ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

про відмову у відкритті провадження

29 листопада 2024 року місто Луцьк

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Волинського апеляційного суду ОСОБА_8, перевіривши апеляційну скаргу захисника обвинувачених ОСОБА_1 , ОСОБА_2 - адвоката ОСОБА_7 на ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 19 листопада 2024 року,

В С Т А Н О В И В :

Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 19.11.2024 року клопотання представника потерпілої - адвоката ОСОБА_9 задоволено частково.

Грошові кошти, на які ухвалою слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 30.08.2017 року (справа № 161/13254/17), накладений арешт: номіналом 200 гривень в кількості 37 штук на загальну суму - 7400 гривень; номіналом по 500 гривень в кількості 199 штук на загальну суму - 99500 гривень; номіналом 50 Євро в кількості 47 штук на загальну суму - 2350 Євро; номіналом 20 Євро в кількості 1 штук; номіналом 100 доларів США в кількості 98 штук на загальну суму - 9800 доларів США; номіналом 20 доларів США в кількості 13 штук на загальну суму - 2600 доларів США; номіналом 10 доларів США в кількості 11 штук на загальну суму 110 доларів США; номіналом 5 доларів США в кількості 3 штук на загальну суму - 15 доларів США; номіналом 1 долар США в кількості 7 одиниць на загальну суму - 7 доларів США, що були вилучені за місцем проживання обвинуваченої ОСОБА_1 , що в АДРЕСА_1 , грошові кошти, на які ухвалою слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 01.09.2017 року (справа № 161/13395/17), накладений арешт: номіналом 100 доларів США в кількості 363 штук на загальну суму - 36 300 доларів США; номіналом 100 Євро в кількості 9 штук на загальну суму - 900 Євро; номіналом 50 Євро в кількості 42 штук на загальну суму - 2100 Євро; номіналом 500 гривень в кількості 214 штук на загальну суму - 107 000 гривень; номіналом 500 гривень в кількості 54 штуки на загальну суму - 27 000 гривень; номіналом 200 гривень в кількості 56 штук на загальну суму 11200 гривень; номіналом 100 гривень в кількості 18 штук на загальну суму - 1800 гривень, що були вилучені за місцем проживання матері обвинуваченої ОСОБА_1 - ОСОБА_3 , що за адресою: АДРЕСА_2 , передано на відповідальне зберігання потерпілій ОСОБА_4 . Попереджено ОСОБА_4 про кримінальну відповідальність відповідно до ст.388 КК України.

Не погодившись із зазначеною ухвалою адвокат ОСОБА_10, в інтересах обвинувачених ОСОБА_1 , ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу в якій просить скасувати оскаржувану ухвалу та постановити нову, якою відмовити у задоволенні клопотання про скасування арешту майна.

Вивчивши апеляційну скаргу, дослідивши матеріали судового провадження, вважаю, що підстави для відкриття провадження відсутні, виходячи з наступного.

Законність і обґрунтованість рішень суду першої інстанції може бути забезпечена можливістю їх оскарження в апеляційному порядку. Передбачене положеннями КПК право на оскарження судових рішень є важливою гарантією забезпечення захисту прав і законних інтересів учасників кримінального провадження і процесуальним інструментом виправлення судової помилки.

Водночас, як неодноразово наголошував Верховний Суд, ст.129 Конституції України гарантує право на апеляційний перегляд справи, а не кожного окремого судового рішення в межах кримінального провадження, у відповідності з чим КПК України визначає, в яких випадках і які рішення слідчих суддів, судів першої інстанції підлягають перегляду в апеляційному порядку (постанова Верховного Суду від 04.04.2019 року у справі №494/6/18). У постановах від 17.10.2018 року (справа № 646/5552/17) та від 28.02.2019 року (справа № 161/4229/18), які стосувалися права на апеляційне оскарження ухвал слідчих суддів, Верховний Суд підкреслив, що «норми Конституції України та кримінального процесуального закону беззастережно гарантують право на апеляційне оскарження лише судового рішення, постановленого за наслідком розгляду справи (кримінального провадження в суді першої інстанції) по суті, а не всіх судових рішень у межах цієї справи (провадження)».

Відповідно до положень ст.24 КПК кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого, а також на перегляд вироку, ухвали суду, що стосується його прав, свобод, законних інтересів, судом вищого рівня в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Відповідно ж до ч.2 ст.392 КПК України ухвали, постановлені під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судових рішень, передбачених частиною першою цієї статті, окремому оскарженню не підлягають, крім випадків, визначених КПК України. Заперечення проти таких ухвал можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене частиною першою цієї статті.

З огляду на те, що адвокат подав апеляційну скаргу на ухвалу суду про скасуванні арешту майна, яка постановлена у відкритому судовому засіданні та до ухвалення судового рішення, яке вирішує кримінальне провадження по суті, таке рішення не підлягає окремому оскарженню в апеляційному порядку.

Об`єднана палата Касаційного кримінального суду Верховного Суду у постанові від 24.10.2022 року (справа № 456/3303/21) зазначає, що в силу ч.2 ст.392 КПК України ухвала судді (суду) про арешт майна може бути переглянута під час апеляційного оскарження вироку по відповідному кримінальному провадженню, а також скасовано в порядку статті 174 КПК України. Це свідчить про те, що чинне законодавство в принципі не виключає можливість перегляду відповідної ухвали судді (суду), але визначає певні межі для його реалізації.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що Верховний Суд дійшов правових висновків про право на апеляційний перегляд справи, тобто, рішення суду за результатами судового розгляду кримінального провадження, а не про можливість апеляційного перегляду всіх, без винятку ухвал, постановлених судом у кримінальному провадженні на стадії судового розгляду.

Крім того, враховуючи, що законодавцем в чинному кримінальному процесуальному законодавстві прямо не передбачена можливість окремого оскарження ухвал, постановлених слідчим суддею/судом в порядку ст.174 КПК, слід також враховувати наступне.

За вимогами ч.4 ст.399 КПК суддя-доповідач відмовляє у відкритті провадження за апеляційною скаргою на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку, при цьому суд звертає увагу, що відмова у відкритті апеляційного провадження у зв`язку з оскарженням рішення суду, оскарження якого не передбачено, не може сприйматись як обмеження доступу до правосуддя.

Норми ст.129 Конституції України гарантують право на апеляційний перегляд справи, а не кожного окремого судового рішення в межах кримінального провадження. Кримінальний процесуальний кодекс України визначає в яких випадках і які рішення судів першої інстанції підлягають перегляду в апеляційному порядку. Саме тому апеляційна скарга на судове рішення, яке не підлягає апеляційному оскарженню, не може бути розглянута по суті, а відмова у відкритті апеляційного провадження, у зв`язку з оскарженням рішення судді оскарження якого не передбачено, не може сприйматись як обмеження доступу до правосуддя.

Зважаючи на наведене, оскільки апеляційна скарга подана на ухвалу суду, яка не підлягає оскарженню, згідно з вимогами ч.4 ст.399 КПК України, у відкритті провадження за нею слід відмовити.

На підставі наведеного, керуючись ст.309, ч.4 ст.399 КПК України,

П О С Т А Н О В И В :

Відмовити у відкритті провадження за апеляційною скаргою захисника обвинувачених ОСОБА_1 , ОСОБА_2 - адвоката ОСОБА_7 на ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 19 листопада 2024 року.

Копію ухвали про відмову у відкритті провадження невідкладно надіслати особі, яка подала апеляційну скаргу, разом з апеляційною скаргою та усіма доданими до неї матеріалами.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення. Касаційна скарга на ухвалу може бути подана безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Суддя: