У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 липня 2024 року Слов`янський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

захисника - ОСОБА_4 ,

законного представника особи, стосовно

якої вирішується питання про

застосування примусових

заходів медичного характеру - ОСОБА_5 ,

особи, стосовно якої вирішується

питання про застосування примусових

заходів медичного характеру - ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі дистанційного судового провадження матеріали клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру у кримінальному провадженні за підозрою:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Свердловськ Луганської області, громадянина України, з повної середньою освітою, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні суспільно-небезпечних діянь, які підпадають під ознаки кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 2 ст. 194 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

В провадження Слов`янського міськрайонного суду Донецької області надійшло клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру у кримінальному провадженні за підозрою ОСОБА_6 , у вчиненні суспільно-небезпечних діянь, які підпадають під ознаки кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 2 ст. 194 КК України.

До ОСОБА_6 застосований захід забезпечення кримінального провадження у вигляді тримання у закладі з надання психіатричної допомоги в умовах, що виключають його небезпечну поведінку до 17.08.2024 року.

Прокурор в судовому засіданні заявив клопотання про продовження ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання у закладі з надання психіатричної допомоги в умовах, що виключають його небезпечну поведінку строком у Дніпровській філії «Спеціальний заклад з надання психіатричної допомоги» ДУ «Інститут психіатрії, судово-психіатричної експертизи та моніторингу наркотиків Міністерства охорони здоров`я України» строком на 60 діб, оскільки наявні ризики переховування підозрюваного від суду, оскільки він вчинив тяжкий злочин, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 10 років, що може спонукати ОСОБА_6 на вчинення дій, спрямованих на ухилення від кримінальної відповідальності та переховування від органів досудового розслідування та суду. При чому, наслідки і ризик втечі для обвинуваченого може бути меншим злом, ніж кримінальне переслідування і процедура виконання покарання. Крім того, достатніми є підстави вважати, що ОСОБА_6 може вчинити інше кримінальне правопорушення, або втекти, скориставшись воєнним станом в Україні під загрозою тягара відповідальності за скоєне. Також, ОСОБА_6 може незаконно впливати на свідків по даному кримінальному провадженню, спонукаючи до зміни наданих небажаних для нього свідчень, таким чином перешкоджати кримінальному провадженню.

Особи, стосовно якої вирішується питання про застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_6 не заперечував проти задоволення клопотання прокурора про продовження йомузапобіжного заходу.

Захисник ОСОБА_4 не заперечувала проти задоволення клопотання прокурора про продовженнязапобіжного заходу.

Законний представник особи, стосовно якої вирішується питання про застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_5 не заперечувала щодо задоволення клопотання прокурора про продовженнязапобіжного заходу.

Суд, вислухавши думку учасників судового розгляду, приходить до висновку, що клопотання прокурора підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 4 ст. 176 КПК України, запобіжні заходи застосовуються: під час досудового розслідування - слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з прокурором, або за клопотанням прокурора, а під час судового провадження - судом за клопотанням прокурора.

Запобіжні заходи у кримінальному провадженні застосовуються тільки з метою та за наявності підстав, визначених ст. 177 КПК України.

Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до ст. 508 КПК України, до особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного характеру або вирішувалося питання про їх застосування, можуть бути застосовані судом такі запобіжні заходи: передання на піклування опікунам, близьким родичам чи членам сім`ї з обов`язковим лікарським наглядом; поміщення до закладу з надання психіатричної допомоги в умовах, що виключають її небезпечну поведінку.

Застосування передбачених запобіжних заходів здійснюється згідно із загальними правилами, передбаченими цим Кодексом.

Відповідно до п. п. 61, 62 рішення Європейського суду з прав людини від 24 липня 2003 року по справі Смирнов проти Росії, наявність підстав для утримання під вартою повинно бути оцінено по кожній конкретній справі з урахуванням всіх обставин справи. Довготривале утримання під вартою може бути виправданим лише при наявності конкретних ознак того, що цього вимагають інтереси суспільства, які незважаючи на наявність презумпції невинності, перевищують інтереси забезпечення поваги до свободи.

Відповідно до ст. 29 Конституції України, ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Згідно з вимогами пункту (с) ч. 1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (1950 року), ніхто не може бути позбавлений волі інакше, як згідно з процедурою, встановленою законом, а також якщо є розумні підстави вважати необхідним запобігти вчиненню особою правопорушення або втечу після його вчинення.

Статтею 178 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, перелік яких надано у зазначеній статті.

Згідно з ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

При вирішені питання про продовження запобіжного заходу суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, оцінює в сукупності всі обставини, в тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому в разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчинені якого він підозрюється (до 10 років позбавлення волі); вік та стан здоров`я (не досягла пенсійного віку), соціальні зв`язки.

На теперішній час є підстави вважати, що ОСОБА_6 буде переховуватись від суду, оскільки підозрюється у скоєнні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді до десяти років позбавлення волі.

Крім того, є всі підстави вважати що вищезазначені обставини обґрунтовано викладені прокурором про те, що ОСОБА_6 , знаходячись на волі, може ухилитися від суду та вчинити інше кримінальне правопорушення.

При цьому суд враховує, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є винятковим, але жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Враховуючи ту обставину, що на теперішній час наявна обґрунтована підозра відносно ОСОБА_6 у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 2 ст. 194 КК України, яке є тяжким злочином, а також наявні ризики, передбачені статтею 177 КПК України та можливість небезпечної поведінки особи, стосовно якої вирішується питання про застосування примусових заходів медичного характеру, з метою запобігання вищезазначеним ризикам, суд вважає доцільним продовжити запобіжний захід ОСОБА_6 у вигляді поміщення до закладу з надання психіатричної допомоги в умовах, що виключають її небезпечну поведінку, а саме до Дніпровської філії «Спеціальний заклад з надання психіатричної допомоги» ДУ «Інститут психіатрії, судово-психіатричної експертизи та моніторингу наркотиків Міністерства охорони здоров`я України» на строк 60 діб.

На підставі викладеного, керуючисьст.ст. 176, 314-317, 331, 395 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Клопотання прокурора - задовольнити.

Продовжити ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді поміщення до закладу з надання психіатричної допомоги в умовах, що виключають його небезпечну поведінку, а саме госпіталізацію до Дніпровської філії «Спеціальний заклад з надання психіатричної допомоги» ДУ «Інститут психіатрії, судово-психіатричної експертизи та моніторингу наркотиків Міністерства охорони здоров`я України» строком на 60 діб, тобто до 28 вересня 2024 року.

Копію ухвали направити до Дніпровської філії «Спеціальний заклад з надання психіатричної допомоги» ДУ «Інститут психіатрії, судово-психіатричної експертизи та моніторингу наркотиків Міністерства охорони здоров`я України» - для виконання.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її отримання.

Ухвала може бути оскаржена сторонами безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом 5 днів з дня винесення. Якщо ухвалу було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Суддя Слов`янського

міськрайонного суду

Донецької області ОСОБА_1