацію про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Наведене дає підстави для висновку про те, що реєстрації в Єдиному реєстрі досудових розслідувань підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення та можуть об`єктивно свідчити про вчинення особою такого кримінального правопорушення. Якщо у заяві чи повідомленні таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, що повинні бути обов`язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Це слугує гарантією для кожної особи від необґрунтованого обвинувачення та процесуального примусу.

Підставами вважати, що в заяві чи повідомленні містяться відомості саме про кримінальне правопорушення є об`єктивні дані, які дійсно свідчать про наявність ознак кримінального правопорушення. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджує реальність конкретної події кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини його вчинення). Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

За приписом ч.1 ст.11 КК України, кримінальним правопорушенням є передбачене цим Кодексом суспільно небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом кримінального правопорушення.

Отже, вирішальним чинником для внесення до ЄРДР відомостей за заявою є саме наявність у цій заяві обставин, що свідчать про кримінальне правопорушення, а не вказана автором назва поданого документу.

Верховний Суд у своїй постанові від 16.05.2019 у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду (справа № 761/20985/18, провадження № 51-8007км18) вказав: «...положеннями ст.3 КПК визначено, що кримінальне провадження це досудове розслідування і судове провадження, процесуальні дії у зв`язку із вчиненням діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність. Досудове розслідування - це стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і закінчується, серед іншого, закриттям кримінального провадження. Якщо не було події кримінального правопорушення або в діях особи немає складу кримінального правопорушення, то за таких обставин кримінальне провадження не може бути розпочато. А якщо через помилку чи з інших причин таке провадження було розпочато, то воно негайно має бути припинено і з позиції вимог правопорядку, і з огляду дотримання інтересів всіх учасників правовідносин.....».

Отже, ініціювати процедуру кримінального переслідування та застосувати державний механізм для здійснення досудового розслідування доцільно лише у випадку, коли наявні підстави вважати, що було вчинено кримінальне правопорушення. Безпідставне відкриття кримінального провадження є недопустимим і може порушувати права конкретних осіб, відносно яких таке провадження ініційоване, та є неефективним з точки зору використання державних ресурсів.

На думку слідчого судді, у поданій ОСОБА_3 заяві, датованій 08.08.2024 р., викладені факти, які за своїм змістом та суттю не є повідомленням про вчинення кримінального правопорушення, зокрема й того, яке передбачене ч.1 ст.366, ч.2 ст.366 КК України, оскільки ця заява не містить об`єктивних даних, які підтверджували би реальність конкретної події кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини його вчинення, не свідчить ця заява про те, що у випадку, про який повідомляв ОСОБА_3 , зокрема, у діяннях медичних працівників, мало місце саме умисне підроблення офіційних документів або службове підроблення, тобто, умисне складання, видача завідомо неправдивих офіційних документів, внесення до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей, інше підроблення офіційних документів) не наведено у заяві, й конкретних фактичних даних, які б свідчили про існування обставин, що дають підстави для кваліфікації дій осіб за відповідними статтями Кримінального кодексу України. Аргументи адвоката ОСОБА_3 , висловлені ним у поданих заяві та скарзі, про можливе вчинення кримінальних правопорушень, зокрема, передбачених ч.1 ст.366, ч.2 ст.366 КК України, фактично ґрунтуються на його власній оцінці та припущеннях, і зводяться до незадоволення і суб`єктивної незгоди представника ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_3 із самими фактами: призначення судово-психіатричної експертизи у рамках цивільної справи №683/3779/21, судовий розгляд якої ще не завершений; витребуванням для проведення цієї експертизи у КНП «Старокостянтинівський ЦПМСД» амбулаторної картки померлої ОСОБА_7 , а також зі змістом тих відомостей, які наявні у вказаній медичній картці. Однак, ні подана адвокатом ОСОБА_3 заява від 08.08.2024 р., ні додані до цієї заяви документи, жодним чином не свідчать про те, що медичними працівниками було здійснено умисне підроблення офіційних документів. Окрім того, ті обставини, що ОСОБА_7 не перебувала на стаціонарному лікуванні та не зверталась по допомогу у КНП «Старокостянтинівська багатопрофільна лікарня» та до Бутівецької амбулаторії сімейної практики, у яких була відсутня медична картка ОСОБА_7 , не свідчать, що остання не проходила лікування у іншій, ніж означені, установі - КНП «Старокостянтинівський центр первинної медико-санітарної допомоги», звідки й була, за ухвалою суду, витребувана амбулаторна картка ОСОБА_7 , а також, жодним чином не свідчать вказані обставини про те, що зазначена медична картка була підроблена. До того ж, самі твердження ОСОБА_3 в означеній заяві від 08.08.2024 р., а також його аргументи, викладені у скарзі, про вчинення, на його думку, кримінального правопорушення, передбаченого ст.366 КК України, недостатні для того, щоб розпочати досудове розслідування, адже, досудове розслідування розпочинається саме на підставі фактів, які реально свідчать саме про вчинення кримінального правопорушення, і не можуть вказані обставини слугувати механізмом для притягнення до відповідальності службових осіб, у разі складення ними документів, зміст та порядок складення яких не задовольняє когось із учасників цивільного провадження.

У п. 29 рішення Європейського суду з прав людини в справі Павлюлінець проти України (Заява № 70767/01) від 6 вересня 2005 року, суд висловив позицію, що право на порушення кримінальної справи проти третьої особи як таке не гарантується Конвенцією (Kubiszyn v. Poland, ухвала від 21 вересня 1999 року, заява N 37437/97).

З огляду на викладене, представником органу досудового розслідування (в даному випадку представником Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області) правомірно не були внесенні відповідні відомості до ЄРДР на підставі поданої адвокатом ОСОБА_3 заяви, датованої 08.08.2024 р.

Слідчий суддя не вбачає підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення за заявою адвоката ОСОБА_3 до ЄРДР. Ініціювання кримінального переслідування щодо осіб, за встановлених обставин, є необґрунтованим засобом кримінально-правового примусу, не відповідає приписам кримінального процесуального закону та є неефективним з точки зору використання державних ресурсів.

Враховуючи викладене, а також те, що уповноваженою особою Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області, у даному випадку, не була допущена бездіяльність, яка б виразилась у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, тому у задоволенні поданої в інтересах ОСОБА_4 адвокатом ОСОБА_3 скарги слід відмовити.

Окрім того, щодо висловлених у скарзі аргументів про те, що саме керівником СУ ГУНП в Хмельницькій області, на думку ОСОБА_3 , була допущена бездіяльність, то слідчий суддя вважає за необхідне зазначити, що хоча й заява ОСОБА_3 була адресована начальнику вказаного органу досудового розслідування, проте, будь-яких підтверджень того факту, що саме керівник СУ ГУНП в Хмельницькій області отримав подану ОСОБА_3 заяву, скаржник до скарги не долучив. Більш того, наявні у матеріалах справи документи вказують на те, що вищеозначена заява ОСОБА_3 до Слідчого управління Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області не надходила, у відповідних облікових формах не реєструвалась, натомість, після реєстрації у відділі документування ГУНП в Хмельницькій області, вперше ця заява була зареєстрована в інформаційно-телекомунікаційній системі «Інформаційний портал НП України» саме Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області. Відповідно й у керівника СУ ГУНП в Хмельницькій області не було правових підстав для внесення відповідних відомостей до ЄРДР на підставі заяви ОСОБА_3 , яка фактично до вказаного керівника органу досудового розслідування фізично не надходила, відповідно, в даному випадку не була допущена бездіяльність уповноваженою особою СУ ГУНП в Хмельницькій області, передбачена ч.1 ст.303 КПК України, про яку йдеться у поданій ОСОБА_3 скарзі, що слугує ще однією з підстав для відмови у задоволенні поданою останнім скарги.

Не підлягають до задоволення й вимоги, висловлені ОСОБА_3 у скарзі, щодо зобов`язання уповноваженої особи органу досудового розслідування внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості саме за визначеною заявником правовою кваліфікацією та надати потерпілому відповідну пам`ятку (про права та обов`язки потерпілого), оскільки вказані вимоги є похідними від вимоги щодо зобов`язання внесення відомостей до ЄРДР, у задоволенні якої скаржнику відмовлено. Крім того, чинний КПК України не наділяє слідчого суддю процесуальними повноваженнями визначати правову кваліфікацію дій, які можуть містити ознаки кримінального правопорушення, зазначати певним чином короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення (вказаний обов`язок покладено на слідчого, дізнавача, прокурора, під час внесення відповідних відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань та, в подальшому, під час проведення досудового розслідування) та визнавати певних осіб потерпілими у кримінальному провадженні або ж зобов`язувати слідчого вчинити такі дії. До того ж, відповідно до вимог ч.5 ст.40 КПК України, слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Органи державної влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, службові особи, інші фізичні особи зобов`язані виконувати законні вимоги та процесуальні рішення слідчого. Тому, вимоги скарги ОСОБА_3 щодо зобов`язання уповноваженої особи органу досудового розслідування внести відповідні відомості до ЄРДР саме за визначеною заявником правовою кваліфікацією та вручити певній особі відповідну пам`ятку про права і обов`язки потерпілого, у кримінальному провадженні, досудове розслідування у якому на даний час ще не розпочате, є необґрунтованою, окрім того, станом на момент розгляду скарги, бездіяльності з приводу вказаних обставин представником органу досудового розслідування допущено не було.

Керуючись ст.ст.110, 214, 303- 307, 309, 372, 395 КПК України, слідчий суддя -

постановив:

У задоволенні скарги ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , на бездіяльність уповноваженої особи Слідчого управління Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області, щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Хмельницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя