Справа № 645/4664/24
Провадження № 1-кс/645/1152/24
У Х В А Л А

Іменем України

08 серпня 2024 року м. Харків

Слідчий суддя Фрунзенського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Харкові клопотання прокурора Немишлянської окружної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні за №0000999 від 11.07.2024, за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст.185 КК України,

в с т а н о в и в:

До суду надійшло клопотання прокурора Немишлянської окружної прокуратури ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0000999 від 11.07.2024, яким, після уточнення, просить накласти арешт шляхом заборони відчуження, користування та розпорядження майном на речові докази, а саме: мобільний телефон MOTOROLA XT 2235-2 МОТО G 32 imell: НОМЕР_1 . imel2: НОМЕР_2 . Місцем зберігання речового доказу визначити камеру схову речових доказів.

В обґрунтування клопотання прокурор зазначила, що 11.07.2024 року до ЧЧ ВП №2 ХРУП №2 ГУНП в Харківській області, надійшло заява від гр. ОСОБА_4 , про те, ідо невстановлені особи здійснили крадіжку його мобільного телефону моделі Моторола XT 2235-2 за адресою: АДРЕСА_1 з травматологічного відділення, чим спричинили майнову шкоду (ITC ПНП № 9240 від 11.07.2024)

Відомості про кримінальне правопорушення, відповідно до вимог ч. ч. 1, 4 ст.214 КПК України, внесено слідчим СВ ВГІ № 2 ХРУП № 2 ГУНП в Харківській області лейтенантом поліції ОСОБА_5 , до Єдиного реєстру досудових розслідувань 11.07.2024 за №0000999 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, за фактом заволодіння мобільним телефоном.

26.07.2024 було допитано в якості потерпілого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який повідомив, що перебував на лікуванні в лікарні АДРЕСА_2 .

23.06.2024 в денний час доби останній пішов на огляд та залишив свій мобільний телефон MOTOROLA XT 2235-2 MOTO G 32 imell: НОМЕР_1 , imel2: НОМЕР_2 на підвіконні, вхідні двері до палати № 205 в цей час були відчинені.

Коли ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повернувся до палати через де який час, то виявив відсутність свого мобільно телефону, біля палати підозрілих осіб не бачив.

В ході досудового розслідування було виявлено, що даний мобільний телефон придбала у раніш невідомого чоловіка ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка в подальшому 06.08.2024 добровільно видала співробітникам поліції мобільний телефон MOTOROLA XT 2235-2 MOTO G 32 imell: НОМЕР_1 , imel2: НОМЕР_2 , який в подальшому було оглянуто та визнано речовим доказом у кримінальному провадженні.

На теперішній час вищевказане майно, відповідно до ч. 1 ст. 167 КПК України, є тимчасово вилученим майном до вирішення питання про його арешт.

Таким чином, арешт добровільно виданого ОСОБА_6 , мобільного телефону MOTOROLA XT 2235-2 МОТО G 32 imell: НОМЕР_1 , imel2: НОМЕР_2 , необхідний з метою забезпечення збереження речового доказу.

Прокурор у судове засідання не з`явилась, надала заяву, якою підтримала клопотання в повному обсязі, просила суд його задовольнити та розглянути клопотання за її відсутності.

Власник майна в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце слухання клопотання був повідомлений належним чином у встановленому законом порядку.

Згідно ч. 1 ст. 172 КПК України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України слідчий суддя вважає за можливе розглянути клопотання за відсутністю прокурора та власника майна.

Клопотання про фіксацію процесуальної дії за допомогою технічних засобів під час розгляду питання слідчим суддею від учасників процесуальної дії не надійшло, за ініціативою суду не здійснюється, що відповідає положенням ст. 107 КПК України.

Слідчий суддя, дослідивши додані до клопотання документи, якими прокурор обґрунтовує свою вимогу, матеріали справи за клопотанням про арешт майна, встановив наступне.

Згідно ч. 5 ст. 171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

Судом встановлено, що в провадженні ВП №2 ХРУП №2 ГУНП в Харківській області знаходяться матеріали кримінального провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000999 від 11.07.2024, за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст.185 КК України.

06.08.2024 ОСОБА_6 добровільно видавла співробітникам поліції телефон MOTOROLA XT 2235-2 МОТО G 32 imell: НОМЕР_1 , imel2: НОМЕР_2 , який в наступному було оглянуто та визнано речовим доказом у кримінальному провадженні.

Клопотання слідчого надійшло до канцелярії суду 07.08.2024. Таким чином, строки звернення до суду з клопотанням про арешт майна, передбачені ч. 5 ст. 171 КПК України, прокурором не порушені.

Постановою слідчого СВ ВП №2 Харківського РУП № 2 ГУНП в Харківській області ОСОБА_5 від 06.08.2024 вказане вилучене майно визнано речовим доказом у кримінальному провадженні №0000999 від 11.07.2024.

Згідно з п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно ч. 5 ст. 132 КПК України під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

Відповідно ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно вимог п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд, зокрема, повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу).

Згідно з ч. 11 ст. 170 КПК України заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу (ч. 1 ст. 173 КПК України).

Таким чином, доведено, що вказані у клопотанні речі, мають значення для забезпечення даного кримінального провадження, оскільки існують розумні підозри вважати, що це майно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, і не застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна може в подальшому перешкодити кримінальному провадженню.

При цьому, в силу ст. 41 Конституції України, ст. 1 протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична та юридична особа має право володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, ніж на користь суспільства і на умовах, передбачених Законом або загальними принципами міжнародного права.

Стаття 1 Першого протоколу до Європейської конвенції гарантує право на вільне володіння своїм майном, яке звичайно називається правом на власність.

Крім того, відповідно до практики Європейського суду, для того, щоб втручання в право власності вважалося допустимим, воно повинно служити не лише законній меті в інтересах суспільства, а повинна бути розумна співмірність між використовуваними інструментами і тією метою, на котру спрямований будь-який захід, що позбавляє особу власності. Розумна рівновага має зберігатися між загальними інтересами суспільства та вимогами дотримання основних прав особи (рішення у справі АГОСІ проти Об`єднаного Королівства). Іншими словами, заходи щодо обмеження права власності мають бути пропорційними щодо мети їх застосування.

У справі Раймондо проти Італії (Raimondo v. Italy, рішення 24.01.1994), в яких заявник скаржилася на контроль за використанням власності в зв`язку з провадженням кримінального розслідування, не знайшовши у цьому випадку порушення ст.1 протоколу № 1, Суд відзначив порушення в тому, що уряд не вжив швидких заходів для того, щоб знову надати в повноправне користування власність після закінчення відповідних розслідувань (п.35).

Згідно ч. 1 ст. 100 КПК України, речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути як найшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160-166, 170-174 КПК України.

Враховуючи розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, наслідки арешту майна для власника майна, суд вважає можливим змінити місце зберігання мобільного телефону MOTOROLA XT 2235-2 МОТО G 32 imell: НОМЕР_1 , imel2: НОМЕР_2 та після проведення необхідних слідчих дій, передати вищевказане майно на відповідальне зберігання власнику ОСОБА_4 до скасування арешту майна у встановлену КПК України порядку, та попередити останнього про кримінальну відповідальність за ст. 388 КК України про необхідність збереження арештованого майна та зобов`язати надавати вказаний телефон для огляду за вимогою слідчому, експерту, суду.

Керуючись ст.ст. 2, 7, 98, 132, 167, 170-173, 309, 372 КПК України,

п о с т а н о в и в:

Клопотання прокурора Немишлянської окружної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні за №0000999 від 11.07.2024, за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст.185 КК України задовольнити частково.

Після проведення необхідних слідчих дій речовий доказ мобільний телефон MOTOROLA XT 2235-2 МОТО G 32 imell: НОМЕР_1 , imel2: НОМЕР_2 , передати на відповідальне зберігання власнику ОСОБА_4 , попередивши останнього про кримінальну відповідальність за ст.388 КК України.

Покласти на ОСОБА_4 обов`язки по зберіганню вказаного мобільного телефону до скасування арешту майна у встановленому КПК України порядку та, в разі необхідності, за першою вимогою надавати вказаний автомобіль з метою його огляду.

В іншій частині клопотання відмовити.

Роз`яснити, що відповідно до положень ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали складений 08.08.2024 р.

Слідчий суддя ОСОБА_1