УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 листопада 2024 року м. Рівне

Рівненський міський суд в особі слідчого судді ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , з участю прокурора ОСОБА_3 , слідчих ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , підозрюваної ОСОБА_6 , захисника підозрюваної - адвоката ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Рівненській області капітана поліції ОСОБА_5 , яке погоджене прокурором Рівненської обласної прокуратури ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у виді особистого зобов"язання відносно ОСОБА_6 , підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 358 КК України, -

в с т а н о в и в:

Слідчий, у рамках кримінального провадження № 0000110 від 21.12.2023, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 354, ч. 3 ст. 358, ч. 1 ст. 366, ч. 2 ст. 28, ч. 3 ст. 369-2 КК України, звернувся до суду із вказаним клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання відносно ОСОБА_6 .

Своє клопотання обґрунтовує тим, що ОСОБА_6 перебуваючи на посаді лікаря- терапевта обласного денного стаціонару на 50 ліжок консультаційно-діагностичного центру з виконанням обов`язків завідувача денним стаціонаром на 60 ліжок КП «РОСДРЗН» РОР, діючи за попередньою змовою із ОСОБА_8 та ОСОБА_9 - склала та видала останній, завідомо підроблені документи - картку хворого денного стаціонарну поліклініки, стаціонару вдома №167/107 ОСОБА_10 та Епікриз №167/107 щодо перебування ОСОБА_10 на лікуванні і обстеженні в денному стаціонарі КП «РОСДРЗН» РОР у період з 24.01.2024 по 06.02.2024, форма якого затверджена Положенням, про наявність фіктичного клінічного діагнозу, що слугувало надалі підставою для проходження ОСОБА_10 лікарсько-консультативної комісії та медико-соціальної експертної комісії, а у подальшому призвело до прийняття рішення Рівненською міськрайонною спеціалізованою кардіологічною медико-соціальною експертною комісією про визнаннч останнього інвалідом 3-ї групи. Видачі довідки до акту огляду МСЕК та індивідуальної програми реабілітації інваліда № 948/24.

24.10.2024 ОСОБА_6 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 358 КК України.

Наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_6 підтверджується зібраними під час досудового розслідування доказами, зокрема, показами свідка ОСОБА_10 , матеріалами за результатами проведення негласних слідчих (розшукових) дій, протоколами обшуків, іншими здобутими в ході досудового розслідування доказами у їх сукупності.

Метою застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_6 у вигляді особистого зобов`язання є забезпечення виконання покладених процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам, передбаченим п. п. 3, 4 ст. 177 КПК України, зокрема незаконно впливати на свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Покликаючись на викладені обставини, слідчий вказує на необхідність в застосуванні щодо ОСОБА_6 запобіжного заходу з метою забезпечення виконання підозрюваною покладених на неї процесуальних обов`язків та для забезпечення явки до органу досудового розслідування та своєчасного проведення слідчих дій по кримінальному провадженню, слідчий просить також покласти на останню обов`язки, визначені ч. 5 ст. 194 КПК України.

Прокурор та слідчі в судовому засіданні повністю підтримали клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`янання відносно ОСОБА_6 , просили його задоволити з підстав викладених у ньому.

Підозрювана та її захисник в судовому засіданні заперечили щодо задоволення клопотання слідчого та просили відмовити у його задоволенні вказавши на необґрунтованість підозри та відсутність заявлених ризиків.

Заслухавши учасників судового розгляду, вивчивши надані матеріали, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Відповідно до вимог ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

В судовому засіданні встановлено, що СУ ГУНП в Рівненській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000110 від 21.12.2023, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 354, ч. 3 ст. 358, ч. 1 ст. 366, ч. 2 ст. 28, ч. 3 ст. 369-2 КК України.

В межах даного кримінального провадження, за вищевказаних обставин, 24.10.2024 ОСОБА_6 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 358 КК України.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 7 КПК України зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до якого, зокрема, відноситься: верховенство права.

Згідно ч. 2 ст. 8 КПК України принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Узагальнююче визначення «обґрунтованість підозри» у вчиненні кримінального правопорушення, доведення якої, як одного з трьох обов`язкових елементів, визначених КПК України для можливості взагалі обрання запобіжного заходу, покладено на прокурора, сформульовано у правових позиціях Європейського суду з прав людини.

Крім того, суд приходить до переконання про розумність підозри і вважає, що "розумність підозри, на якій грунтується арешт, складає суттєву частину гарантій від безпідставного арешту й затримання, закріпленої у статті 5 параграфу 1 (с) Конвенції. Відповідно до практики Європейського суду "розумна підозра у вчиненні кримінального злочину, про яку йдеться у статті 5 параграфу 1 (с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа можливо, вчинила злочин". "Для розумної підозри у значенні статті 5 параграфу 1 (с) потрібно, щоб можна було розумно вважати, що зазначені обставини охоплюються однією із статей Кримінального Кодексу які визначають злочинну поведінку".

Враховуючи, що поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві та, виходячи з положень ч. 5 ст. 9 КПК України, слід взяти до уваги позицію Європейського суду з прав людини, відображену у пункті 175 рішення від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990 , п. 32, Series A, №182), те що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990 ).

Як передбачено ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, законним та обґрунтованим визнається арешт особи, коли він є необхідним для запобігання вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення, а також для забезпечення виконання будь-якого обов`язку, встановленого законом.

Слід враховувати, що на даній стадії кримінального провадження слідчий суддя не вирішує питання наявності в діянні особи складу кримінального правопорушення та винуватості особи у вчиненні такого правопорушення, а лише встановлює наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, що може слугувати підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження, на підставі поданих стороною обвинувачення до клопотання матеріалів.

Крім того, слідчий суддя на даному етапі кримінального провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу.

За таких умов, з точки зору достатності та взаємозв`язку обставин справи слід зазначити, що наявні у провадженні докази, передбачені параграфами 3-5 Глави 4 КПК України свідчать про обґрунтованість підозри підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, оскільки об`єктивно зв`язують її з ним, тобто підтверджують існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрювана, могла вчинити дане правопорушення. Обгрунтованість підозри щодо вчинення ОСОБА_6 вказаного кримінального правопорушення підтверджується зібраними під час досудового розслідування доказами, а саме: показаннями свідка ОСОБА_10 , матеріалами за результатами проведення негласних (слідчих) розшукових дій та іншими матеріалами у їх сукупності.

Крім того, як зазначено у матеріалі ВССУ від 11.07.2016р. «захист прав людини у кримінальному провадженні: доказування та докази», передумовою для подання клопотання стороною обвинувачення про застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри про те, що особа вчинила кримінальне правопорушення. Слідчий, прокурор зобов`язані з належним обґрунтуванням викласти обставини, що дають підстави підозрювати, обвинувачувати особу у вчиненні кримінального правопорушення, і посилання на матеріали, що підтверджують ці обставини. Європейський суд з прав людини неодноразово у своїх рішеннях зазначив, що абстрактна можливість перешкоджання кримінальному провадженню, знищення, сховати або спотворити річ, яка має істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, ризик незаконного впливу на свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення є недостатньою для обґрунтування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини, у справі «Бойченко проти Молдови» №41088/05, рішення від 11 липня 2006 року - «одне тільки посилання судів на відповідну норму закону без вказівки підстав з яких вони вважають обґрунтованими твердження про те, що ніби заявник може перешкоджати провадженню в справі, переховуватись від правосуддя або скоювати нові злочини, не є достатнім для ухвалення рішення про обрання запобіжного заходу».

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, визначені у ст. 178 КПК України.

Під час розгляду клопотання, прокурором доведено наявність заявлених ризиків, а саме те, що підозрювана ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 358 КК України, санкція якого передбачає покарання у виді обмеженням волі на строк до п`яти років або позбавленням волі на той самий строк, а тому існують об`єктивні ризики щодо можливості підозрюваної ОСОБА_6 незаконно впливати на свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Згідно з положенням Конвенції про захист прав людини, а також загальної спрямованості реформи кримінального судочинства на гуманізацію й підвищення гарантій захисту прав особи, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, слідчий суддя приходить до переконання про застосування відносно ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Також судом під час розгляду клопотання встановлено, що підозрювана має постійне місце проживання, та на своєму утриманні неповнолітню дитину, яку виховує самостійно, по місцю проживання характеризується позитивно, що свідчить про наявність міцних соціальних зв`язків.

Таким чином для досягнення мети кримінального провадження та захисту відповідних публічних інтересів, для забезпечення наявності у кримінальному провадженні принаймні одного запобіжного заходу, який є більш м`яким і який можна обрати як менш обтяжливий для конституційного права на свободу та особисту недоторканність підозрюваної, слід обрати запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, що буде цілком достатнім для забезпечення виконання підозрюваною процесуальних обовязків, та запобігання ризикам про які вказує сторона обвинувачення.

Даних, які б вказували на неможливість застосування до ОСОБА_6 вказаного запобіжного заходу, не встановлено.

Відповідно до ст. 179 КПК України: особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені статтею 194 цього Кодексу; підозрюваному, обвинуваченому письмово під розпис повідомляються покладені на нього обов`язки та роз`яснюється, що в разі їх невиконання до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0, 25 розміру мінімальної заробітної плати до 2 розмірів мінімальної заробітної плати; контроль за виконанням особистого зобов`язання здійснює слідчий, а якщо справа перебуває у провадженні суду - прокурор.

Враховуючи надані та досліджені в судовому засіданні матеріали, слідчий суддя приходить до висновку про застосування щодо ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, з покладенням на неї обов`язку, передбаченого ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме: прибувати до слідчого, прокурора та суду за викликом у зв`язку з реалізацією завдань кримінального провадження.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 176-179, 196, 376, 309 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задоволити.

Застосувати щодо ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованій та фактично проживаючій за адресою АДРЕСА_1 , запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, в межах строку досудового розслідування до 24.12.2024.

Покласти на підозрювану ОСОБА_6 обов`язок:

- прибувати до слідчого, прокурора та суду за викликом у зв`язку з реалізацією завдань кримінального провадження.

Встановити строк дії ухвали та покладеного обов"язку до 24.12.2024.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Копію ухвали направити для виконання до Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області, а контроль за виконанням особистого зобов"язання покласти на слідчого, у провадженні якого перебуває провадження.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1