04.11.24 Справа № 469/1318/24
1-кп/469/284/24
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04 листопада 2024 року с-ще Березанка
Березанський районний суд Миколаївської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Вільшанка Вільшанського району Кіровоградської області, громадянина України, освіта професійно-технічна, місце проживання АДРЕСА_1 , перебуває у фактичних шлюбних відносинах, утриманців не має, інвалідності не має, раніше судимого Первомайським міськрайонним судом Миколаївської області 09 липня 2021 року за ч.2 ст. 121 КК України до позбавлення волі на строк 10 років, звільненого від відбування покарання умовно-достроково 07 червня 2024 року для проходження військової служби на підставі ст.81-1 КК України з невідбутим строком 6 років 10 місяців 24 дні, військовослужбовця за контрактом на посаді навідника 2 кулеметного відділення кулеметного взводу 1 стрілецької спеціалізованої роти стрілецького спеціалізованого батальйону (ШКВАЛ) 154 окремої механізованої бригади (військова частина НОМЕР_1 ), у військовому званні солдат,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України,-
сторони кримінального провадження та інші учасники судового провадження:
обвинувачений ОСОБА_3 (у режимі відеоконференції),
захисник ОСОБА_5 (у режимі відеоконференції),
Суд визнає доведеним, що солдат ОСОБА_3 , проходячи військову службу за контрактом на посаді навідника 2 кулеметного відділення кулеметного взводу 1 стрілецької спеціалізованої роти стрілецького спеціалізованого батальйону (ШКВАЛ) 154 окремої механізованої бригади (військова частина НОМЕР_1 ), 21 липня 2024 року приблизно о 03.00 год., діючи умисно, з метою тимчасово ухилитися від виконання обов"язків військової служби, в умовах воєнного стану, у порушення вимог ст. ст. 9, 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 2-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, п.п. 1, 3 ч. 2 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», а також обов"язків, покладених на нього ухвалою Арбузинського районного суду Миколаївської області від 30 травня 2024 року, усвідомлюючи суспільно небезпечність свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з метою тимчасово ухилитися від виконання обовязків з військової служби в умовах воєнного стану без дозволу командира військової частини, самовільно залишив місце служби - тимчасове місце дислокації військової частиини НОМЕР_1 біля АДРЕСА_2 та незаконно перебував поза її межами на території Миколаївської області понад три доби, проводячи час на власний розсуд, переховуючись від служби, приховуючи свою належність до Збройних Сил України, не повідомляючи про себе органам військового управління та правоохоронним органам як про військовослужбовця, який самовільно залишив місце несення служби, до 12 год. 15 хв. 24 липня 2024 року.
Зазначене діяння суд кваліфікує за ч.5 ст.407 КК України як самовільне залишення військової частини військовослужбовцем тривалістю понад три доби, вчинене в умовах воєнного стану.
Кримінальне правопорушення є умисним і закінченим.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою винуватість визнав повністю відповідно до викладених у обвинувальному акті обставин, у вчиненому щиро розкаявся, суду пояснив, що без дозволу командира та без поважних причин залишив військову частину, проводив час за її межами та самостійно повернувся після спливу трьох діб.
Враховуючи, що обвинувачений розкаявся у вчиненому, повністю визнав свою винуватість та обставини, викладені в обвинувальному акті, за відсутності заперечень учасників судового провадження визнав недоцільним дослідження доказів щодо викладених у обвинувальному акті обставин, які ніким не оспорюються, враховуючи, що зміст цих обставин зрозумілий учасникам судового провадження, сумніви у добровільності їх позиції відсутні, та вирішив обмежитись допитом обвинуваченого та документів, що характеризують обвинуваченого і впливають на покарання.
Судом роз`яснено учасникам судового провадження, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Обставинами, що пом"якшують покарання, суд визнає щире каяття обвинуваченого, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.
Обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.
При призначенні обвинуваченому покарання суд враховує характер і ступінь суспільної небезпечності кримінального правопорушення, яке є умисним та відповідно до ст.12 КК України відноситься до тяжких злочинів, дані про особу обвинуваченого, який повністю визнав свою винуватість у вчиненому, є раніше судимим, інвалідності не має, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, тяжких захворювань не має, утриманці відсутні, вчинив нове кримінальне правопорушення через незначний проміжок часу (менше двох місяців) після умовно-дострокового звільнення від відбування покарання на підставі ст.81-1 КК України для проходження військової служби за контрактом, з порушенням умов такого звільнення, визначених ухвалою Арбузинського районного суду Миколаївської області від 30 травня 2024 року, та перебуваючи під адміністративним наглядом, встановленим вказаною ухвалою, негативно характеризується командуванням за місцем проходження військової служби.
Враховуючи вказані обставини, а також що відсутність обвинуваченого за місцем розташування військової частини на незначний проміжок часу (декілька годин) перевищила строк, визначений диспозицією ч.5 ст.407 КК України (три доби), після чого обвинувачений добровільно повернувся до військової частини для продовження служби, суд вважає за можливе призначити йому покарання у мінімальному розмірі, визначеному санкцією ч.5 ст.407 КК України.
Відповідно до ч. 1 ст. 71 КК України, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив нове кримінальне правопорушення, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком. Згідно з вимогами ч. 4 цієї статті, остаточне покарання за сукупністю вироків, крім випадків, коли воно визначається шляхом поглинення одного покарання іншим, призначеним у максимальному розмірі, має бути більшим від покарання, призначеного за нове кримінальне правопорушення, а також від невідбутої частини покарання за попереднім вироком.
З врахуванням того, що обвинувачений вчинив кримінальне правопорушення проти встановленого порядку несення військової служби під час дії воєнного стану, порушивши при цьому умови ухвали суду про умовно-дострокове звільнення його від призначеного судом покарання у виді позбавлення волі на підставі ст.81-1 КК України для проходження військової служби за контрактом, а також з врахуванням щирого каяття обвинуваченого та добровільного його повернення для несення військової служби до військової частини протягом незначного проміжку часу після закінчення строку, визначеного диспозицією ч.5 ст.407 КК України, суд вважає, що норми ч.1 ст.71 КК України підлягають застосуванню шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за попереднім вироком.
Процесуальні витрати, речові докази у кримінальному провадженні відсутні, цивільний позов не заявлено.
Підстав для зміни запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не встановлено, а тому, з врахуванням виду призначеного покарання, обвинуваченого слід тримати під вартою.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, суд -
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України, та призначити йому покарання у виді п"яти років позбавлення волі.
На підставі ч.1 ст.71 КК України до покарання, призначеного за цим вироком, частково приєднати невідбуте покарання за вироком Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 09 липня 2021 року, остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі строком на 6 років 12 місяців.
Строк відбування покарання обчислювати з дати затримання ОСОБА_3 24 липня 2024 року, на підставі ч.5 ст.72 КК України зарахувати у строк відбуття покарання ОСОБА_3 строк попереднього ув`язнення з 24 липня 2024 року по день набрання вироком законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за день позбавлення волі.
Запобіжний захід у виді тримання під вартою залишити без змін до вступу вироку у законну силу, але не більше ніж на 60 діб.
Надані суду документи зберігати у матеріалах справи.
Вирок може бути оскаржений до Миколаївського апеляційного суду через Березанський районний суд Миколаївської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Роз`яснити учасникам судового провадження право подати клопотання про помилування, ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження, отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення. Учасникам судового провадження, які не були присутніми в судовому засіданні, копію вироку надіслати не пізніше наступного дня після ухвалення.
Суддя