cправа №947/3840/24
провадження №1-кп/947/702/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 серпня 2024 року м.Одеса

Київський районний суд міста Одеси у складі головуючого судді ОСОБА_1 , у присутності секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження №0000579 від 20.09.2023 року за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Юрківка Тарутинського району Одеської області, громадянина України, офіційно не працюючого, не одруженого, раніше судимого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.4 ст.185 КК України,

за участю: прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_3 , його захисника ОСОБА_5 ,

В С Т А Н О В И В:

1. Узагальнена інформація.

У провадженні Київського районного суду міста Одеси перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.4 ст.185 КК України.

Ухвалою суду від 18.06.2024 року було задоволено клопотання прокурора та обвинуваченому ОСОБА_3 продовжено строк тримання під вартою з утримання в ДУ «Одеський слідчий ізолятор» строком на 60 днів, тобто до 16.08.2024 року включно.

13.08.2024 року захисником подано до суду клопотання про закриття кримінального провадження на підставі п.4-1 ч.1 ст.284 КПК України.

2. Зміст клопотання.

В обґрунтування клопотання захисник зокрема зазначила, що 09.08.2024 року набув чинності Закон №3886-ІХ «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів».

Вказаним Законом внесені зміни до ст.51 Кодексу України про адміністративні правопорушення, згідно з якими, дрібним викраденням чужого майна вважається крадіжка, шахрайство, привласнення чи розтрата, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Вказувала, що для кваліфікації злочинів чи адміністративних правопорушень сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги.

Так, податкова соціальна пільга визначена підпунктами 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV ПКУ для відповідного року. Підпунктом 169.1.1 статті 169 розділу IV ПКУ визначено, що податкова соціальна пільга дорівнює 50% розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року.

Зазначала, що у 2024 році прожитковий мінімум для працездатної особи становить 3028 грн. на місяць, тож сума соціальної пільги також збільшилась і становить 1514 грн (3028 грн *50% = 1514 грн).

Підкреслювала, що у 2024 році розмір податкової соціальної пільги становить 1514 грн., а отже за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість вкраденого становить до 3028,00 грн., особа несе відповідальність за КУпАП.

Звертала увагу, що в обвинувальному акті кримінальним правопорушенням ПП «ТавріяПлюс» заподіяно шкоду на суму 630,46 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.58 Конституції України, ст.ст.4, 5 КК України, п.4-1 ч.1 ст.284 КПК України, просила суд: кримінальне провадження №0000579 від 20.09.2023 року за обвинуваченням ОСОБА_3 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.4 ст.185 КК України закрити та звільнити ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності на підставі п.4-1 ч.1 ст.284 КПК України у зв`язку з втратою чинності законом, яким встановлювалась кримінальна протиправність діяння.

3. Позиції учасників судового провадження.

В судовому засідання, захисник підтримала подане клопотання та просили його задовольнити.

Обвинувачений, в судовому засідання, проти закриття кримінального провадження на підставі п.4-1 ч.1 ст.284 КПК України не заперечував, клопотання захисника просив задовольнити.

Прокурор, в судовому засіданні, проти задоволення клопотання захисника не заперечувала.

4. Мотиви та висновки суду.

Суд, вислухавши думки учасників кримінального провадження, дослідивши клопотання та матеріали кримінального провадження, прийшов до наступних висновків.

Відповідно до обвинувального акту від 23.01.2024 року по кримінальному провадженню №0000579 від 20.09.2023 року, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинувачується у вчиненні 19.09.2023 року кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.4 ст.185 КК України, тобто у закінченому замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, в умовах воєнного стану, вартість якого на момент вчинення кримінального правопорушення, становила 630,46 грн.

Частина 1 ст.2 КК України передбачає, що підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад кримінального правопорушення, передбаченого цим Кодексом.

Станом на 19.09.2023 року, час вчинення кримінального правопорушення, викрадення чужого майна вважалося дрібним, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищувало 0,2 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.

09.08.2024 року набрав чинності Закон України №3886-ІХ «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» (надалі Закон №3886-ІХ).

Відповідно до вказаного Закону №3886-ІХ, стаття 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення була викладена у новій редакції, внаслідок чого, дрібним викраденням чужого майна вважається крадіжка, шахрайство, привласнення чи розтрата, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно з п.5 підрозділу 1 розділу ХХ Перехідних положень Податкового кодексу України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року.

Відповідно до пп.169.1.1 пункту 169.1 ст.169 Податкового кодексу України, податкова соціальна пільга дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року, - для будь-якого платника податку.

Станом на 01.01.2024 року, розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, згідно із Законом України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» становить 3028,00 грн.

Частина 7 ст.42 Закону України «Про правотворчу діяльність», у разі викладення структурного елемента нормативно-правового акта в новій редакції попередня його редакція втрачає чинність з дня набрання чинності новою редакцією цього структурного елемента.

Таким чином, з 09.08.2024 року дрібною крадіжкою вважається адміністративне правопорушення, якщо вартість викраденого майна становить до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто до 3028,00 грн., а отже суд вважає, що внаслідок прийняття Закону №3886-ІХ втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, у якому обвинувачується ОСОБА_3 , оскільки розмір викраденого майна становив 630,46 грн.

Згідно зі ст.58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Відповідно до ч.1 ст.5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Частина 3 ст.479-2 КПК України передбачає, що якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, суд зупиняє судовий розгляд і запитує згоду обвинуваченого на закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої п.4-1 ч.1 ст.284 цього Кодексу. Суд закриває кримінальне провадження на цій підставі, якщо обвинувачений проти цього не заперечує.

Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_3 , під час судового розгляду, проти закриття кримінального провадження на підставі п.4-1 ч.1 ст.284 КПК України не заперечував.

Таким чином, суд робить висновок, що клопотання захисника про закриття кримінального провадження є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

5. Питання пов`язані із закриттям кримінального провадження.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не пред`являвся, процесуальні витрати стороною обвинувачення не заявлені.

У зв`язку із закриття кримінального провадження, суд вважає за необхідне, скасувати відносно обвинуваченого запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який було продовжено ухвалою суду від 18.06.2024 року строком на 60 днів, тобто до 16.08.2024 року включно.

Речові докази: налобний ліхтарик та комплектуючи до нього марки «VIDEX» моделі «LED HEADLAMP AO55H» - повернути ПП «Таврія Плюс».

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.284, 369, 371, 372, 376, 479-2 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

1. Клопотання захисника ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження №0000579 від 20.09.2023 року за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.4 ст.185 КК України задовольнити.

2. Кримінальне провадження №0000579 від 20.09.2023 року за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.4 ст.185 КК України - закрити на підставі п.4-1 ч.1 ст.284 КПК України.

3. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - скасувати.

Негайно звільнити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з тримання під вартою в ДУ «Одеській слідчий ізолятор».

Ця ухвала в частині застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

4. Речові докази: налобний ліхтарик та комплектуючи до нього марки «VIDEX» моделі «LED HEADLAMP AO55H» - повернути ПП «Таврія Плюс».

5. Ця ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ця ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на цю ухвалу може бути подана до Одеського апеляційного суду через Київський районний суд міста Одеси протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1