Номер провадження:1-в/521/1123/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 листопада 2024 м. Одеса

Малиновський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

з участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Одесі клопотання начальника Державної установи " Одеська виправна колонія (№ 14)" щодо приведення відповідно до Закону України 18 липня 2024 року № 3886-IX "Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів" вироку колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Херсонського апеляційного суду від 24 червня 2020 року відносно засудженого ОСОБА_4 засудженого за ч.3 ст.15 ч.2 ст.185, ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ч.2 ст.15, ч.2 ст.186, ч.2 ст.186 КК України у зв`язку із декриміналізацією вчинених ним діянь,

ВСТАНОВИВ:

Начальник Державної установи "Одеська виправна колонія №14" звернувся в суд із клопотанням в порядку п. 13 ч. 1 ст. 537, п. 1 ч. 2 ст. 539 КПК України, ч. 2 ст. 74 КК України, в якому просить привести у відповідність до змін у законодавстві України, зокрема у зв`язку з набранням чинності на Закону України № 3886-IX від 18.07.2024, вирок колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Херсонського апеляційного суду від 24 червня 2020 року відносно засудженого ОСОБА_4 засудженого за ч.3 ст.15 ч.2 ст.185, ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ч.2 ст.15, ч.2 ст.186, ч.2 ст.186 КК України.

Засуджений ОСОБА_4 просив розглянути клопотання у його відсутність.

Прокурор проти задоволення клопотання не заперечував.

Заслухавши учасників судового провадження, перевіривши доводи клопотання, дослідивши матеріали особової справи засудженого, суд приходить до таких висновків.

Згідно із ч. 1 ст. 539 КПК України питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

Відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України.

Пунктом 2 частини 2 статі 539 КПК України передбачено, що клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, у разі необхідності вирішення, зокрема, питань, передбачених пунктом 13 частини першої статті 537 цього Кодексу.

09 серпня 2024 року набув чинності Закон України 18 липня 2024 року № 3886-IX "Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів" від (далі Закон № 3886-IX), яким було внесено зміни до ст. 51 КУпАП (Дрібне викрадення чужого майна).

Положеннями ч. 1 ст. 51 КУпАП (у редакції Закону № 3886-IX) передбачено відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.

Частиною 2 ст. 51 КУпАП (у редакції Закону № 3886-IX) установлено, що відповідальність за вчинення дій, передбачених ч. 1 ст. 51 КУпАП настає, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Отже, особа, яка вчинила дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, підлягає адміністративній відповідальності у випадку, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

З огляду на зазначене аналіз указаних норм закону свідчить про те, що кримінальна відповідальність настає у випадку, якщо розмір такого майна перевищує розмір, установлений ст. 51 КУпАП, а саме 2 неоподатковуваних мінімуми доходів громадян.

Згідно з ч. 5 Підрозділу 1 Розділу XX Податкового кодексу України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 грн. крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної п. п. 169.1.1 п. 169.1 ст. 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року, яка дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), установленого законом станом на 01 січня звітного податкового року.

Судом встановлено, що вироком колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Херсонського апеляційного суду від 24 червня 2020 року засуджено ОСОБА_4 за ч.3 ст.15 ч.2 ст.185, ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ч.2 ст.15, ч.2 ст.186, ч.2 ст.186 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки. На підставі ч.4 ст.70, 72 КК України за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання покарань, призначених за цим вироком та вироком Скадовського районного суду Херсонської області від 10.06.2020 року, остаточно призначити покарання у виді 4 років та 2 місяців позбавлення волі. Окрім цього, ОСОБА_4 відбуває покарання за вироком Голопристанського районного суду Херсонської області від 16 грудня 2020 року за ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ч.2 ст.289 КК України, на підставі якого ОСОБА_4 призначено покарання за сукупністю кримінальних правопорушень у виді позбавлення волі на строк п`ять років. Ухвалою Малиновського районного суду міста Одеси від 27 серпня 2021 року, ОСОБА_4 визначено остаточне покарання за вироком Херсонського апеляційного суду від 24 червня 2021 року у справі №766/4236/2о та вироком Голопристанського районного суду Херсонської області від 16 грудня 2020 року, із застосуванням ч. 4 ст.70 КК України у виді п`яти років 2-х місяців позбавлення волі. Строк відбування покарання рахувати з 08 квітня 2020 року.

Відповідно до вироку Херсонського апеляційного суду від 24 червня 2020 року ОСОБА_4 вчинив чотирнадцять епізодів крадіжок: 26.11.2019 року на суму 303,10 гривень; 03.01.2020 на суму 8776, 25 гривень; 26.01.2020 на суму 252,58 гривень; 27.01.2020 на суму 303,10 гривень; 01.02.2020 на суму 2613,67 гривень; 02.02.20 на суму 303,10 гривень; 08.02.2020 на суму 3033,33 гривень; 08.02.2020 на суму 316,33 гривень; 20.02.2020 на суму 21758,14 гривень; 25.02.2020 на суму 431,02 гривень; 29.02.2020 на суму 2353,59 гр.; 02.03.2020 на суму 2023 гривень; 04.03.2020 на суму 7815, 2 гривень; 11.03.2020 на суму 1239 гривень; 24.03.2020 на суму 4932, 86 гривень; 26.03.2020 на суму 5578,51 гривень.

Станом на 01 січня 2019 року прожитковий мінімум для працездатних осіб становив 1921 грн. а 50 відсотків від його розміру становили 960,50 грн.

Станом на 01 січня 2020 року прожитковий мінімум для працездатних осіб становив 2102 грн. а 50 відсотків від його розміру становили 1051 грн.

Проаналізувавши вимоги Закону України № 3886-IX від 18.07.2024., суд приходить до висновку, що декриміналізації підлягають вчинені ОСОБА_4 діяння за епізодами: 26.11.2019 року на суму 303,10 гривень; 26.01.2020 на суму 252,58 гривень; 27.01.2020 на суму 303,10 гривень; 02.02.20 на суму 303,10 гривень; 08.02.2020 на суму 316,33 гривень; 25.02.2020 на суму 431,02 гривень; 11.03.2020 на суму 1239 гривень.

Таким чином, ОСОБА_4 слід вважати засудженим вироком Херсонського апеляційного суду від 24 червня 2020 року за епізодом від 03.01.2020 року за ч. 2 ст.185 КК України за кваліфікуючими ознаками: таємне викрадення чужого майна( крадіжка), поєднане з проникненням у приміщення, вчинене повторно; за епізодом від 01.02.2020 року за ч.2 ст.185 КК України за кваліфікуючими ознаками: таємне викрадення чужого майна( крадіжка), вчинене повторно; 08.02.2020 року за ч.2 ст.185 КК України за кваліфікуючими ознаками: таємне викрадення чужого майна( крадіжка), вчинене повторно; 20.02.20 року за ч.2 ст.185 КК України за кваліфікуючими ознаками: таємне викрадення чужого майна( крадіжка), вчинене повторно; 29.02.2020 року за ч.3 ст.15, ч.2 ст.185 КК України за кваліфікуючими ознаками незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна( крадіжка), вчинене повторно; 02.03.2020 року за ч.2 ст.186 КК України за кваліфікуючими ознаками: відкрите викрадення чужого майна (грабіж) вчинений повторно; 04.03.2020 за ч.2 ст.185 КК України за кваліфікуючими ознаками: таємне викрадення чужого майна( крадіжка), вчинене повторно; 22.03.2020 року з ч.2 ст.15, ч.2 ст.186 КК України за кваліфікуючими ознаками: закінчений замах на грабіж, тобто відкрите викрадення чужого майна; по епізоду від 24.03.2020 року та 26.03.2020 року за ч.2 ст.185 КК України за кваліфікуючими ознаками: таємне викрадення чужого майна( крадіжка), вчинене повторно з призначенням покарання за: ч.3 ст.15, ч.2 ст.185 КК України у виді 1 (одного) року позбавлення волі; за ч.2 ст.185 КК України у виді 1 року 6 місяців позбавлення волі; за ч.3 ст.185 КК України у виді 3-х років та шести місяців позбавлення волі; за ч.2 ст.15, ч.2 ст.186 КК України у виді 4-х років позбавлення волі; за ч.2 ст.186 КК України у виді 4-х років позбавлення волі. На підставі ч. 1 ст.70,72 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом часткового складання покарань, призначених за цим вироком та вироком Скадовського районного суду Херсонської області від 10.06.2020 року визначити остаточне покарання у виді 4-х років та 2-х місяців позбавлення волі.

При розгляді даного клопотання судом встановлено, що вироком Голопристаньского районного суду Херсонської області від 16 грудня 2020 року ОСОБА_4 засуджено за ч.2 ст.185, ч.3 ст.185 та ч.2 ст.289 КК України. Відповідно до вказаного вироку, ОСОБА_4 також вчинив дванадцять епізодів крадіжок т а два епізоди незаконного заволодіння транспортним засобом. Крадіжки скоєно: 04.01.2020 року на суму 2746, 67 гривень; 08.02.2020 року на суму 566,67 гривень; 09.02.2020 на суму 1966,67 гривень; 10.02.2020 року на суму 3896,33 гривень; 10.02.2020 року на 1649, 67 гривень; 21.02.2020 на суму 2057,60 гривень; 28.02.2020 року на суму 1530,33 гривень; 04.03.2020 на суму 9236,00 гривень; 18.03.2020 на суму 402,90 гривень: 03.04.2020 року на суму 449,25 гривень; 05.04.2020 року на суму 9783,04 гривень; 06.04.2020 на суму 5062,63 гривень; 07.04.2020 на суму 8820,26 гривень; 07.04.2020 на суму 2479, 28 гривень.

Проаналізувавши вимоги Закону України № 3886-IX від 18.07.2024., суд приходить до висновку, що декриміналізації підлягають вчинені ОСОБА_4 діяння за епізодами: 2) від 08.02.2020 ; 5) від 10.02.2020; 6) від 21.02.2020; 7) 28.02.2020; 10) від 03.04.2020року.

Враховуючи вищевикладене ОСОБА_4 слід вважати засудженим вироком Голопристанського районного суду Херсонської області від 16 грудня 2020 року:

за 3,4, 14 епізодами за ч.2 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна( крадіжка) вчинена повторно;

за 1,11, 12 епізодами за ч.3 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна( крадіжка), вчинена повторно, поєднана з проникненням у інше приміщення;

за 9 епізодом за ч.3 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна ( крадіжка), вчинена повторно, поєднана з проникненням у житло.

за 8 епізодом за ч. 2 ст.289 КК України, як незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене повторно з проникненням у житло;

за 13 епізодом за ч.2 ст.289 КК України як незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене повторно.

Епізоди 5,6 та 10 слід кваліфікувати за ч.1 ст. 162 КК України як незаконне проникнення до житла чи до іншого володіння особи, з призначенням покарання: за ч.2 ст.185 КК України у виді позбавлення волі на строк три роки; за ч.3 ст.185 КК України у виді позбавлення волі на строк чотири роки; за ч.2 ст.289 КК України у виді позбавлення волі на строк п`ять років; за ч.1 ст.162 КК України до 3-х років обмеження волі. На підставі ст.70 КК України остаточно визначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі на строк п`ять років.

27 серпня 2021 року Малиновським районним судом м. Одеси розглянуто клопотання засудженого ОСОБА_4 про уточнення остаточного строку покарання та застосування покарання за наявності двох вироків. Ухвалою суду від 27.08.2021 року клопотання начальника ДУ «Одеська виправна колонія № 14» про уточнення остаточного строку покарання відносно засудженого ОСОБА_4 та заяву ОСОБА_4 про застосування покарання за наявності кількох вироків задоволено частково.

Визначено остаточне покарання відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за вироком Херсонського апеляційного суду від 24 червня 2021 року у справі № 766/4236/2о та за вироком Голопристанського районного суду Херсонської області від 16.12.2020 року у справі № 654/1388/20, провадження № 1-кп/654/274/2020 з застосуванням ч. 4 ст. 70 КК України, шляхом часткового складання покарань, призначених за цим вироком та визначити остаточне покарання у виді 5-ти (п`яти) років 2-х місяців позбавлення волі.

Строк відбування покарання рахувати з 08 квітня 2020 року, тобто з дня затримання за об`єднаними кримінальними провадженнями № 000058 та № 0000256 за обвинуваченням ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень за ч.2 ст.185,ч.3 ст.185,ч.2 ст.289 КК України.

Враховуючи, що декриміналізація окремих епізодів крадіжок майна у вказаних вище вироках, ніяк не вплинула на вид та розмір призначеного покарання, ОСОБА_4 має продовжувати відбувати покарання як визначено ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси.

Керуючись ч. 1, ч. 3 ст. 5, ч. 2 ст. 74 КК України, ст. ст. 537, 539 КПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання адміністрації ДУ «Одеська виправна колонія №14» щодо приведення вироку у зв`язку зі змінами у Кодексі України про адміністративні порушення згідно Закону № 3886-ІХ від 18.07.2024 р. відносно ОСОБА_4 , відбуває покарання визначене ухвалою Малиновського районного суду міста Одеси від 27 серпня 2021 року задовольнити.

ОСОБА_4 вважати таким, що відбуває покарання визначене ухвалою Малиновського районного суду міста Одеси від 27 серпня 2021 року, згідно з якою:

Визначено остаточне покарання відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за вироком Херсонського апеляційного суду від 24 червня 2021 року у справі № 766/4236/2о та за вироком Голопристанського районного суду Херсонської області від 16.12.2020 року у справі № 654/1388/20, провадження № 1-кп/654/274/2020 з застосуванням ч. 4 ст. 70 КК України, шляхом часткового складання покарань, призначених за цим вироком та визначити остаточне покарання у виді 5-ти (п`яти) років 2-х місяців позбавлення волі.

Строк відбування покарання рахувати з 08 квітня 2020 року, тобто з дня затримання за об`єднаними кримінальними провадженнями № 000058 та № 0000256 за обвинуваченням ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень за ч.2 ст.185,ч.3 ст.185,ч.2 ст.289 КК України.

Апеляційна скарга може бути подана через Малиновський районний суд м. Одеси протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя: ОСОБА_1