Справа № 953/7330/24
н/п 1-кс/953/5797/24
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 серпня 2024 року м.Харків

Київський районний суд м. Харкова у складі :
слідчого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в приміщенні Київського районного суду м. Харкова клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в області майора поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Харківської обласної прокуратури ОСОБА_4 по кримінальному провадженню № 0000662 від 14.06.2024 про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця сел. Панютине, Лозівського району, Харківської області, громадянина України, який не працює, з середньою освітою, без місця реєстрації, фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України,
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_4 ,
слідчого ОСОБА_3 ,
захисника - адвоката - ОСОБА_6 ,
підозрюваного ОСОБА_5 ,
встановив:
Суть питання, що вирішується ухвалою і за чиєю ініціативою розглядається
Сторона обвинувачення просить продовжити підозрюваному ОСОБА_5 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в умовах Державної установи «Харківський слідчий ізолятор» в межах строку досудового розслідування, без визначення розміру застави.
Узагальнено доводи клопотання зводяться до такого: ОСОБА_5 ,, обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, на підставі вагомих доказів; наявні ризики, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені п. 1, 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК.
Строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 у даному кримінальному провадженні закінчується 12.08.2024 року. У даному кримінальному провадженні виконано значний обсяг слідчих дій, спрямованих на отримання та перевірку доказів.

Разом з тим, закінчити розслідування у строк до 14.08.2024 немає можливості внаслідок складності кримінального провадження, оскільки для закінчення досудового розслідування, з метою неупередженого виконання вимог чинного кримінального процесуального кодексу України необхідно виконати наступне: закінчити проведення судово-медичної та судово-цитологічної експертиз, за результатами експертиз вирішити питання щодо проведення інших експертних досліджень, провести слідчий експеримент за участю свідка ОСОБА_7 , встановити інших свідків злочину та допитати їх щодо відомих обставин його скоєння, вирішити питання щодо остаточної кваліфікації дій ОСОБА_5 , відкрити матеріали досудового розслідування та ознайомити із ними потерпілу та підозрюваного ОСОБА_5 , скласти обвинувальний акт.

Результати проведення вказаних слідчих дій мають суттєве значення для встановлення всіх обставин, вчиненого кримінального правопорушення та можуть бути використані під час судового розгляду, однак їх отримання потребує додаткового часу строком не менш ніж 30 діб.

Провести вказані слідчі дії у двох місячний строк не виявилося можливим внаслідок складності провадження, у зв`язку з необхідністю проведення великого обсягу слідчих (розшукових) дій та експертних досліджень, проведення яких потребує значного часу та без результатів яких неможливе завершити досудове розслідування.

Позиції учасників кримінального провадження щодо поданого клопотання
При розгляді клопотання в судовому засіданні прокурор та слідчий, кожен окремо, підтримали клопотання з підстав зазначених у ньому.
Підозрюваний в судовому засіданні не оскаржуючи підозру, не заперечував проти задоволення клопотання.
Захисник в судому засіданні проти задоволення клопотання заперечував, просив відмовити в задоволенні клопотання, оскільки клопотання не доказує факт причетності підозрюваного ОСОБА_5 до вбивства потерпілого ОСОБА_8 . Судова-медична експертиза не проведена, механізм утворення тілесних ушкоджень не встановлений. Зазначив про фабрикування доказів винуватості підозрюваного. Крім того, просив не брати до уваги покази свідків, оскільки суд повинен допитувати свідків безпосередньо, відповідно до ст. 95 КПК України.
Встановлені слідчим суддею обставини
Слідчим управлінням ГУНП в області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000662 за підозрою ОСОБА_5 за ч. 1 ст. 115 КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що 14.06.2024, у невстановлений в ході досудового розслідування час, але не пізніше 02.30 у ОСОБА_5 , який перебував у стані алкогольного сп`яніння, на ґрунті ревнощів до своєї колишньої співмешканки ОСОБА_7 виник злочинний умисел, направлений на вчинення умисного вбивства ОСОБА_8 , який проживав спільно із ОСОБА_7 .
Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на вчинення умисного вбивства, ОСОБА_5 14.06.2024 приблизно о 02.30, більш точного часу в ході досудового розслідування не встановлено, маючи при собі ніж, прийшов до будинку за адресою: АДРЕСА_1 , який належить ОСОБА_7 , де спільно із останньою мешкав ОСОБА_8 .
Проникнувши до вказаного будинку через вікно ОСОБА_5 побачив ОСОБА_8 , який знаходився в спальній кімнаті вищевказаного будинку та тримаючи у руках ніж підійшов до нього.
Далі, ОСОБА_5 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з метою вбивства, наніс ОСОБА_8 один проникаючий удар вказаним ножем у праву половину грудної клітини та один удар ножем в праву пахову ділянку.
Внаслідок протиправних дій ОСОБА_5 , потерпілому ОСОБА_8 спричинено одне проникаюче колото-різане поранення правої половини грудної клітини та одну колото-різану рану правої пахової ділянки з ушкодженням духової артерії, від яких останній 14.06.2024 помер у приміщенні операційної КНП Лозівське ТМО.
Допитаний за обставинами злочину підозрюваний ОСОБА_5 свою вину у скоєнні інкримінованого кримінального правопорушення не визнав, від надання показів в порядку ст. 63 Конституції України відмовився.
14.06.2024 о 06:00 год. ОСОБА_5 , затримано у порядку ст. 208 КПК України та 14.06.2024 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.
Обґрунтованість повідомленої підозри сторона обвинувачення підтверджує зібраними під час досудового розслідування доказами, наданими до суду, а також вказує на наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Ухвалою слідчого судді Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 15.06.2024 ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор», яка розташована за адресою: місто Харків, вул. Полтавський шлях, 99, строк якої спливає 12.08.2024 року.
07.08.2024 постановою першого заступника керівника Харківської обласної прокуратури ОСОБА_9 строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000662 від 14.06.2024 продовжено до 3 місяців, тобто до 14.09.2024.
Мотиви, з яких слідчий суддя виходив при постановленні ухвали, і положення закону, якими керувався
Заслухавши доводи сторін та дослідивши надані документи, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Статтею 132 КПК встановлені загальні правила застосування заходів забезпечення кримінального провадження - вони не допускаються, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.
Відповідно до ст. 177 КПК метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам, окрім іншого переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду та незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні.
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Відповідно до ст. 197 КПК України, строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.
Строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом. Сукупний строк тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого під час досудового розслідування не повинен перевищувати: 1) шести місяців - у кримінальному провадженні щодо нетяжкого злочину; 2) дванадцяти місяців - у кримінальному провадженні щодо тяжких або особливо тяжких злочинів.
Відповідно до ст. 199 КПК України, клопотання про продовження строку тримання під вартою має право подати прокурор, слідчий за погодженням з прокурором не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.
Клопотання про продовження строку тримання під вартою подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування.
Клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити:
1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою;
2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.
Слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.
Слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.
Тобто при вирішенні цього питання слідчий суддя керується загальними приписами, які регулюють застосування запобіжного заходу.
Системний аналіз положень ст. 199 КПК, які регулюють загальні підстави і порядок застосування та продовження запобіжного заходу, дають слідчому судді підстави вважати, що під час розгляду клопотання про продовження строку тримання під вартою, необхідно перевірити існування ризиків, які були заявлені прокурором відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК та чи є обставини, що обґрунтовують необхідність покладення таких обов`язків.
Відповідні ризики, які дають достатні підстави суду вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені ч. 1 ст. 177 КПК, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливості здійснення підозрюваним зазначених дій. Водночас КПК не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.
Щодо обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення
Оскільки чинне законодавство не розкриває поняття «обґрунтованої підозри», слідчий суддя, враховуючи ст. 8, 9 КПК, керується усталеною практикою ЄСПЛ, згідно з якою обґрунтованість підозри - це певний стандарт доказування, який означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення ЄСПЛ від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», п. пунктом 175; рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, N 182). Водночас факти, які викликали підозру, не обов`язково мають бути одного рівня з тими, які необхідні для того, щоб не лише обґрунтувати засудження, а й пред`явити обвинувачення, що є наступною стадією в процесі розслідування кримінальної справи (рішення у справі «Murrаy v.United Kingdom», 14310/88, 28.10.1994, п. 55).
Обґрунтованість повідомленої підозри сторона обвинувачення підтверджує зібраними під час досудового розслідування доказами, а саме: оглядом місця події від 14.06.2024, в ході якого за адресою: АДРЕСА_1 , вилучено одяг потерпілого ОСОБА_8 зі слідами речовини бурого кольору, змиви речовини бурого кольору; оглядом місця події від 13.06.2024, в ході якого за адресою: АДРЕСА_1 , вилучено сокиру; оглядом трупу ОСОБА_8 від 14.06.2024, на тілі якого малися два ножових поранення; показами свідка ОСОБА_7 , яка пояснила, що 14.06.2024 близько 03.00 до будинку за адресою АДРЕСА_1 , де вона мешкає зі своїми малолітніми дітьми та де в той час знаходився її знайомий ОСОБА_8 увірвався її цивільний чоловік ОСОБА_5 , в руці у якого знаходився ніж. ОСОБА_5 почав погрожувати ОСОБА_7 ножем та запитувати де знаходиться ОСОБА_8 . На той час діти проснулися і старший син ОСОБА_10 сказав батькові, що ОСОБА_8 перебуває в кімнаті будинку. ОСОБА_5 відразу пішов до кімнати, де знаходився ОСОБА_8 , а ОСОБА_7 вивела дітей на вулицю та почала викликати поліцію. Через кілька хвилин з будинку вибіг ОСОБА_5 та побіг в бік городу. Відразу з будинку на колінах виповз ОСОБА_8 , який весь був у крові та повідомив, що ОСОБА_5 його порізав і потрібно викликати швидку допомогу; показами малолітніх свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_12 , які підтвердили свідчення ОСОБА_7 ; показами свідка ОСОБА_14 , яка пояснила, що ОСОБА_5 протягом 2 тижнів проживав в будинку по АДРЕСА_2 та 14.06.2024 вранці попрохав її, щоб вона підтвердила, що ОСОБА_5 всю ніч знаходився за вказаною адресою, а саме АДРЕСА_2 ; показами свідка ОСОБА_15 , яка пояснила, що знайома з ОСОБА_5 та його цивільною дружиною ОСОБА_7 і знає про те, що у ОСОБА_7 з`явився новий чоловік, на ім`я ОСОБА_16 . Після чого ОСОБА_5 почав мешкати в буд. АДРЕСА_2 , а саме в другій частині будинку. Їй відомо, що в кінці травня 2024 року ОСОБА_5 спричинив ножові поранення чоловіку, на ім`я ОСОБА_16 , який приїжджав до його дружини, а також особисто чула від ОСОБА_5 , що він вб`є співмешканця жінки ОСОБА_16 . 14.06.2024 прокинулася від крику та почула голос ОСОБА_5 , який казав жінці, на ім`я Лідія, щоб вона казала, що він знаходився вдома і нікуди не виходив; довідкою ІНФОРМАЦІЯ_2 від 14.06.2024, згідно з якою причиною смерті ОСОБА_8 став геморагічний шок, проникаюче колото-різане поранення правої половини грудної клітини та колото-різана рана правої пахвової ділянки з ушкодженням духової артерії.

Щодо доводів захисника про недопустимість наданих стороною обвинувачення доказів, слідчий суддя зазначає наступне.

Відповідно до ст. 89 КПК Україні, визнання доказів недопустимими належить виключно до компетенції суду під час судового розгляду. На стадії досудового розслідування слідчий суддя може оціните лише достатність зібраних доказів для підозри певної особи у вчиненні кримінального правопорушення, не вдаючись до їх оцінки як допустимих. (п. 3 ч. 1 ст. 276 КПК України).

Отже, на даній стадії слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності саме для встановлення вини чи її відсутності в особи у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї запобіжного заходу.

Щодо наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК
Слідчий суддя вважає доведеними, що вказані у клопотанні ризики щодо поведінки підозрюваного продовжують існувати, з огляду на таке.

Ризик переховування від органів досудового розслідування та/або суду
На переконання слідчого судді ризик переховування обумовлюється можливістю притягнення його до кримінальної відповідальності та пов`язаними із цим можливими негативними для підозрюваного наслідками і суворістю передбаченого покарання, оскільки кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 115 КК України, відповідно до ст. 12 КК України, належить до категорії особливо тяжкого злочину, за який законом, передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до п`ятнадцяти років.
Обставини злочину, в якому підозрюється ОСОБА_5 та дані про його особу, відсутність міцних соціальних зв`язків, постійного місця проживання, постійного джерела доходу оскільки він не працює, усвідомлюючи незворотність настання покарання та може, намагаючись уникнути кримінальної відповідальності за скоєне, покинути місце мешкання та почати переховуватись від органу досудового розслідування чи суду, у зв`язку з чим наявний ризик його ухилення від слідства та суду.
Суд враховує, що у розумінні практики Європейського суду з прав людини тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту.
Зокрема, ризик втечі має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування («Бекчиєв проти Молдови» §58). Серйозність покарання є релевантною обставиною в оцінці ризику того, що обвинувачений може втекти (справи «Ідалов проти Росії», «Гарицьки проти Польщі», «Храїді проти Німеччини», «Ілійков проти Болгарії»).
Ризик знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення
Враховуючи, що на теперішній час місцезнаходження знаряддя злочину, із застосуванням якого ОСОБА_5 вчинив умисне вбивство, не встановлено, органом досудового розслідування вживаються заходи щодо його пошуку, при обрання більш м`якого запобіжного заходу підозрюваний з метою уникнення кримінальної відповідальності, буде мати змогу знищити або пошкодити знаряддя злочину.

Ризик незаконного впливу на свідка, потерпілого, експерта, у цьому ж кримінальному провадженні
Слідчий суддя погоджується з доводами сторони обвинувачення щодо продовження існування ризику незаконного впливу.
При встановленні наявності ризику впливу на свідків, потерпілого, експерта, слідчий суддя враховує встановлену КПК процедуру отримання показань від осіб, які є свідками у кримінальному провадженні, а саме спочатку, на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акта до суду, на стадії судового розгляду усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (ч. 1, 2 ст. 23, ст. 224 КПК). Водночас, суд може обґрунтовувати свої висновки лише показаннями, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому ст. 225 КПК, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (ч. 4 ст. 95 КПК).
За таких обставин, ризик впливу на свідків, експерта існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від останніх та дослідження їх судом.
Ризик вчинити інше кримінальне правопорушення
Обставини кримінального правопорушення, в яких він підозрюється, свідчать про його соціальну небезпечність, крім тоговраховуючи обставини вказаного злочину, дані про особу підозрюваного ОСОБА_5 , останній може вчинити інші кримінальні правопорушення, у тому числі злочини проти життя та здоров`я, які можуть загрожувати життю чи здоров`ю свідків або інших осіб, що свідчить про його соціальну небезпеку та унеможливлює перебування підозрюваного в даний час у суспільстві.

Отже, наведений ризик є обґрунтованим.
Слідчий суддя зауважує, що відповідно до КПК України метою запобіжного заходу є необхідність попередити виникнення ризиків, а не застосувати запобіжний захід за наслідками вчинення підозрюваним відповідних дій. З огляду на викладене, той чи інший ризик слід вважати наявним за умови встановлення обґрунтованої ймовірної можливості здійснення підозрюваним таких спроб. Водночас, КПК України не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.
Щодо недостатності застосування більш м`яких запобіжних заходів аніж тримання під вартою для запобігання ризикам
Під час розгляду клопотання слідчим суддею вивчалась можливість застосування відносно ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу для запобігання вищезазначених ризиків.
Оцінюючи можливість застосування інших більш м`яких запобіжних заходів, слідчий суддя використовує стандарт доказування «обґрунтованої ймовірності», за яким слід вважати, що інші більш м`які запобіжні заходи, в тому числі, застава, домашній арешт, особиста порука та особисте зобов`язання не зможуть запобігти визначеним ризикам за умови встановлення обґрунтованої ймовірності цього.
Так, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця сел. Панютине, Лозівського району, Харківської області, громадянин України, не працює, з середньою освітою, без місця реєстрації, фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимого, характеризується посередньо.

Обґрунтовуючи неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу прокурор послався на встановлені під час досудового розслідування та відображені у його клопотанні обставини вчинення кримінального правопорушення, ступінь його тяжкості, обґрунтування та ступінь вираженості наведених ризиків, а також те, що основним є ризик переховування від органу досудового розслідування та/або суду, у зв`язку з чим, лише тримання під вартою здатне забезпечити мету застосування запобіжного заходу, а не жоден більш м`який запобіжний захід.
Таку аргументацію, з огляду на обґрунтованість підозри, доведеність усіх наявних ризиків слідчий суддя вважає достатньою для висновку про неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу, аніж тримання під вартою.
Враховуючи викладене, існування доведених прокурором ризиків, передбачених п.п. 1, 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а також оцінюючи сукупність обставин, а саме: вагомість наявних доказів про вчинення ОСОБА_5 , особливо тяжкого кримінального правопорушення в сфері злочинів проти життя та здоров`я населення, тяжкість покарання, що загрожує йому в разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого підозрюється, відсутність даних щодо наявності міцних соціальних зв`язків у підозрюваного, застосування більш м`яких запобіжних заходів є неможливим, а тому клопотання підлягає задоволенню.
Даних щодо неможливості застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за станом здоров`я слідчому судді не надано.
Таким чином, оцінюючи сукупність обставин, передбачених в ст. 178 КПК України, наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, суд вважає за необхідне продовжити підозрюваному ОСОБА_5 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування.
При постановленні даної ухвали слідчий суддя, керуючись п. 5 ч. 4 ст. 183 КПК України, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 КПК України, про які зазначено вище, не визначає розмір застави у даному кримінальному провадженні відносно ОСОБА_5 , враховуючи, що останньому повідомлено, про підозру за ч. 1 ст. 115 КК України, а саме вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині (умисне вбивство).
На підставі викладеного керуючись ст.ст. 2, 7, 177, 178, 182, 183, 193, 194, 196, 197, 206, 211, 372, 395 КПК України, слідчий суддя,
постановив:
Клопотання слідчого - задовольнити.
Продовжити відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор» в межах строку досудового розслідування на 1 (один) місяць 5 (п`ять) днів - до 14 вересня 2024 року включно, без визначення розміру застави.
Встановити строк дії ухвали до 14.09.2024 року (включно).
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а ОСОБА_5 - в той же строк, але з моменту вручення йому ухвали суду.
Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Слідчий суддя ОСОБА_1