Справа № 203/7748/23
Провадження № 1-кп/0203/493/2024
У Х В А Л А

10.10.2024 року Кіровський районний суд м. Дніпропетровська

в складі: головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2

за участю прокурора - ОСОБА_3

захисника - ОСОБА_4

обвинуваченого - ОСОБА_5

розглянувши у підготовчому відкритому судовому засіданні у м. Дніпрі обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесений до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0003903 від 07.10.2023 року відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 ,раніше судимого, обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,-

встановив:

В провадженні Кіровського районного суду м. Дніпропетровська перебуває вищезазначений обвинувальний акт.

Під час підготовчого судового засідання прокурор висловив переконання у необхідності призначення судового розгляду за зазначеним обвинувальним актом, вказавши про відсутність підстав до прийняття рішень, передбачених пунктами 1-4 ч.3 ст.314 КПК України. Вважає, що обвинувальний акт відповідає вимогам КПК України.

Потерпілий та представник потерпілого надали заяви про розгляд справи без їх участі.

Обвинувачений та його захисник заявили, що зазначене в обвинувальному акті ім`я обвинуваченого ОСОБА_5 не ОСОБА_6 , а ОСОБА_6 , тому вважає, що обвинувальний акт не може бути призначено до судового розгляду, оскільки його особа, як обвинуваченого органами досудового розслідування не встановлена, від так просив повернути обвинувальний акт прокурору.

Вислухавши прокурора, обвинуваченого та його захисника суд приходить до наступного.

Статтею 2 КПК України визначено, що завданням кримінального судочинства, у тому числі, є те, щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура. Застосування належної правової процедури у кримінальному провадженні щодо учасників кримінального провадження здійснюється судом при проведенні підготовчого судового засідання.

Відповідно до п.2 ч.2 ст.291 КПК України обвинувальний акт має містити анкетні відомості кожного обвинуваченого: прізвище, ім`я, по-батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство.

В підготовчому судовому засіданні, під час встановлення особи обвинуваченого, який зазначений в обвинувальному акті як ОСОБА_5 , судом з`ясовано, що обвинувачений стверджує, що його звати ОСОБА_5 , в матеріалах справи, наданих суду, відсутні документи, які б посвідчували особу обвинуваченого (паспорт громадянина України; паспорт громадянина України для виїзду за кордон; посвідчення водія; та інші відповідно до статті 13 Закону України «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус»

Суд вважає, що не встановлення особи обвинуваченого унеможливлює призначення справи до судового розгляду.

Суддею через систему «Електронний суд» отримано відповідь з Єдиного державного демографічного реєстру де відсутня інформація щодо ОСОБА_5 так і ОСОБА_5 .

Відповідно до п.п. 1 п. 3 Положення про Державну міграційну службу України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 750 від 17 липня 2009 року передбачено, що одним із основними завданнями ДМС є участь у формуванні та забезпеченні реалізації державної політики у сфері міграції, громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб.

Положеннями п. 8 Порядку ведення Єдиного державного демографічного реєстру та надання з нього інформації, взаємодії між уповноваженими суб`єктами, а також здійснення ідентифікації та верифікації, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 784 від 18 жовтня 2017 року передбачено, що внесення до Реєстру інформації про особу та видані їй документи здійснюється уповноваженими суб`єктами зокрема у разі реєстрації місця проживання чи місця перебування.

В той же час, відповідно до ст.4 Закону України «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус» (далі Закон), Єдиний державний демографічний реєстр - це електронна інформаційно-телекомунікаційна система, призначена для зберігання, захисту, обробки, використання і поширення визначеної цим Законом інформації про особу та про документи, що оформлюються із застосуванням засобів Реєстру, із забезпеченням дотримання гарантованих Конституцією України свободи пересування і вільного вибору місця проживання, заборони втручання в особисте та сімейне життя, інших прав і свобод людини та громадянина.

Єдиний державний демографічний реєстр ведеться з метою ідентифікації особи для оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсними та знищення передбачених цим Законом документів. Єдиний державний демографічний реєстр у межах, визначених законодавством про свободу пересування та вільний вибір місця проживання, використовується також для обліку інформації про реєстрацію місця проживання чи місця перебування.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 2 Закону розпорядник Реєстру - центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сферах міграції (імміграції та еміграції), у тому числі протидії нелегальній (незаконній) міграції, громадянства, реєстрації фізичних осіб, біженців та інших визначених законодавством категорій мігрантів.

Стаття 11 Закону передбачає, що право на отримання інформації з Реєстру реалізується у порядку, встановленому законом.

Надання інформації, відомостей або інших персональних даних про особу, що містяться у Реєстрі, здійснюється виключно у випадках, передбачених законами України, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та захисту прав людини або за згодою самої особи.

Згідно п. 17 Порядку ведення Єдиного державного демографічного реєстру та надання з нього інформації, взаємодії між уповноваженими суб`єктами, а також здійснення ідентифікації та верифікації, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 18 жовтня 2017 р. № 784, запит на отримання інформації з Реєстру повинен відповідати вимогам, встановленим статтею 16 Закону України «Про захист персональних даних».

Інформація з Реєстру надається у паперовій або електронній формі, а також шляхом надання доступу до Реєстру або надання відповіді на запит програмними засобами Реєстру.

Згідно ст. 16 Закону України «Про захист персональних даних» порядок доступу до персональних даних третіх осіб визначається умовами згоди суб`єкта персональних даних на обробку цих даних, наданої володільцю персональних даних, або відповідно до вимог закону. Порядок доступу третіх осіб до персональних даних, які перебувають у володінні розпорядника публічної інформації, визначається Законом України "Про доступ до публічної інформації", крім даних, що отримує від інших органів центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову та бюджетну політику, під час здійснення верифікації та моніторингу державних виплат.

Ст. 7 Закону України «Про доступ до публічної інформації» передбачає, що конфіденційна інформація - інформація, доступ до якої обмежено фізичною або юридичною особою, крім суб`єктів владних повноважень, та яка може поширюватися у визначеному ними порядку за їхнім бажанням відповідно до передбачених ними умов. Не може бути віднесена до конфіденційної інформація, зазначена в частині першій і другій статті 13 цього Закону.

Розпорядники інформації, визначені частиною першою статті 13 цього Закону, які володіють конфіденційною інформацією, можуть поширювати її лише за згодою осіб, які обмежили доступ до інформації, а за відсутності такої згоди - лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини.

З огляду на те, що виникла обґрунтована необхідність про отримання відомостей, які перебувають у володінні Державної міграційної служби України, суд вважає за необхідне витребувати інформацію, щодо обвинуваченого.

Керуючись ст.ст.2, 162, 291 КПК України, ст.ст.4,13 Закону України «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус» ст. 16 Закону України «Про захист персональних даних», ст. 7 Закону України «Про доступ до публічної інформації»

ухвалив:

Зобов`язати Державну міграційну службу України () надати Кіровському районному суду міста Дніпропетровська інформацію наступного змісту:

Витяги з Єдиного державного демографічного реєстру у формі довідок, форма яких затверджена додатком до Порядку ведення Єдиного державного демографічного реєстру та надання з нього інформації, взаємодії між уповноваженими суб`єктами, а також здійснення ідентифікації та верифікації (форми N 1); загальні відомості про особу (прізвище, ім`я, по батькові, громадянство, дата і місце народження, стать); відомості про реєстраційний номер облікової картки платника податків (крім фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків, повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають про це відмітку в паспорті або які не є громадянами України); відомості про видачу паспорта громадянина України та/або ID- картки та/або паспорта громадянина України для виїзду за кордон; дані про останнє зареєстроване місце проживання/перебування особи; відомості про смерть особи або визнання її безвісно відсутньою; витяги з відповідних реєстрів з наявними фотокартками відносно осіб:

1. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

2. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Копію ухвали направити до Державної міграційної служби України для виконання в межах компетенції.

З метою пришвидшення обміну інформацією та економією витрат на поштові відправлення витребувану інформацію надіслати на електрону адресу Кіровського районного суду міста Дніпропетровська (49006, АДРЕСА_3 ) із посиланням на номер справи - № 203/7748/23

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Кіровського районного

суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1