УХВАЛА

Іменем України

07 листопада 2024 року м.Житомир

Слідчий суддя Корольовського районного суду м. Житомира ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Житомирській області капітана поліції ОСОБА_7 , погоджене прокурором у кримінальному провадженні - начальником відділу Житомирської обласної прокуратури ОСОБА_8 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Старший слідчий СУ ГУНП в Житомирській області капітан поліції ОСОБА_7 , за погодженням прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_9 , звернулася до слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира із клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, у межах кримінального провадження № 0000185 від 14.03.2024.

Клопотання обґрунтовано тим, що СУ ГУНП в Житомирській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0000185 від 14.03.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що у точно невстановлений день та час, однак не пізніше 18.04.2024 у ОСОБА_5 виник злочинний умисел, направлений на організацію та сприяння у незаконному переправленні осіб через державний кордон України, шляхом надання порад, вказівок, засобів, усунення перешкод, з корисливих мотивів.

Так, 18.04.2024 ОСОБА_5 з метою реалізації свого злочинного умислу та з метою збагачення за рахунок здійснених кримінально-протиправних дій, усвідомлюючи їх суспільно небезпечний характер, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, у ході особистої зустрічі з особою залученою до конфіденційного співробітництва ОСОБА_10 повідомив останньому про можливість перетину державного кордону України - громадянином України, на період воєнного стану тимчасово обмеженим у праві на виїзд за кордон, шляхом незаконного переправлення його через державний кордон поза пунктами пропуску за грошову винагороду в сумі еквівалентній 5500 доларів США, сприявши таким чином в усуненні перешкоди для незаконного перетину державного кордону України.

В подальшому, реалізуючи злочинний умисел, направлений на незаконне переправлення громадянина України через державний кордон України, 20.04.2024 ОСОБА_5 в ході особистої зустрічі з особою залученою до конфіденційного співробітництва ОСОБА_11 , перебуваючи в АДРЕСА_2 , повідомив останньому про можливість перетину державного кордону України, на період воєнного стану тимчасово обмеженим у праві на виїзд за кордон, шляхом незаконного переправлення його через державний кордон поза пунктами пропуску за грошову винагороду в сумі еквівалентній 5500 доларів США. Разом з цим ОСОБА_5 повідомив ОСОБА_11 про те, що переправлення через державний кордон України відбуватиметься шляхом пішого переходу з території Чернівецької області. З цією метою ОСОБА_11 необхідно поїхати до Чернівецької області, де за вказівкою ОСОБА_5 заселитись до певного готелю, звідки його заберуть їх знайомі та переведуть через державний кордон України. ОСОБА_5 запевнив ОСОБА_11 в тому, що після переходу державного кордону України на територію іноземної держави, там його зустріне місцевий юрист та передасть місцевим органам для легалізації проживання в Євросоюзі.

ОСОБА_5 надав поради ОСОБА_11 щодо переходу кордону, а саме: вказав на те, що з собою необхідно брати мінімальну кількість речей, взяти зручний одяг та вимкнути мобільний телефон, з метою приховування незаконного перетину державного кордону України, а також поради як діяти в разі виникнення тих чи інших ситуацій, пов`язаних з перетином кордону, проходженням певних процедур, задля не викриття компетентними органами факту незаконності перетину державного кордону України та справжньої мети виїзду за кордон, таким чином організував незаконне переправлення останнього через державний кордон України, в тому числі порадами, вказівками та усуненням перешкод.

29.10.2024 у відповідності до вимог ст.ст. 276-278 КПК України ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

Враховуючи наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 злочину, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України та наявність ризиків, передбачених пунктами 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, неможливість запобігання ризикам застосуванням більш м`якого запобіжного заходу, слідчий просить застосувати щодо підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні пояснив, що матеріали кримінального провадження підтверджують наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 злочину, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України. Вказаний злочин є тяжким, а тому існує вірогідність, що підозрюваний може переховуватись від слідства і суду з метою уникнення відповідальності. Крім того, враховуючи обставини вчинення інкримінованого кримінального правопорушення, ОСОБА_5 обізнаний зі шляхами незаконного перетину кордону України. Також підозрюваний може вчиняти спроби незаконного впливу на інших підозрюваних, свідків у кримінальному провадженні, або іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню. Також прокурор вказав, що застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу не може запобігти вказаним ризикам та забезпечити належне виконання підозрюваним процесуальних обов`язків.

Слідчий ОСОБА_4 в судовому засіданні підтримала пояснення прокурора.

Підозрюваний ОСОБА_5 в судовому засіданні щодо задоволення клопотання заперечив та пояснив, що він готовий співпрацювати з органом досудового розслідування. При цьому, ОСОБА_5 зазначив, що тема можливості виїзду за кордон чоловікам призовного віку є темою, яка широко обговорюється зацікавленими особами в Україні, а тому він не вбачав нічого протиправного в тому, що ділився певною інформацією. Однак, він не отримував за це жодних коштів. Також ОСОБА_5 запевнив, що він не має наміру переховуватись від слідства та суду, готовий прибувати на кожен виклик, за межі України він виїхати не має можливості. Наразі він є студентом Фахового коледжу будівництва, архітектури та дизайну Поліського національного університету, де навчається на денній формі навчання. Також підозрюваний повідомив, що в зв`язку з навчанням він ніде не працює, самостійних джерел доходу в нього немає, засоби для проживання йому надає рідна сестра та її сім`я.

Захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_6 у судовому засіданні заперечив щодо задоволення клопотання, наголосивши на тому, що ОСОБА_5 навчається на денній формі навчання, а тому застосування до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зумовить порушення його права на освіту. На думку захисника, заявлені органом досудового розслідування ризики є необґрунтованими, адже до тепер ОСОБА_5 не допускав неналежної процесуальної поведінки, а навпаки завжди з`являється в усі судові засідання. Свідків у кримінальному провадженні, на яких міг би впливати ОСОБА_5 , немає, адже ті особи, з якими спілкувався ОСОБА_5 і це зафіксовано негласними слідчими (розшуковими) діями, - це особи, залучені до конфіденційного співробітництва. На думку захисника, застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в нічний час зможе забезпечити його належну процесуальну поведінку.

Заслухавши учасників процесу, дослідивши та оцінивши матеріали клопотання слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання слідчого не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду; знищення, схову або спотворення будь-яких речей чи документів, що мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконного впливу на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити правопорушення, в якому підозрюється чи обвинувачується.

Згідно зі ст.178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання винуватим; вік та стан здоров`я; міцність соціальних зв`язків в місці постійного проживання, у тому числі наявність родини й утриманців; наявність постійного місця роботи або навчання; репутацію; майновий стан; наявність судимостей; дотримання умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Щодо наявності обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення слідчий суддя зазначає таке.

Установлено, що 29.10.2024 ОСОБА_5 у відповідності до вимог ст.ст. 276-278 КПК України повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини "розумна підозра у вчиненні кримінального злочину, про яку йдеться у ст. 5 параграфу 1(с) Європейської Конвенції про захист прав людини, передбачає "наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила злочин" (рішення O'Hara v. United Kingdom, § 34).

Вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

На даному етапі провадження слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення злочину вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів.

Наявні у провадженні докази, на думку слідчого судді, вказують на обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_5 інкримінованого кримінального правопорушення, у об`ємі, як того вимагає закон, на момент вирішення питання про застосування запобіжного заходу, виходячи із критеріїв «розумної підозри», тобто наявності фактів і іншої інформації, яка могла б переконати об`єктивного спостерігача в тому, що ОСОБА_5 міг вчинити зазначене вище кримінальне правопорушення.

Наведене підтверджується наявними матеріалами клопотання, зокрема:протоколом про результати проведення НСРД аудіо-, відеоконтролю особи, відносно ОСОБА_5 № 2086/55/105-2024 від 23.04.2024, в ході якого зафіксовано зустріч та розмови 20.04.2024 ОСОБА_5 , ОСОБА_11 та ОСОБА_10 про організацію переправлення ОСОБА_11 через державний кордон України; протоколом про результати проведення НСРД аудіо-, відеоконтролю особи, відносно ОСОБА_5 № 2091/55/105-2024 від 24.04.2024, в ході якого зафіксовано розмови 20.04.2024 та 22.04.2024 між ОСОБА_5 та особою залученою до конфіденційного співробітництва ОСОБА_10 про організацію переправлення ОСОБА_11 через державний кордон України; протоколом про результати проведення НСРД контролю за вчиненням злочину в формі спеціального слідчого експерименту № 1476/24 від 23.04.2024, в ході якого зафіксовано організацію переправлення ОСОБА_11 через державний кордон України; протоколом допиту в якості свідка ОСОБА_10 від 09.04.2024; протоколом допиту в якості свідка ОСОБА_11 від 18.04.2024; протоколом допиту в якості свідка ОСОБА_11 від 23.04.2024.

Щодо наявності ризиків, передбачених статтею 177 КПК України.

У поданому клопотанні слідчий вказує на наявність ризиків вчинення підозрюваним ОСОБА_5 дій, передбачених п.п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК, а саме: можливості переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на підозрюваних, свідків у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

На обґрунтування ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, сторона обвинувачення зазначає, що підозрюваний, будучи обізнаним зі способами та шляхами незаконного перетину державного кордону України, з метою уникнення відповідальності за вчинення тяжкого злочину, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду.

Слідчий суддя ураховує, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у сприянні незаконному переправленню осіб через державний кордон України порадами, вказівками та усуненням перешкод, з корисливих мотивів, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України. Санкція ч. 3 ст. 332 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк на строк від семи до дев`яти років з конфіскацією майна. Однак, сама лише тяжкість покарання не може безперечно доводити ризик переховування підозрюваного від слідства та суду. Тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_5 має оцінюватись в сукупності з іншими обставинами, передбаченими ст. 178 КПК України. При цьому, слід зазначити, що клопотання про застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу надійшло до Корольовського районного суду м. Житомира 31 жовтня 2024 року. Судові засідання по розгляду цього клопотання були призначені на 01 листопада 2024 року, 04 листопада 2024 року, 06 листопада 2024 року та 07 листопада 2024 року. Неодноразові відкладення розгляду клопотання зумовлено метою забезпечення підозрюваного права на захист, про що підозрюваний заявляв клопотання. Слідчий суддя ураховує, що ОСОБА_5 вчасно прибував на кожне з призначених судових засідань, однак в силу юридичної необізнаності та власних особливостей не міг захищати себе самостійно. На переконання слідчого судді, якби ОСОБА_5 мав намір переховуватись від органу досудового розслідування та/або втекти за кордон України, то вже реалізував би такий намір, адже наразі він перебуває на волі та на нього не покладено жодних обмежень. Однак, ОСОБА_5 продемонстрував свою дисциплінованість та послідовність в намірах сумлінно виконувати процесуальні обов`язки. Також слідчий суддя ураховує, що прокурор та слідчий не змогли повідомити жодного випадку неналежної процесуальної поведінки підозрюваного.

Слідчий суддя, оцінюючи ризики переховування підозрюваного від слідства та суду, враховує як тяжкість вчиненого кримінального правопорушення та можливі для підозрюваного правові наслідки, так і дані про особу підозрюваного, наявність постійного місця проживання та навчання на денній формі, соціальні зв`язки, й приходить до переконання, що ризик переховування підозрюваного від суду та слідства хоча й існує, однак є малоймовірним.

Слідчий суддя не виключає ризику, визначеного п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: незаконний вплив підозрюваного на свідків, інших підозрюваних у цьому кримінальному провадженні, оскільки кримінальне провадження перебуває на початковій стадії досудового розслідування, яка потребує з`ясування обставин вчинення злочину. У вказаному кримінальному провадженні окрім ОСОБА_5 повідомлено про підозру ще двом особам, а тому вони можуть спілкуватись між собою з метою побудови спільної версії подій з метою уникнення відповідальності за вчинення злочину. На переконання слідчого судді, такий ризик може бути нівельовано шляхом застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою.

Разом з тим, не знайшли свого підтвердження доводи слідчого, відносно того, що підозрюваний може вчинити інші кримінальні правопорушення та/або перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Крім цього, органом досудового розслідування не доведено та у судовому засіданні не встановлено, що наявні ризики виправдовують застосування до підозрюваного саме виняткового запобіжного заходу та що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти наявним ризикам.

Враховуючи, що підозрюваний має постійне місце проживання, раніше не судимий, є здобувачем освіти у відокремленому структурному підрозділі « ІНФОРМАЦІЯ_2 », не чинить перешкод у здійсненні досудового розслідування та сприяє його проведенню, слідчий суддя погоджується з доводами захисника, що належне виконання підозрюваним процесуальних обов`язків можливо забезпечити шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Оскільки органом досудового розслідування не доведено, що забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного можливе виключно в умовах тримання його під вартою, то клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задоволенню не підлягає та наявні підстави для застосування більш м`якого запобіжного заходу у вигляді застави, що є достатнім для запобігання ризикам, передбаченим ст.177 КПК України, а також необхідним і доцільним для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного та виконання покладених на нього процесуальних обов`язків.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави буде достатнім стимулюючим засобом, щоб відбити в особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини в кримінальному провадженні. Розмір застави повинен визначатися виходячи з особи обвинуваченого, його майнового стану і його відносин з особами, які надають забезпечення, іншими словами, враховувати той факт, чи буде втрата забезпечення чи дії проти поручителів у випадку неявки обвинуваченого в суд достатнім стримуючим фактором для обвинуваченого, щоб не здійснити втечу.

При визначенні розміру застави слід не допускати встановлення такого її розміру, що є завідомо непомірним для особи та призводить до неможливості виконання застави. З одного боку, розмір застави повинен бути таким, щоб загроза її втрати утримувала б підозрюваного від намірів та спроб порушити покладені на нього обов`язки, а з іншого не має бути таким, щоб через очевидну неможливість виконання умов цього запобіжного заходу це фактично призвело б до подальшого його ув`язнення, яке в останньому випадку перетворилося б на безальтернативне.

Враховуючи обставини інкримінованого ОСОБА_5 кримінального правопорушення, зокрема, відсутність відомостей про те, що підозрюваний отримував кошти незаконним шляхом, дані про його особу, майновий та сімейний стан, та інші обставини, передбачені ст. 178 КПК України, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність визначення застави у розмірі 90 840 гривень, що дорівнює 30 розмірам прожиткових мінімумів для працездатних осіб. Щодо майнового стану слід звернути увагу, що ОСОБА_5 навчається, а тому не має постійної роботи та самостійного доходу.

На думку слідчого судді, застава в розмірі 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, буде співмірною з існуючими в кримінальному провадженні ризиками та в разі її внесення зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного ОСОБА_5 та виконання ним обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України

Керуючись ст.ст.3, 177, 178, 181, 194, 196, 219 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Житомирській області капітана поліції ОСОБА_7 , погоджене прокурором у кримінальному провадженні - начальником відділу Житомирської обласної прокуратури ОСОБА_8 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 відмовити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді застави у розмірі 30 (тридцяти) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 90 840 (дев`яносто тисяч вісімсот сорок) гривень, яка може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавець) на депозитний рахунок для внесення застави.

У разі внесення застави покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 наступні процесуальні обов`язки

- прибувати до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою;

- не відлучатися із м. Житомир без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора, суд про зміну місця проживання;

- утримуватися від спілкування зі свідками та іншими підозрюваними у кримінальному провадженні, а саме ОСОБА_12 та ОСОБА_13 ;

- здати свій паспорт громадянина України для виїзду закордон до органу досудового розслідування.

Строк дії ухвали і обов`язків, покладених на підозрюваного у разі внесення застави, визначити до 27 грудня 2024 року (включно).

Роз`яснити підозрюваному підозрюваного ОСОБА_5 , що у разі внесення застави у встановленому розмірі оригінал документа з відміткою банку, що підтверджує внесення застави на депозитний рахунок, повинен бути наданий уповноваженій посадовій особі

Контроль за виконанням ухвали покласти на СУ ГУНП в Житомирській області.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_14