Справа № 357/4800/19
У Х В А Л А

25.07.2024 м. Біла Церква

Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали об`єднаного кримінального провадження № 0001125, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18.04.2019 та № 0001694, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 10.04.2023 за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Біла Церква Київської області, з середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , без визначеного місця проживання, раніше судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 125, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 190, ч. 1 ст. 353 КК України,

сторони кримінального провадження: прокурор Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_4 , обвинувачений ОСОБА_3 , захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 ,

У С Т А Н О В И В:

У провадженні Білоцерківського міськрайонного суду Київської області перебуває об`єднане кримінальне провадження № 0001125, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18.04.2019 та № 0001694, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 10.04.2023 за обвинуваченням ОСОБА_3 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 190, ч. 1 ст. 353 КК України.

У зв`язку з неодноразовою неявкою обвинуваченого ОСОБА_3 в судове засідання прокурор подав до суду клопотання про обрання стосовно нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою та клопотання про його затримання та доставку до суду для розгляду вказаного клопотання.

Ухвалою суду від 21.05.2024 обвинуваченого ОСОБА_3 оголошено в розшук та надано дозвіл на його затримання з метою приводу до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області для розгляду клопотання прокурора про обрання стосовно нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою, а провадження по кримінальному провадженню зупинено до його розшуку.

24.07.2023 о 20-20 год ОСОБА_3 затримано та 25.07.2024 доставлено до суду у зв`язку з чим судовий розгляд було відновлено.

В судовому засіданні прокурор просив задовольнити клопотання про обрання стосовно обвинуваченого ОСОБА_3 запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Клопотання мотивує тим, що ОСОБА_3 обгрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 125, ч. 2 ст. 190, ч. 1 ст. 353 КК України. Відповідно до ст. 12 КК України кримінальні правопорушення, передбачені ч. 2 ст. 185 та ч. 2 ст. 190 КК України є нетяжкими злочинами, кримінальні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 125 та ч. 1 ст. 353 КК України є кримінальними проступками. У кримінальному провадженні встановленні ризики, передбачені п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України. Так, про наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України переховуватися від суду, свідчить те, що ОСОБА_3 офіційно не працевлаштований, за місцем реєстрації не проживає, неодноразово не прибував до суду за викликом, при цьому не повідомляв причини неявки. Вказані обставини вказують на наявність ризику ухилятися від органів суду та підтверджують факти ухилення від суду. Також, звертаю увагу суду, що до ОСОБА_3 вже застосовувалися запобіжні заходи, які не ставали стримуючим фактором від вчинення кримінальних правопорушень, оскільки ОСОБА_3 , продовжував вчиняти кримінальні правопорушення та уникати органів суду.

Про ризик вчинити інше кримінальне правопорушення свідчить те, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кількох корисливих кримінальних правопорушень, раніше судимий також за вчинення корисливих кримінальних правопорушень проти власності, що вказує на схильність ОСОБА_3 , до вчинення кримінальних правопорушень, зокрема проти власності.

Застосування менш тяжкого запобіжного заходу не зможе нівелювати встановлені ризики та забезпечити належне виконання процесуальних обов`язків покладених на ОСОБА_3 , оскільки до нього раніше застосовувався запобіжний захід у виді домашнього арешту, однак дієвості не мав, так як він продовжив вчиняти кримінальні правопорушення.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 при вирішенні клопотання прокурора поклався на розсуд суду.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 підтримав думку свого підзахисного.

Суд, заслухавши думку учасників судового процесу, перевіривши матеріали кримінального провадження, дійшов наступного висновку.

Виходячи з вимог статей 131, 132 КПК України, запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний-обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою статті 177 КПК України).

Зі змісту ст. 194 КПК України слідує, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд повинен встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставин, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 цього кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним в клопотанні.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 183 КПК України Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до трьох років, виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що, перебуваючи на волі, ця особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину.

Згідно обвинувального акту ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні нетяжких злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185 та ч. 2 ст. 190 КК України та кримінальних проступків, передбачених ч. 1 ст. 125, ч. 1 ст. 353 КК України.

На думку суду, відомості, викладені в Реєстрі матеріалів досудового розслідування можуть свідчити про наявність обґрунтованого обвинувачення у вчиненні обвинуваченим інкримінованих кримінальних правопорушень. Вагомість таких доказів наразі не викликає сумнівів. Таким чином, суд на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначає, що причетність обвинуваченого до вчинення інкримінованих кримінальних правопорушень є вірогідною та достатньою для застосування щодо нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, обвинувачений ОСОБА_3 був затриманий о 15:00 год 18.04.2019 у кримінальному провадженні № 0001125, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18.04.2019 (а.с.199-201 т.1)

Ухвалою слідчого судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 20.04.2019 стосовно обвинуваченого ОСОБА_3 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою (а.с.24 т.1).

Ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 28.04.2020 стосовно обвинуваченого ОСОБА_3 змінено запобіжний захід у виді тримання під вартою на домашній арешт із забороною залишати житло у визначений час, до 28.06.2020.

У зв`язку із ухиленням обвинуваченого від явки в судові засідання, останній ухвалою суду від 20.03.2023 (а.с. 133 т.2) був оголошений у розшук.

Після відновлення провадження у справі, ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 25.04.2023 стосовно ОСОБА_3 запобіжний захід не обирався. У судове засідання, призначене на 10.05.2023 обвинувачений прибув, однак останнє не відбулося у зв`язку із залученням до участі у справі захисника обвинуваченого із Регіонального центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги. У наступне судове засідання, призначене на 21.06.2023 обвинувачений ОСОБА_3 не прибув, про причину неявки не повідомив.

07.06.2024 до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області надійшов новий обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0001694, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 10.04.2023 за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 190, ч. 1 ст. 353 КК України.

Ухвалою суду від 02.08.2023 у вказаному кримінальному провадженні проведено підготовче судове засідання, об`єднано з кримінальним провадженням № 0001125, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18.04.2019 за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 125 КК України та призначено до розгляду на 29.08.2023 на 11:00 год.

29.08.2023 за клопотанням обвинуваченого судове засідання відкладено до 14.11.2024 для надання часу відшкодувати потерпілому завдану кримінальним правопорушенням шкоду.

У судове засідання, призначене на 14.11.2023 обвинувачений не прибув, у зв`язку з чим до нього було застосовано привід на 13.12.2023 на 14:00 год.

13.12.2023 кримінальне провадження знято з розгляду у зв`язку з перебуванням судді у відпустці.

У судове засідання, призначене на 01.02.2024 обвинувачений ОСОБА_3 не прибув, про причину неявки не повідомив, у зв`язку з чим ухвалою суду до нього був застосований привід в наступне судове засідання, призначене на 27.02.2024 на 14:00 год.

У судове засідання, призначене на 27.02.2024 обвинувачений ОСОБА_3 прибув, останнє було відкладено у зв`язку із зайнятістю прокурора у іншому кримінальному провадженні.

У наступне судове засідання, призначене на 11:30 год 27.03.2024, обвинувачений ОСОБА_3 не прибув про причини неявки не повідомив у зв`язку з чим стосовно нього ухвалою суду було застосовано примусовий привід в судове засідання, призначене на 12:00 год 10.04.2024. У визначений день та час обвинуваченого до суду не було доставлено, у зв`язку із відсутністю його за місцем проживання.

У наступні судові засідання, призначені на 12:00 год 10.04.2024, на 14:00 год 08.05.2024 до обвинуваченого ОСОБА_3 застосовувалися примусові приводи в судове засідання, які залишилися бути не виконаними по причині відсутності останнього за місцем проживання.

Викладене свідчить, що обвинувачений ОСОБА_3 свідомо нехтує своїм процесуальним обов`язком прибувати до суду та повідомляти суд про причини своєї неявки.

З урахуванням встановленого, ухвалою суду від 08.05.2024 ОСОБА_3 вдруге було оголошено в розшук у даному кримінальному провадженні та надано дозвіл на його затримання.

За викладеного, суд погоджується із доводами прокурора про наявність ризиків, передбачених п. 1, 5 ч.1 ст.177 КПК України.

Згідно протоколу затримання особи, обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення ОСОБА_3 було затримано 24.07.2024 о 20:20 год на підставі ухвали суду від 21.05.2024.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, зазначеним у ст. 177 КПК України.

Сторона обвинувачення посилається на неможливість застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу з огляду на наявність високого ступеню встановлених ризиків та такий, що виправдовує обмеження свободи фізичної особи.

Суд зазначає, що метою застосування запобіжного заходу, в тому числі й такого виняткового, як тримання під вартою, відповідно до положень ч.1 ст.177 КПК України є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків. Крім того, при виборі між кількома запобіжними заходами, слід перевірити чи можуть більш м`які запобіжні заходи, запобігти ризикам, існування яких доведено прокурором.

За змістом ст. 178 КПК України, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, зокрема: тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; вік та стан здоров`я підозрюваного, міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного; майновий стан підозрюваного; наявність судимостей у підозрюваного; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється.

Про особу ОСОБА_3 встановлено що він раніше судимий, має місце реєстрації, однак не має постійного місця проживання, офіційно не працевлаштований, однак заробляє на життя тимчасовими заробітками, неодружений, утриманців не має. Після зміни обраного стосовно нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою на домашній арешт обвинувачений ОСОБА_3 вчинив нові кримінальні правопорушення проти власності.

Оцінюючи в сукупності всі обставини, зокрема, тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_3 , особу обвинуваченого, відсутність у нього міцних соціальних зв`язків, суд приходить до обґрунтованого висновку про високий ступінь ймовірності позапроцесуальних дій обвинуваченого, спрямованих на ухилення від суду та вчинення нового кримінального правопорушення.

Враховуючи, що перебуваючи на волі обвинувачений ухилявся від явки до суду чим перешкоджав кримінальному провадженню, та аналізуючи зібрані в сукупності докази, вважає, що менш суворі запобіжні заходи, не зможуть забезпечити уникнення встановлених ризиків та покладених на обвинуваченого обов`язків, у зв`язку з чим є достатні підстави для обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Незастосування щодо обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою чи застосування більш м`якого запобіжного заходу перешкодить завданням кримінального судочинства, встановленню істини у справі та прийняття остаточного кінцевого рішення у провадженні у розумні строки. Відомостей про те, що обвинувачений ОСОБА_3 не може утримуватися в умовах СІЗО, суду не надано.

При розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор довів обставини, передбачені пунктами 1, 2, 3 частини першої статті 194 КПК України, а відтак наявні підстави для обрання стосовно обвинуваченого виняткового запобіжного заходу.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Відповідно до ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави визначається у таких межах щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні нетяжкого злочину, - від одного до двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Враховуючи обставини кримінального правопорушення, його тяжкість, дані про особу обвинуваченого, суд вважає, що у даному кримінальному провадженні можливо визначити заставу у розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 60 560 грн. (20 х 3028 гривні - розмір прожиткового мінімуму з 1 січня 2024).

Керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 194, 196 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Задовольнити клопотання прокурора Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_6 про обрання стосовно обвинуваченого ОСОБА_3 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Обрати стосовно обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 22.09.2024 включно та утримувати його в Державній установі «Київський СІЗО» Міністерства юстиції України.

Одночасно визначити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , заставу в розмірі 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 60 560 грн. (шістдесят тисяч п`ятсот шістдесят).

Сума застави у національній грошовій одиниці може бути внесена обвинуваченим, іншою фізичною чи юридичною особою (заставодавцем), на наступний депозитний рахунок:

Територіального управління Державної судової адміністрації в Київській області: UA0018661 Державна казначейська служба України, м. Київ, МФО 820172, отримувач платежу - ТУ ДСА України в Київській області, ідентифікаційний код за ЄДРПОУ - 26268119.

Обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент часу внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом дії ухвали.

Роз`яснити обвинуваченому, що у разі внесення застави, оригінали документів з відміткою банку, який підтверджує внесення на рахунок коштів має бути наданий уповноваженій службовій особі Державної установи Міністерства юстиції України «Київський слідчий ізолятор».

Після отримання та перевірки протягом одного дня документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа Державної установи Міністерства юстиції України «Київський слідчий ізолятор» негайно має здійснити розпорядження про звільнення обвинуваченого який вніс заставу з-під варти та повідомити усно і письмово прокурора та Білоцерківський міськрайонний суд Київської області.

У разі внесення застави у визначеному судом розмірі звільнити ОСОБА_3 з-під варти.

В разі внесення застави, покласти на ОСОБА_3 наступні обов`язки:

1) з`являтись до суду за першою вимогою;

2) не відлучатись із місця реєстрації: АДРЕСА_1 , без дозволу суду;

3) повідомляти суд про зміну свого місця проживання та місця роботи;

4) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

У разі внесення застави, встановити двохмісячний строк дії покладених судом обов`язків, починаючи з дня внесення застави.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави обвинувачений, який вніс таку заставу вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Копію ухвали для виконання направити начальнику ДУ «Київський СІЗО» Міністерства юстиції України та начальнику ІТТ №1 ГУ НП в Київській області.

Ухвала в частині продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підлягає оскарженню до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали оголошено 26.07.2024 о 10-30 год.

СуддяОСОБА_7