Справа № 509/4301/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 липня 2024 року Овідіопольський районний суд Одеської області у складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

секретар ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт.Овідіополь клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна,-

ВСТАНОВИВ:

23 липня 2024 року адвокат ОСОБА_3 звернувся до суду з вищевказаним клопотанням в якому просив суд скасувати арешт, який накладений ухвалою слідчого судді Овідіопольського районного суду Одеської області від 30 травня 2024 року а саме: - - тимчасове посвідчення військовозобов`язаного яке було поміщено до сейф-пакету №PSP2247605, посилаючись на те, що дізнавачем СД ВП №1 ОРУП №2 ГУНП в Одеській області ОСОБА_5 16.07.2024 року винесено постанову про закриття кримінального провадження внесеного до ЄРДР за №0000277 від 28.05.2024 року, розпочатого за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України.

Дослідивши матеріали клопотання та додані до нього письмовими доказами, вважаю клопотання таким, що підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до ст. 174 КПК України арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Судом встановлено, що 28.05.2024 року надійшло повідомлення від співробітника РТЦК та СП яке розташоване за адресою : АДРЕСА_1 , про виявленння підробного тимчасового посвідчення військово забовязаного на імя ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1

28.05.2024 року за даним фактом розпочате кримінальне провадження відомості про яке внесено до ЄРДР за №0000277 від 28.05.2024 року, розпочатого за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України.

Проведеним в період часу з 12:00 по 12:55 годин 28.05.2024 року оглядом місця події, було виявлено та вилучено у громадянина ОСОБА_4 тимчасове посвідчення військовозобов`язаного яке було поміщено до сейф-пакету №PSP2247605.

В рамках вищезазначеного провадження вказані речі долучено до матеріалів провадження в якості речового доказу.

Ухвалою слідчого судді Овідіопольського районного суду Одеської області від 30 травня 2024 року в рамках кримінального провадження №0000277 від 28.05.2024 року, розпочатого за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України, був накладений арешт на майно, а саме: - тимчасове посвідчення військовозобов`язаного яке було поміщено до сейф-пакету №PSP2247605.

Згідно вимог ст. 321 ЦПК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно ст. 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом. Гарантується право на перегляд вироку, ухвали суду, що стосується прав, свобод чи інтересів особи, судом вищого рівня в порядку, передбаченому цим Кодексом, незалежно від того, чи брала така особа участь у судовому розгляді.

Відповідно до Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 03 червня 2016 року «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна», а саме частиною 3 пункту 1 зазначено, що за наявності кримінального провадження власник чи інший володілець майна може звернутися до суду за захистом свого порушеного, невизнаного чи оспорюваного права власності у загальному порядку. Після підтвердження цього права зазначена особа, як і титульний власник майна, у тому числі й особа, яка не є учасником кримінального провадження, має право на звернення з клопотанням про скасування арешту та вирішення інших питань, які безпосередньо стосуються її прав, обов`язків чи законних інтересів, у порядку, передбаченому статтями 174, 539 Кримінального процесуального кодексу України до суду, що наклав арешт чи ухвалив вирок.

При вирішенні питання про арешт майна або його скасування для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно ст. ст.94,132,173 КПК України, повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього конфіскації, в тому числі і спеціальної, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Згідно з п. 7 ч. 2ст. 131 КПК України, арешт майна є одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження. У відповідності до п. 1 ч. 3ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав і основоположних свобод, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Статтею 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право власності є непорушним.

Основною метою ст.. 1 Першого протоколу до конвенції є запобігання свавільному захопленню власності, конфіскації, експропріації та інших порушень безперешкодного користування своїм майном. При цьому ЄСПЛ постійно вказує на необхідність дотримання справедливої рівноваги між інтересами суспільства та необхідністю дотримання фундаментальних прав окремої людини ( рішення у справах Sperrong and Lonnroth v Sweden» від 23.09.82, «новоселець кий проти України» від 11.03.2003, «Федоренко проти України» від 1.06.2006).

16.07.2024 року дізнавачем СД ВП №1 ОРУП №2 ГУНП в Одеській області ОСОБА_5 винесено постанову про закриття кримінального провадження внесеного до ЄРДР за №0000277 від 28.05.2024 року, розпочатого за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України зі відсутністю складу кримінального правопорушення.

Таким чином, судом встановлено, що у справі відсутні обставини, з якими закон пов`язує необхідність застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, оскільки кримінальне провадження закрито, про що в заяві зазначив слідчий, тому клопотання підлягає задоволенню.

На підставі вище викладеного, враховуючи норми Конституції України, ЦК України, Постанови Пленуму Верховного Суду України від 03 червня 2016 року №5 " Про судову практику в справах про зняття арешту з майна», дослідивши надані матеріали, слідчий суддя вважає, що клопотання підлягає до задоволення.

На підставі вищенаведеного та керуючись ст. ст.170,171,174, 309 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна - задовольнити.

Скасувати арешт майна, який накладений ухвалою слідчого судді Овідіопольського районного суду Одеської області від 30 травня 2024 року (справа № 509/3323/24) в рамках кримінального провадження №0000277 від 28.05.2024 року, а саме: - - тимчасове посвідчення військовозобов`язаного яке було поміщено до сейф-пакету №PSP2247605.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1