Справа № 157/550/24
Провадження №1-кс/157/375/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 вересня 2024 рокумісто Камінь-Каширський

Слідчий суддя Камінь-Каширського районного суду Волинської області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , особи, яка подала скаргу, - захисника ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_5 - адвоката ОСОБА_4 на постанову заступника начальника СВ Камінь-Каширського РВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_3 від 04 вересня 2024 року про відмову у проведенні слідчих (розшукових) дій у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 07 лютого 2024 року за № 0000003 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 149, ч. 2, ч. 3 ст. 332 КК України,

встановив:

Представник підозрюваного ОСОБА_5 - адвокат ОСОБА_4 звернувся у суд із скаргою, в якій просить скасувати постанову заступника начальника СВ Камінь-Каширського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції у Волинській області ОСОБА_3 від 04 вересня 2024 року у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено 07 лютого 2024 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000003 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 149, ч. 2, ч. 3 ст. 332 КК України, про відмову в задоволенні клопотання, а також зобов`язати заступника начальника СВ Камінь-Каширського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції у Волинській області ОСОБА_3 повторно розглянути його клопотання про проведення слідчої дії - пред`явлення особи до впізнання та прийняти обґрунтоване рішення за наслідком його повторного розгляду. В обґрунтування скарги зазначає, що ним 30 серпня 2024 року засобами електронного зв`язку на офіційну електронну адресу Камінь-Каширського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції у Волинській області () на ім`я слідчого у кримінальному провадженні ОСОБА_3 було направлено клопотання про проведення слідчої дії - пред`явлення особи до впізнання в порядку ст. 220 КПК України. Необхідність проведення цієї слідчої дії зумовлена можливістю отримання джерела фактичних даних, що можуть підтвердити невинуватість його клієнта за пред`явленим йому звинуваченням за ч. 2 ст. 149 КК України, оскільки ОСОБА_5 категорично заперечує особисте знайомство з ОСОБА_6 , а також факти їх зустрічей та передачі за його участі їй будь-яких грошових коштів, наполягаючи при цьому, що потерпіла його теж особисто не знає, відтак і не зможе впізнати. Окремо він наголошував, що у даному кримінальному провадженні наявною є можливість проведення особистого впізнання потерпілою особи, яка надавала їй відповідні вказівки, обіцянки та надалі грошові кошти, а також з огляду на те, що досудове розслідування ще не закінчене, підозрюваний та ОСОБА_6 попередньо ніколи не зустрічались, однак надалі очевидним є факт їх майбутньої зустрічі у процесі розгляду справи в суді, після якої впізнання вже стане об`єктивно неможливим та недоцільним, захист певен у доцільності проведення цієї слідчої дії саме на даному етапі кримінального провадження та саме у форматі особистого впізнання, а не в порядку ч. 6 ст. 228 КПК України (за фотознімками). Утім, 04 вересня 2024 року він отримав від слідчого ОСОБА_3 постанову, якою в задоволенні його клопотання було відмовлено, оскільки потерпіла ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , начебто детально показала, що особисто знає підозрюваних ОСОБА_5 та ОСОБА_7 , адже неодноразово зустрічалась з ними у м. Володимир, при укладанні фіктивного шлюбу із ОСОБА_8 , що нібито вказує на той факт, що в необхідності пред`явлення потерпілій для впізнання підозрюваних немає будь-якої необхідності. Натомість таке обґрунтування оскаржуваної постанови є цілком неспроможним та спростовується долученою до скарги копією протоколу допиту потерпілої, відповідно до якого ОСОБА_6 дійсно вказувала, що вона бачила особу, котра привезла ОСОБА_9 , і що їй пізніше стало відомо, що ця особа - ОСОБА_5 . Однак жодних деталей з приводу того, за яких вона обставин дізналась, що до м. Володимир ОСОБА_9 привозив саме ОСОБА_5 , а не інша особа, потерпіла в ході її допиту не свідчила, не описувала зовнішності цієї людини та не повідомляла, від кого дізналась про її анкетні дані. Відтак доводи слідчого про начебто наявність детальних показань в цій частині ОСОБА_6 є хибними, а в матеріалах досудового розслідування відсутні відомості про попереднє знайомство його підзахисного з потерпілою. Більш того, у тому разі, якщо потерпіла дійсно, як вказує слідчий, особисто знає ОСОБА_5 , вона з легкістю зможе його впізнати. У тому ж разі, якщо вона впізнає іншу особу, у матеріалах досудового розслідування будуть міститись докази невинуватості його клієнта за пред`явленим йому звинуваченням за ч. 2 ст. 149 КК України та наявності факту надання потерпілою у кримінальному провадженні неправдивих свідчень або ж свідчень, котрі у відповідній їх частині можна ставити під обґрунтований сумнів. Наступне обґрунтування відмови слідчим у задоволенні його клопотання - начебто усне висловлення потерпілою небажання зустрічатись із підозрюваними. Однак і такий мотив відмови є цілком неспроможним при тому, що ця обставина жодним документом не зафіксована, а потерпіла з підозрюваними у будь-якому випадку матиме неодноразові зустрічі в ході судового розгляду цього кримінального провадження. Тобто, проведення слідчої дії, про яку просить сторона захисту, жодним чином не залежить від волі чи бажань ОСОБА_6 . За таких обставин вважає, що постанова заступника начальника СВ Камінь-Каширського РВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_3 від 4 вересня 2024 року про відмову у задоволенні його клопотання є незаконною, оскільки така прийнята без дотримання положень процесуального права, а саме п. 2 ч. 5 ст. 110 КПК України, котрим закріплено обов`язок слідчого у мотивувальній частині постанови вказувати мотиви та обґрунтування прийнятого рішення, котрі вочевидь не можуть базуватись на припущеннях і власних тлумаченнях посадової особи матеріалів кримінального провадження. Зважаючи на отримання ним 04 вересня 2024 року оскаржуваної постанови слідчого ОСОБА_3 , вважає, що десятиденний строк подання цієї скарги пропущено не було.

Представник підозрюваного ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_4 у судовому засіданні скаргу підтримав з викладених у ній підстав, та, окрім того, пояснив, що наведенні у постанові слідчого доводи є неспроможними, у цьому випадку впізнання є нагальною і доцільною слідчою дією. Оскільки участь обвинуваченого у судовому засіданні під час розгляду кримінального провадження є обов`язковою, то потерпіла та обвинувачений вже побачаться, і проведення впізнання вже буде не доцільним. Якщо потерпіла ОСОБА_10 не зможе впізнати ОСОБА_5 , то це буде виправдовувати останнього. Посилання слідчого на усну відмову потерпілої від участі у впізнанні не ґрунтуються на нормах кримінального процесуального закону. Неспроможними є доводи слідчого і про те, що не можливо відібрати у потерпілої письмову відмову, адже слідчий вправі надати доручення оперативним працівникам поліції для проведення відповідних дій. Безпідставними є доводи слідчого і про те, що неможливо провести впізнання з тих підстав, що досудове розслідування завершено і стороні захисту відкриті матеріали. Ця обставина не перешкоджає проведенню слідчої дії шляхом відновлення досудового розслідування, зокрема як це мало місце, коли ОСОБА_5 пред`явили ще підозру за ч. 2 ст. 149 КК України. Крім того, як вбачається з показань потерпілої, ОСОБА_5 вона бачила лише один раз, а у постанові слідчого про відмову у проведенні впізнання зазначається що остання бачила підозрюваного неодноразово.

Слідчий ОСОБА_3 у судовому засіданні проти задоволення скарги заперечив і пояснив, що матеріали досудового розслідування відкриті стороні захисту, у кримінальному провадженні зібрані усі докази, які є достатніми для пред`явлення обвинувачення.

Заслухавши доводи захисника та слідчого, дослідивши додані до скарги матеріали досудового розслідування, слідчий суддя дійшов висновку, що скаргу належить задовольнити, зважаючи на таке.

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені, зокрема, рішення слідчого, дізнавача, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником.

Встановлено, що СВ Камінь-Каширського РВП ГУНП у Волинській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до ЄРДР 7 лютого 2024 року за № 0000003 за ч. ч. 2, 3 ст. 332, ч. 2 ст. 149 КК України.

26 серпня 2024 року ОСОБА_5 повідомлено про зміну підозри, а саме про те, що він підозрюється у вчиненні злочинів, передбачених частинами 2, 3 ст. 332 та ч. 1 ст. 149 КК України, зокрема вербуванні, вчиненому з метою експлуатації, з використанням уразливого стану потерпілої ОСОБА_6 , за попередньою змовою групою осіб.

Захисник ОСОБА_5 30 серпня 2024 року подав слідчому клопотання, у якому просив провести за обов`язкової його участі із застосуванням відеозаписувального технічного засобу та здійсненням таким засобом безперервної відеозйомки дії, а саме - пред`явлення потерпілій у кримінальному провадженні ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до впізнання особи, яка давала їй вказівки щодо укладення фіктивного шлюбу з ОСОБА_9 , обіцяючи при цьому грошові кошти у сумі 500 доларів США, встановлення їй зубів (щелепи) та виготовлення паспорта громадянина України для виїзду за кордон, а також яка передавала 27 березня 2024 року їй грошові кошти у сумі 500 доларів США, із обов`язковим розміщенням серед осіб, що будуть пред`явлені, підозрюваних ОСОБА_5 та ОСОБА_7

Пунктами 8, 12 ч. 1 ст. 42, ч. 4 ст. 46 КПК України встановлено, що захисник підозрюваного має право збирати і подавати слідчому, прокурору, слідчому судді докази, заявляти клопотання про проведення процесуальних дій.

Відповідно до ч. 3 ст. 93 КПК України, сторона захисту здійснює ініціювання проведення слідчих (розшукових) дій, для чого подає слідчому, прокурору відповідні клопотання, які розглядаються у порядку, встановленому ст. 220 КПК України. Постанова слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій , негласних слідчих (розшукових) дій може бути оскаржена слідчому судді.

Згідно з ч. 6 ст. 223 КПК України слідча (розшукова) дія, що здійснюється за клопотанням сторони захисту, потерпілого, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, проводиться за участю особи, яка її ініціювала, та (або) її захисника чи представника, крім випадків, коли через специфіку слідчої (розшукової) дії це неможливо або така особа письмово відмовилася від участі в ній.

Одним із видів слідчих дій є пред`явлення особи для впізнання, що визначено ст. 228 КПК України.

З врахуванням наведених норм КПК України і беручи до уваги, що підозрюваний, його захисник не наділені правом самостійно проводити пред`явлення особи для впізнання у кримінальному провадженні, то ініціювання адвокатом перед слідчим пред`явлення потерпілій у кримінальному провадженні, яка, як зазначає захисник, попередньо ніколи не зустрічалась із підозрюваним, останнього для впізнання, що, на думку сторони захисту, має значення для перевірки достовірності та допустимості відомостей, які сторона обвинувачення використовує як доказ, шляхом подання відповідного клопотання, є правомірним.

Згідно з ч. 2 ст. 220 КПК України про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй.

Постановою заступника начальника СВ Камінь-Каширського РВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_3 від 4 вересня 2024 року відмовлено у задоволенні клопотання захисника про пред`явлення потерпілій у кримінальному провадженні ОСОБА_6 до впізнання осіб - ОСОБА_5 та ОСОБА_7 , та у цій постанові зазначено, що з матеріалів кримінального провадження слідує, що допитана в якості свідка, а у подальшому у кримінальному провадженні за ч. 2 ст. 149 КК України в якості потерпілої ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , детально показала, що особисто знає підозрюваних ОСОБА_5 та ОСОБА_7 , адже неодноразово зустрічалась з ними у м. Володимирі при укладанні фіктивного шлюбу із ОСОБА_8 , що вказує на той факт, що у необхідності пред`явлення потерпілій для впізнання підозрюваних немає будь-якої необхідності. Крім того, у цій постанові зазначено і те, що потерпіла ОСОБА_6 в усній формі повідомила органу досудового розслідування про не бажання її брати участь у вказаній слідчі дії, адже через свій моральний та психологічний стан після скоєння відносно неї протиправних дій підозрюваними ОСОБА_5 та ОСОБА_7 не хоче їх бачити та спілкуватися.

Відмовляючи у задоволенні клопотання захисника про проведення зазначеного впізнання, слідчий зазначив у постанові і про те, що матеріали досудового розслідування № 0000003 від 07.02.2024, відкриті у порядку ст. 290 КПК України стороні захисту 27.08.2024, та зібрані докази є достатніми для складання обвинувального акта про обвинувачення ОСОБА_5 та ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч. 2, 3 ст. 332, ч. 2 ст. 149 КК України, а тому необхідності у проведенні інших слідчих дій немає.

Вимоги до процесуальних рішень органів досудового розслідування встановлені ст. 110 КПК України.

Згідно з ч. 5 ст. 110 КПК України постанова слідчого, дізнавача, прокурора складається з: 1) вступної частини, яка повинна містити відомості про: місце і час прийняття постанови; прізвище, ім`я, по батькові, посаду особи, яка прийняла постанову; 2) мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про: зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу; 3) резолютивної частини, яка повинна містити відомості про: зміст прийнятого процесуального рішення; місце та час (строки) його виконання; особу, якій належить виконати постанову; можливість та порядок оскарження постанови.

Отже, постанова слідчого має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема, в ній мають бути викладено відповіді на всі питання, які, зокрема порушені у клопотанні про проведення слідчих дій особою, яка з ним звернулася, її представника, законного представника чи захисника.

Оскаржувана постанова про відмову у задоволенні клопотання сторони захисту про проведення слідчої дії - пред`явлення потерпілій ОСОБА_6 до впізнання осіб - підозрюваних ОСОБА_5 та ОСОБА_7 не відповідає вищезазначеним вимогам КПК України.

Постанову про відмову у задоволенні клопотання слідчий мотивував тим, що ОСОБА_6 , будучи допитаною у кримінальному провадження в якості свідка, а подальшому в якості потерпілої, показала, що особисто знає підозрюваних ОСОБА_5 та ОСОБА_7 , оскільки неодноразово зустрічалася з ними при укладанні фіктивного шлюбу із ОСОБА_8 , а також те, що потерпіла повідомила орган досудового розслідування про небажання брати участь в такій слідчій дії.

Як вбачається з протоколу допиту потерпілої ОСОБА_6 , остання, крім іншого, показала, що за кермом автомобіля, який приїхав до неї у село 13.02.2024 о 07 год 30 хв, сидів, як їй стало відомо на теперішній час (так вказано у протоколі допиту потерпілої), був ОСОБА_7 .

Крім того, з цього ж протоколу допиту вбачається і те, що за кермом білого буса, до якого сів ОСОБА_11 після того, як вона та інші особи вийшли з приміщення ЦНАП, як на даний час їй відомо ( так вказано у протоколі) був ОСОБА_12 , житель АДРЕСА_1

Отже, з зазначених показань потерпілої вбачається, що особи ОСОБА_7 та ОСОБА_13 потерпілій на час подій, про які вона дає показання, не були відомі.

При цьому, як вбачається із цього ж протоколу допиту потерпілої, у ньому відсутні відомості про джерело обізнаності потерпілої про таких осіб як ОСОБА_7 та ОСОБА_14 , про яких їй стало відомо, як вбачається з її показань - на теперішній час (так вказано у протоколі допиту потерпілої).

Цим обставинам у постанові слідчого не надано жодної правової оцінки, як і не спростовано доводи сторони захисту, що підозрюваний ОСОБА_15 та потерпіла ОСОБА_6 попередньо ніколи не зустрічались.

Одним із обов`язків потерпілого є обов`язок прибути за викликом до суду, а в разі неможливості своєчасного прибуття - завчасно повідомити про це, а також про причини неможливості прибуття.

Посилаючись у постанові на відмову потерпілої від участі у слідчій дії - впізнанні, слідчий не зазначив якими доказами, здобутими у визначеному КПК України порядку, це підтверджується, та не надав оцінки підставності та причинам такої відмови.

Крім того, обґрунтованими є доводи захисника ОСОБА_4 про те, що завершення досудового розслідування не може бути достатньою підставою для відмову у проведенні слідчої дії, про яку ним заявлено клопотання.

Слідчі (розшукові) дії, негласні слідчі (розшукові) дії можуть проводитися лише у розпочатому кримінальному провадженні, відомості про яке занесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань, та не можуть проводитися після закінчення строків досудового розслідування. Будь-які слідчі (розшукові) дії, проведені з порушенням цього правила, є недійсними, а встановлені внаслідок них докази - недопустимими (ч. 3 ст. 214, ч. 8 ст. 223, ст. 219 КПК України).

Згідно з ч. 8 ст. 223 КПК України слідчі (розшукові) дії не можуть проводитися після закінчення строків досудового розслідування, крім їх проведення за дорученням суду у випадках, передбачених частиною третьою статті 333 цього Кодексу.

Отже, завершення досудового розслідування саме по собі не є достатньою підставою для відмови у задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій.

З огляду на вищезазначене, слідчий суддя дійшов висновку, що скаргу належить задовольнити та оскаржувану постанову скасувати як не мотивовану, і зобов`язати заступника начальника СВ Камінь-Каширського РВП ГУНП ОСОБА_3 повторно розглянути клопотання захисника ОСОБА_4 про проведення слідчої дії - пред`явлення потерпілій ОСОБА_6 до впізнання осіб - підозрюваних ОСОБА_5 та ОСОБА_7 і за наслідками розгляду клопотання прийняти обґрунтоване рішення з дотриманням вимог КПК України.

Керуючись ст. ст. 303-307 КПК України, -

постановив:

Скаргу задовольнити.

Скасувати постанову заступника начальника СВ Камінь-Каширського РВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_3 від 04 вересня 2024 року про відмову у проведенні у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 07 лютого 2024 року за № 0000003 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 149, ч. 2, ч. 3 ст. 332 КК України, слідчої дії - пред`явлення потерпілій ОСОБА_6 до впізнання осіб - підозрюваних ОСОБА_5 та ОСОБА_7 .

Зобов`язати заступника начальника СВ Камінь-Каширського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції у Волинській області ОСОБА_3 повторно розглянути клопотання захисника підозрюваного ОСОБА_5 - адвоката ОСОБА_4 про проведення слідчої дії - пред`явлення потерпілій ОСОБА_6 до впізнання осіб - підозрюваних ОСОБА_5 та ОСОБА_7 і за наслідками розгляду клопотання прийняти рішення з дотриманням вимог КПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення на неї може бути подане під час підготовчого провадження у суді.

Дата проголошення повного тексту ухвали - 15 год 30 хв 20 вересня 2024 року.

Слідчий суддя: ОСОБА_1