1Справа № 335/8352/21 1-кп/335/159/2024
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 жовтня 2024 року Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі

головуючого суддіОСОБА_1
за участю секретаря судового засіданняОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
захисника ОСОБА_4
обвинуваченої ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 24 травня 2021 року за № 0000589, за обвинуваченням

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Запоріжжя, громадянки України, одруженої, має на утриманні малолітню дитину, здобув середню освіту, місце проживання зареєстроване за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 190 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_7 органом досудового розслідування обвинувачується в тому, що вона 24 травня 2021 року приблизно о 11 годині 00 хвилин, маючи умисел на заволодіння чужим майном шляхом обману, діючи з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, за попередньою змовою з групою осіб разом із невстановленою в ході досудового слідства особою, матеріали стосовно якої виділені в окреме провадження, використовуючи заздалегідь підготовлене посвідчення робітника комунального підприємства, прийшла до квартири АДРЕСА_2 , де продовжуючи діяти умисно, маючи умисел на заволодіння грошовими коштами шляхом обману, в якості комунального робітника отримала вільний доступ до вказаної квартири, звідти під приводом обміну грошових купюр заволоділа грошовим коштами, які належать ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у сумі 20 000 гривень, чим спричинила потерпілій матеріальну шкоду на вказану суму. Після чого ОСОБА_9 , утримуючи при собі грошові кошти, разом із невстановленою в ході досудового слідства особою, зникла з місця вчинення злочину.

Дії обвинуваченої за епізодом від 24.05.2021 кваліфіковані стороною обвинувачення за ч. 2 ст. 190 КК України як заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене за попередньою змовою групою осіб.

Крім того, 27 травня 2021 року в період часу з 10 години 00 хвилин по 12 годину 00 хвилин, ОСОБА_9 , маючи умисел на заволодіння чужим майном шляхом обману, діючи повторно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, за попередньою змовою з групою осіб разом із невстановленою в ході досудового слідства особою, матеріали стосовно якої виділені в окреме провадження, використовуючи заздалегідь підготовлене посвідчення робітника комунального підприємства, прийшла до квартири АДРЕСА_3 , де продовжуючи діяти умисно, маючи умисел на заволодіння грошовими коштами шляхом обману, в якості комунального робітника отримала вільний доступ до зазначеної квартири, звідти під приводом обміну грошових купюр заволоділа грошовим коштами та майном ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , а саме: грошовими коштами у сумі 2100 доларів СІЛА (згідно офіційного курсу НБУ станом на 27.05.2021 - 27,5461 грн. за 1 долар, тобто 57 846 грн. 81 коп.; грошовими коштами у сумі 13 000 гривень, та золотими виробами а саме: каблучка золота жіноча (обручальна), виробництва СРСР 585 проби металу, гладке, шириною 1 см., вагою 5 грамів, вартістю 5000 гривень; каблучка золота жіноча (обручальна) виробництва СРСР 585 проби металу, гладке, шириною 1 см., вагою 5 грамів, вартістю 5000 гривень; каблучка золота жіноча (обручальна) виробництва СРСР 585 проби металу, гладке, шириною 1 см., вагою 5 грамів, вартістю 5000 гривень; каблучка жіноча (перстень) зі вставкою каміння «Олександри», виробництва СРСР, вагою 8 грамів, вартістю 8000 гривень; каблучка жіноча (перстень) зі вставкою каміння рожевого кольору, виробництва СРСР, вагою 8 грамів, вартістю 8000 гривень; пластина золота гладка (лом) прямокутної форми, довжиною 2,5 см., вагою 2,5 грами, вартістю 2000 гривень, а всього на загальну суму 103 846 грн. 81 коп., чим спричинила потерпілій матеріальну шкоду на вказану суму. Після чого ОСОБА_9 , утримуючи при собі грошові кошти та майно потерпілої ОСОБА_10 , разом із невстановленою в ході досудового слідства особою, зникла з місця вчинення злочину.

Дії обвинуваченої за епізодом від 24.05.2021 кваліфіковані стороною обвинувачення за ч. 2 ст. 190 КК України як заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб.

Обвинувачена в судовому засіданні заперечувала свою причетність до інкримінованих їй правопорушень, надавши наступні показання.

У 2021 році вона працювала директором складу ТОВ «Глобал Спірітс Європа». Її робоче місце було розташоване за адресою: АДРЕСА_4 , графік роботи: з понеділка до п`ятниці з 09 год 00 хв до 18 год 00 хв.

24.05.2021 вона прийшла на роботу о 09 год 00 хв, де перебувала приблизно до 10 год 30 хв. О 10 год 30 хв вона вийшла з офісу та попрямувала через майдан Профспілок на зупинку громадського транспорту «Фестивальна» де сіла у маршрутне таксі, що прямувало до проспекту Металургів. На проспекті Металургів в магазині «Зустріч» вона уклала договір про співробітництво. В зазначеному магазині обвинувачена перебувала приблизно до 11 год 30 хв. Потім вона на маршрутному таксі попрямувала на ринок « Анголенко », де зустрічалася з представником торговельної мережі «Україночка» приблизно з 12 год 10 хв до 12 год 30 хв. Після зустрічі вона повернулася громадським транспортом на зупинку «Фестивальна», з якої пішки попрямувала в офіс на АДРЕСА_4 . Коли вона проходила майдан Профспілок їй зателефонувала мати, яка повідомила, що їй телефонували працівники поліції та просили повідомити обвинуваченій, що їй необхідно прибути до відділу поліції та надати показання щодо того, що вона робила в цей день.

В цей же день після обіду вона прибула до відділу поліції та дала пояснення щодо того де вона була та що робила в цей день. Після допиту вона повернулася на роботу.

27.05.2021 вона прийшла на роботу о 09 год 00 хв. Приблизно о 10 год 00 хв з колегою ОСОБА_12 на автомобілі останньої обвинувачена поїхала в їдальню, що розташована в будівлі «УКРНДІОГАЗ». В їдальні вони снідали приблизно до 10 год 40 хв. За придбаний сніданок вона розрахувалася банківською карткою АТ «ПриватБанк». Після сніданку вона разом з колегою ОСОБА_12 попрямували на Бородiнський мікрорайон, де їй необхідно було зустрітися з контрагентом у ТЦ «Брідж». Коли вона перебувала у вищезазначеному торговельному центрі їй від помічника ОСОБА_13 у месенджер WhatsApp надійшло текстове повідомлення про те, що їй необхідно негайно прибути на територію Запорізького заводу кольорових металів на зустріч з ОСОБА_13 . Вона викликала таксі і прибула на територію заводу приблизно об 11 год 20 хв.

Біля входу до адміністративної будівлі вона зустріла ОСОБА_13 з помічниками та керівниками філіалів його компаній. Вони всі разом прослідували на другий поверх адміністративної будівлі заводу, де ОСОБА_13 увійшов до кабінету, а обвинувачена залишилися чекати на запрошення у приймальні. Невдовзі їй повідомили, що зустріч з ОСОБА_13 відбудеться на ЛВЗ «Хортиця», куди вона і поїхала. В проміжок часу між 13 год 00 хв до 16 год 00 хв вона разом з ОСОБА_13 та працівниками керованих ним підприємств відвідували ЛВЗ «Хортиця» та торговельні заклади, в яких продається продукція ТМ «Хортиця». Приблизно о 16 год 30 хв вона повернулася на робоче місце.

Також обвинувачена повідомила, що в травні 2021 року вона користувалася мобільним телефоном з сім-картками з номером НОМЕР_1 та НОМЕР_2 . Перший номер телефону був її власним, другий - видали на роботі.

Чому саме на неї потерпілі вказують як на особу, яка заволоділа їх коштами їй невідомо. Вважає зазначене прикрою помилкою потерпілих. Вона ніколи не вчиняла кримінальних правопорушень, а на життя заробляла в законний спосіб.

Потерпіла ОСОБА_8 суду пояснила, що 24.05.2021 в період часу з 11 год 00 хв до 12 год 00 хв до її квартири прийшли дві раніше незнайомі особи, які назвалися працівниками водоканалу та повідомили, що мають перевірити лічильники води. Одна з незнайомок продемонструвала якесь посвідчення, яке було заповнене нерозбірливим почерком. Не очікуючи на дозвіл потерпілої, невідомі жінки увійшли до квартири та прослідували на кухню. На кухні вони їй повідомили, що в країні розпочато грошову реформу, під час якої старі купюри будуть міняти на нові. Невідомі запропонували поміняти її накопичення в гривнях на долари США. Потерпіла погодилася на обмін, оскільки напередодні збиралася придбати певну суму доларів США.

Приставши на пропозицію невідомих, потерпіла вийшла з приміщення кухні до спальної кімнати для того щоб взяти свої накопичення. В цей час одна з незнайомок залишилася на кухні, а інша прослідувала за потерпілою. Коли потерпіла дістали зі схованки грошові кошти в загальній сумі 20000,00 грн. незнайомка, яка прослідувала за нею, взяла їх та повернулася на кухню. Повернувшись на кухню, потерпіла побачила, що на столі незнайомки розклали купюри, що були схожі на долари США. Те, що зазначені купюри є сувенірними, вона не побачила, оскільки має поганий зір. На праве око вона взагалі нічого не бачить через пошкодження трійчастого нерву. На ліве око бачить погано, приблизно на 50%. Читати та рахувати кошти вона може виключно в окулярах. Проте, під час спілкування з незнайомками вона окулярами не користувалася.

Після того як невідомі залишили житло потерпілої, вона викликала сусідку для того щоб поділитися отриманою від них інформацією. Побачивши придані потерпілою «долари США», сусідка пояснила, що її обманули та обміняли її грошові кошти на сувенірні банкноти.

Одна з жінок, які заволоділи грошовими коштами потерпілої, була середнього зросту, худорлявої статури, мала темні очі, вік приблизно 40-45 років. Одягнена вона була в чорну куртку, потерті джинсові брюки, в руках тримала господарську сумку. Ознак або прикмет іншої жінки вона не пам`ятає. Жодних інших ознак або прикмет жінок, які заволоділи її грошовими коштами, потерпіла повідомити не змогла, пояснивши це тим, що через поганий зір вона бачила лише їх силуети.

Наступного дня після події кримінального правопорушення до неї додому приїхало троє поліцейських, які показали їй на телефоні кілька фотографій із зображенням жінок. На кількох з продемонстрованих їй фотографій потерпіла впізнала одну з жінок, прикмети якої вона запам`ятала. Також їй продемонстрували фотографію, на якій зазначена особа сиділа на лавочці боком в іншому одязі.

Через 2 чи 3 дні після події кримінального правопорушення слідча ОСОБА_14 у відділі поліції знову продемонструвала їй кілька фотографій меншого формату. На одній з фотографій вона впізнала вищеописану жінку.

Потерпіла ОСОБА_10 суду пояснила, що 27.05.2021 в період часу з 10 год 00 хв до 13 год 00 хв до неї додому в кв. АДРЕСА_5 прийшли дві раніше їй незнайомі жінки. На вигляд незнайомки були схожі на звичайних працівників водоканалу. Одна з них була високого зросту, худорлявої статури, з круглим обличчям, з чорними очами, довгим чорним волоссям. Одягнена вона була у сірі джинси, чорну куртку, в руках тримала господарську сумку. Інша була меншого росту, повної статури, з русявим волоссям. Жінки повідомили, що вони мають перевірити лічильник води. На прохання потерпілої одна з жінок продемонструвала потерпілій якесь службове посвідчення схоже на перепустку на завод. В квартирі незнайомки повідомили, що вони є соціальними працівниками та можуть надати їй допомогу в оформлені документів для отримання субсидії як дитині війни. Також незнайомки повідомили їй, що зараз проходить грошова реформа і старі банкноти мають бути замінені на нові. Вони можуть допомогти потерпілій підготувати наявні в неї гроші кошти для їх обміну в установі банку на нові купюри. Потерпіла погодилася та надала незнайомкам накопичені нею 2100,00 доларів США та 13000,00 грн. Одна з жінок поклала грошові кошти потерпілої в конверт з написом « Реформа » та запечатала його, пояснивши, що потерпіла завтра з цим конвертом має прийти у відділення Приватбанку для їх обміну на нові купюру. Також незнайомка попередила, що конверт до відвідування відділення банку відкривати неможна.

Залишивши запечатаний конверт потерпілій, незнайомки вийшли з її квартири, швидко спустилися по сходах до виходу з будинку. Коли незнайомки спускалися сходами потерпіла почула, що одна з них промовила іншій слово «золото».

Повернувшись у кімнату, в якій потерпіла зберігала коштовності, вона встановила, що з гаманця, який перебував на тумбі, зникли коштовності, а саме: три золоті обручки, 2 золотих перстня та золота пластина.

Після цього вона зрозуміла, що її ошукали, та вирішила відкрити конверт, який їй залишили незнайомки. В конверті вона виявила паперові банкноти з написами «сувенір». Справжніх грошей в конверті не було. Сувенірні кошти в подальшому були вилучені слідчим. Також слідчий під час огляду квартири вилучив склянку, який шахрайки тримали в руках, коли перебували в квартирі потерпілої.

В поліції слідча два рази демонструвала їй фотознімки, на яких вона впізнала обвинувачену. Сусідка також впізнала обвинувачену на фотознімках у слідчої.

В судовому засіданні потерпіла ОСОБА_10 повідомила, що впізнає обвинувачену і що саме вона є однією з жінок, які заволоділи її майном.

Для доведення винуватості обвинуваченої у вчинені 24.05.2021 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України стороною обвинувачення суду наданні наступні документи:

-протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 24.05.2021 (т. 2 а.с. 124), згідно якого потерпіла ОСОБА_18 24.05.2021 повідомила працівникам поліції, що в цей день приблизно о 10 год 30 хв дві невідомі жінки, перебуваючи в її квартирі за адресою: АДРЕСА_6 , під виглядом працівників водоканалу шахрайським шляхом заволоділи належними їй грошовими коштами в сумі 20000,00 грн. В графі «Чи бачив особу, яка вчинила кримінальне правопорушення, чи може її впізнати та за якими прикметами?» зазначено «так»;

-рапорт про отримання заяви про вчинене кримінальне правопорушення зі служби 102 від 24.05.2021 (т. 2 а.с. 26), з якого вбачається, що гр. ОСОБА_19 24.05.2021 об 11 год 01 хв телефоном повідомила про те, що 20 хвилин тому до сусідки ( ОСОБА_8 ) прийшли дві невідомі жінки, які представилися представниками банку, шахрайським шляхом заволоділи грошовим коштами ОСОБА_8 в сумі 20000,00 грн. Перша жінка на вид 40 років, чорне волосся, худої тілобудови, надала посвідчення з прізвищем ОСОБА_20 . Інша жінка середньої тілобудови. В що вдягнена потерпіла вказати не може, жінка погано бачить;

-протокол огляду місця події від 24.05.2021 (т. 2 а.с. 3 - 14), з якого вбачається, що під час огляду місця події в квартирі АДРЕСА_2 слідчим виявлені та вилучені сім сувенірних банкнот номіналом 100,00 доларів США кожна;

-протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 28.05.2021, згідно якого ОСОБА_8 впізнала обвинувачену;

-протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 31.05.2021, згідно якого свідок ОСОБА_21 впізнав обвинувачену;

-запит слідчого на ім`я керівника КП «Водоканал» від 16.06.2021 щодо перебування особи з ім`ям ОСОБА_22 у трудових відносинах з комунальним підприємством;

-відповідь КП «Водоканал» від 24.06.2021 на запит слідчого від 16.06.2021 (т. 2 а.с. 24), з якої вбачається особа з ім`ям ОСОБА_22 у трудових відносинах з комунальним підприємством не перебувала.

Для доведення винуватості обвинуваченої у вчинені нею 27.05.2021 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, стороною обвинувачення суду наданні наступні документи:

-рапорт про отримання заяви про вчинене кримінальне правопорушення зі служби 102 від 27.05.2021 (т. 2 а.с. 48), згідно якого потерпіла ОСОБА_10 27.05.2021 о 13 год 36 хв телефоном повідомила про те, що 27.05.2021 о 13 год 33 хв до неї в квартиру АДРЕСА_5 прийшли двоє невідомих жінок перевіряти лічильники на воду. Потім розповіли їй про субсидію і що треба міняти гроші старі на нові. Потім взяли гроші і поклали в свій пакет, який залишили на столі, відкривши який потерпіла побачила, що це не її гроші, інші купюри. Окрім того, вона перевірила свій схрон з трьома обручками, трьома перстнями і однією золотою сережкою, а там все зникло. Опис: близько сорока років, 150-160 см, одна худорлява, а інша плотна, чорна хвост волосся, інша світле середньої довжини волосся, брюки і блузка (колір не назвала), у іншої юбка і блузка (світле);

-протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 27.05.2021 (т. 2 а.с. 101), згідно якого потерпіла ОСОБА_10 повідомила працівникам поліції, що 27.05.2021 приблизно о 13 год 00 хв двоє невідомих шахрайським шляхом поміняли грошові кошти 2100 доларів США, 13000 грн на фальшиві, три обручки три перстні та сережку. Осіб, які вчинили кримінальне правопорушення, потерпіла може впізнати. Прикмети: чорне волосся, джинсові штани, розмовляє на іншій мові;

-протокол огляду місця події від 27.05.2021 (т. 2 а.с. 49 - 63), з якого вбачається, що слідчим 27.05.2021 в проміжок часу з 14 год 05 хв до 14 год 30 хв проведено огляд місця події в квартирі АДРЕСА_5 , в ході якого виявлені та вилучені паперовий конверт з сувенірами у вигляді купюр по 100 доларів США, 1000 грн., 50 грн.; прозорий скляний стакан;

-протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 28.05.2021 (т. 2 а.с. 69 - 71), згідно якого потерпіла ОСОБА_10 впізнала обвинувачену на одному з фотознімків;

-протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 31.05.2021 (т. 2 а.с. 66 - 68), згідно якого свідок ОСОБА_23 впізнала обвинувачену на одному з фотознімків.

Крім того, для доведення винуватості обвинуваченої у вчинені вищезазначених кримінальних правопорушень стороною обвинувачення суду надані наступні документи:

-витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження № 0000589 від 24.05.2021;

-ухвала слідчого судді від 16.06.2021, якою надано дозвіл на проведення обшуку квартири АДРЕСА_7 з метою відшукання посвідчення комунального підприємства із фотокарткою із зображенням, зошитів, в яких містяться анкетні дані потерпілих та інших осіб, які перебувають на соціальному забезпеченні, печатки з написом « Реформа », сувенірної продукції у вигляді грошових коштів;

-протокол обшуку від 18.06.2021 з додатками (т. 2 а.с. 28-35), згідно якого під час обушку квартири АДРЕСА_7 , в якій проживає обвинувачена, виявлені та вилучені аркуші паперу з виписками по банківському рахунку обвинуваченої; упаковки від сім-карток, сім-картки, банківські картки «ПриватБанк»; мобільний телефон Samsung, який перебуває у користуванні обвинуваченої; комп`ютерний блок «НР»; службові посвідчення кримінально-виконавчої інспекції на ім`я ОСОБА_24 , записник із записами та упаковку від сім-карти, які належать ОСОБА_24 ;

-протокол огляду мобільного телефону «Самсунг» в корпусі чорного кольору, в чорному чохлі від 18.06.2021 (т. 2 а.с. 86 - 93), з якого вбачається, що при включені мобільного пристрою слідчим встановлено номери імей зазначеного мобільного телефону, мобільний аккаунт, який відображається як «No name No name», в телефоні встановлені сім-артки з номерами НОМЕР_3 , НОМЕР_1 . В месенджері «Ватсап» виявлено переписку між ОСОБА_9 та контактом, який зазначений як « ОСОБА_25 », в ході якої ОСОБА_9 повними даними начальника слідчого відділення. Також в ході огляду телефонної книги вказаного вище мобільного телефону виявлено контакт, який підписаний як « ОСОБА_22 », номер якого НОМЕР_4 , який приєднаний до гугл аккаунту, який має назву « НОМЕР_5 ».

Також сторона обвинувачення просила викликати до суду свідків ОСОБА_23 та ОСОБА_21 , проте явку зазначених свідків до суду прокурор не забезпечив і в подальшому просив змінити порядок дослідження доказів у кримінальному проваджені та перейти до дослідження доказів сторони захисту.

Стороною захисту на підтвердження невинуватості обвинуваченої у вчинені інкримінованих їй правопорушень надані суду наступні документи:

-копію довідки АТ КБ «Приватбанк» від 05.08.2021 (т. 1 а.с. 21), з якої вбачається, що 27.05.2021 о 10 год 33 з картки для виплат Голд № НОМЕР_6 пройшла оплата на суму 46.00 грн. ресторан Gariachi obidy, Zaporizhzha;

-відповідь Запорізької обласної ради від 05.08.2021 на адвокатський запит захисника обвинуваченої від 02.08.2021 щодо можливості надання запису з камер відеоспостереження місцевості біля будівлі ради (т. 1 а.с. 40);

-запис з камер відеоспостереження місцевості біля будівлі Запорізької обласної ради (т. 1 а.с . 52);

-відповідь ТОВ «Глобал Спірітс Європа» від 20.08.2021 на адвокатський запит захисника обвинуваченої від 13.08.2021 (т. 1 а.с. 55), в якому зазначено, що ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_4 , дійсно працювала в товаристві на посаді директора складу, розташованого в місті Запоріжжі з 19.03.2021 по 08.06.2021. 24 та 27 травня 2021 у ОСОБА_9 були робочі дні, які тривали з 09 год 00 хв до 18 год 00 хв. За місцем роботи ОСОБА_9 характеризувалася позитивно;

-диск із записами з камер відеоспостереження (т. 3 а.с. 99);

-диск з інформацією про вхідні та вихідні дзвінки з використанням сім-картками з абонентськими номерами НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , із встановленням ІМЕІ його мобільних терміналів та зв`язків, з прив`язкою до базових станцій, виду та тривалості сеансів з`єднань, смс-повідомлень, MMS-повідомлень, за період часу з 10 години 30 хвилин до 11 години 30 хвилин 24 травня 2021 року та за період часу 10 години 00 хвилин до 12 години 00 хвилин 27 травня 2021 року, наданою захисникові ПрАТ «Київстар» на підставі ухвали суду про тимчасовий доступ до речей та документів14.03.2023.

За клопотанням сторони захисту судом допитано свідків ОСОБА_26 та ОСОБА_27 , які дали суду наступні показання.

Свідок захисту ОСОБА_26 суду пояснила, що у 2021 році вона працювала на видачі страв в їдальні « ІНФОРМАЦІЯ_5 », розташованій за адресою: АДРЕСА_8 . Обвинувачена була постійним відвідувачем їдальні. 27.05.2021 обвинувачена приїхала до їдальні в компанії двох інших постійних клієнтів закладу приблизно в проміжок часу між 10 год 00 хв до 10 год 30 хв. Обвинувачена та її супутники замовили їжу та розрахувалися за неї кожен сам за себе банківськими картками. В їдальні обвинувачена перебувала приблизно 30 хв. Обвинувачена та особи, які з нею приходили, були одягнуті в діловий одяг.

Також свідок пояснила, що вона так добро запам`ятала вищезазначені подій через те, що приблизно через тиждень обвинувачена, ОСОБА_28 та ОСОБА_29 звернулися до неї з проханням надати записи з камер відеоспостереження, що розташовані в приміщенні їдальні, та банківську виписку на підтвердження того, що вони перебували у закладі 27.05.2021 і обвинувачена розраховувалася банківською карткою за придбану їжу. Оскільки відеозаписи за 27.05.2021 в закладі не зберіглися обвинуваченій було надано лише банківську виписку, в якій було зазначено, що вона 27.05.2021 розраховувалася карткою в їдальні.

Свідок захисту ОСОБА_27 суду повідомив, що він працював з обвинуваченою в одній групі компаній, власником яких є ОСОБА_13 27.05.2021 об 11 год 00 хв він прибув в приймальню Запорізького заводу кольорових металів, що розташований в Хортицькому районі м. Запоріжжя, на зустріч із засновником ТОВ «Глобал Спіртс» ОСОБА_13 . Приблизно об 11 год 30 хв до приймальної увійшла обвинувачена. До 11 год 45 хв свідок та обвинувачена перебували у приймальні разом з іншими особами. Приблизно об 11 год 45 хв свідка запросили до кабінету ОСОБА_13 , а обвинувачена залишилася в приймальні в очікувані на запрошення. Свідок пояснив, що зазначені вище обставини він добре запам`ятав через те, що це була його єдина зустріч з ОСОБА_13 у 2021 році. Також свідок повідомив, що у приймальні працівники компаній можуть користуватися власними мобільними телефонами, а у разі запрошення до кабінету керівника працівники мають залишати телефони у приймальні.

Також сторона обвинувачення просила викликати до суду свідка ОСОБА_30 , проте явку зазначеного свідка до суду сторона захисту не забезпечила і в подальшому відмовилася від його виклику.

Всебічно вивчивши всі обставини кримінального провадження та оцінивши кожний наданий доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів-з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд дійшов висновку про те, що стороною обвинувачення не доведено, що кримінальні правопорушення, які інкриміновано ОСОБА_31 , вчинені останньою, виходячи з такого.

Статтею 7 КПК України закріплені загальні засади кримінального провадження, серед яких є верховенство права, презумпція невинуватості та забезпечення доведеності вини.

Відповідно до вимог ст. 8 КПК України кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Згідно ч.ч. 1, 2, 5 ст. 9 КПК України під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Як випливає із ст.6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 р., кожна людина, звинувачена в скоєнні кримінального злочину, вважається невинуватою до тих пір, поки його провина не доведена відповідно до закону. Кожна людина при визначенні його громадянських прав і обов`язків має право на справедливий і публічний розгляд його справи незалежним і неупередженим судом.

Обов`язком суду є забезпечення презумпції невинуватості і права на справедливий судовий розгляд, які передбачені ст. 62 Конституції України, відповідно до якої особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Зазначені конституційні гарантії поєднуються з такими ж положеннями ч. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі за текстом - Конвенція), яка відповідно до вимог ч. 1 ст. 9 Конституції України ратифікована 17 липня 1997 року Законом України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції».

Стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини» передбачає, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Згідно ст. 9 Конституції України, ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України» чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України і застосовуються в порядку, передбаченому для норм національного законодавства.

Таким чином, з моменту ратифікації Конвенції Держава Україна та її органи влади взяли на себе зобов`язання визнати юрисдикцію Європейського Суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), керуватись його рішеннями та при вирішенні будь-якого питання діяти через призму визнання людини та її прав та свобод найвищою цінністю.

З наведеного витікає, що рішення суду буде обґрунтованим не лише, якщо воно відповідає внутрішньому законодавству, але й постановлене з урахуванням положень Конвенції та рішень Європейського суду.

У справі «Барбера, Мессеґе і Хабардо проти Іспанії» від 06.12.1988 Європейський Суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинуватості вимагає, серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не розпочинали розгляд справи з упередженої думки, що підсудний вчинив злочин, який йому ставиться в вину, обов`язок доказування лежить на обвинуваченні, і будь-який сумнів має тлумачитися на користь обвинуваченого (підсудного).

Тягар доведення факту вчинення обвинуваченим (підсудним) злочину покладений на сторону обвинувачення і не може перекладатися на захист, чітко та недвозначно висловлено у низці рішень Європейського Суду з прав людини, зокрема у Рішенні в справі «Капо проти Бельгії» від 13.01.2005.

Згідно з положеннями ст. 17 КПК України особа вважається невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом, і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом. Підозра, обвинувачення не можуть ґрунтуватися на доказах, отриманих незаконним шляхом. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачяться на користь такої особи.

При вирішенні питання щодо достатності встановлених під час змагального судового розгляду доказів для визнання особи винуватою, суди мають керуватися стандартом доведення (стандартом переконання) «поза розумним сумнівом», який означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкримінований злочин був вчинений і обвинувачений є винним у вчиненні цього злочину.

Поза розумним сумнівом має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння: як тих, що утворюють об`єктивну сторону діяння, так і тих, що визначають його суб`єктивну сторону. Зокрема, у справах, в яких наявність та/або характер умислу має значення для правової кваліфікації діяння, суд у своєму рішення має пояснити, яким чином встановлені ним обставини справи доводять наявність умислу саме такого характеру, який є необхідним елементом складу злочину, і виключають можливу відсутність умислу або інший характер умислу.

Це питання має бути вирішено на підставі безстороннього та неупередженого аналізу наданих сторонами обвинувачення і захисту допустимих доказів, які свідчать за чи проти тієї або іншої версії подій.

Обов`язок всебічного і неупередженого дослідження судом усіх обставин справи у цьому контексті означає, що для того, щоб визнати винуватість доведеною поза розумним сумнівом, версія обвинувачення має пояснювати всі встановлені судом обставини, що мають відношення до події, яка є предметом судового розгляду. Суд не може залишити без уваги ту частину доказів та встановлених на їх підставі обставин лише з тієї причини, що вони суперечать версії обвинувачення. Наявність таких обставин, яким версія обвинувачення не може надати розумного пояснення або які свідчать про можливість іншої версії інкримінованої події, є підставою для розумного сумніву в доведеності вини особи.

Для дотримання стандарту доведення поза розумним сумнівом недостатньо, щоб версія обвинувачення була лише більш вірогідною за версію захисту. Законодавець вимагає, щоб будь-який обґрунтований сумнів у тій версії події, яку надало обвинувачення, був спростований фактами, встановленими на підставі допустимих доказів, і єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити всю сукупність фактів, установлених у суді, є та версія подій, яка дає підстави для визнання особи винною за пред`явленим обвинуваченням.

Подібне роз`яснення зазначеного принципу надає у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, зокрема у п. 54 рішення від 06.12.2007 у справі «Козинець проти України», та Верховний Суд у постанові від 04.07.2018 в справі № 688/788/15-к (провадження № 51-597км17).

Судовий вирок, який проголошується ім`ям держави, має бути законним, обґрунтованим і справедливим.

У правовій державі при ухваленні судового рішення не допускається звинувачувальний ухил, по суті якого кожен, хто з`явився перед судом, має бути визнаний винуватим.

Відповідно до роз`яснень, що містяться в п. 19 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 01.11.1996 «Про застосування Конституції при здійснені правосуддя» визнання особи винуватою у вчиненні злочину можливо лише за умови доведеності її вини.

В рішенні від 20.10.2011 в справі № 12 рп/2011 Конституційний Суд України зазначив, що визнаватися допустимими і використовуватися як докази в кримінальній справі можуть тільки фактичні дані, одержані відповідно до вимог кримінально-процесуального законодавства. Перевірка доказів на їх допустимість є найважливішою гарантією забезпечення прав і свобод людини і громадянина в кримінальному процесі та ухвалення законного і справедливого рішення у справі.

Відповідно до ст. 370 КПК України вирок суду має бути законним і обґрунтованим тими доказами, які були досліджені під час судового розгляду та оцінені судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу.

Згідно ст. 373 КПК України обвинувальний вирок не може ґрунтуватися на припущеннях і ухвалюється лише за умови доведення у ході судового розгляду винуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення.

Статтею 84 КПК України передбачено, що доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, суддя і суд встановлюють наявність або відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Відповідно до положень ст. 92 КПК України у кримінальному провадженні обов`язок доказування покладено на прокурора. Саме сторона обвинувачення повинна доводити винуватість особи поза розумним сумнівом. Тобто, дотримуючись засад змагальності та виконуючи свій професійний обов`язок, передбачений ст. 92 КПК України , обвинувачення має довести перед судом за допомогою належних, допустимих та достовірних доказів, що існує єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити факти, встановлені в суді, а саме винуватість особи у вчиненні кримінального правопорушення, щодо якого їй пред`явлено обвинувачення.

За змістом ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, зокрема, подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини його вчинення), винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення (форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення). Згідно з вимогами ч. 2 ст. 91 КПК України доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Відтак, предмет доказування в конкретному кримінальному провадженні, тобто сукупність передбачених кримінальним процесуальним законом обставин, встановлення яких необхідно для вирішення кримінального провадження, залежить від того, у вчиненні якого саме кримінального правопорушення обвинувачується особа. Пред`являючи особі обвинувачення у вчиненні конкретного кримінального правопорушення з кваліфікацією її дій за статтею (частиною статті) Кримінального кодексу, сторона обвинувачення фактично визначає, які обставини вона зобов`язана доводити перед судом.

Як налогошувала сторона захисту, під час змагального процесу сторона обвинувачення не надала жодного прямого доказу, який би за стандартом доказування «поза розумним сумнівом» викривав саме обвинувачену у вчинені інкримінованих їй правопорушень. Також сторона обвинувачення не спростувала фактами ту версію подій, яку послідовно висловлювала обвинувачена та не надала розумних пояснень тим фактичним обставинам, які суперечать версії обвинувачення та свідчать про можливість іншої версії подій, зазначених в обвинувальному акті.

Висновку про недоведеність того, що кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 190 КК України, вчинено 24.05.2021 обвинуваченою, суд дійшов з огляду на наступне.

Оцінюючи відомості, що містяться в протоколі пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 28.05.2021, згідно якого ОСОБА_8 впізнала обвинувачену, з точки зору їх допустимості, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 86 КК України доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом.

З показань потерпілої ОСОБА_8 судом встановлено, що одна з жінок, які заволоділи грошовими коштами потерпілої, мала темне волосся, темні очі, середній зріст, худорляву статуру, вік приблизно 40-45 років. Одягнена вона була в чорну куртку, потерті джинсові брюки, в руках тримала господарську сумку. Ознак або прикмет іншої жінки вона не пам`ятає. Жодних інших ознак, зокрема сукупності ознак обличчя, або прикмет жінок, які заволоділи її грошовими коштами, потерпіла повідомити не змогла, пояснивши це тим, що через поганий зір вона бачила лише їх силуети.

Також потерпіла пояснила, що наступного дня після події кримінального правопорушення до неї додому приїхало троє поліцейських, які показали їй на телефоні кілька фотографій із зображенням жінок. На кількох з продемонстрованих їй фотографій потерпіла впізнала одну з жінок, яка заволоділа її грошовими коштами. Це була обвинувачена. Також їй продемонстрували фотографію, на якій зазначена особа сиділа на лавочці боком в іншому одязі.

Через 2 чи 3 дні після події кримінального правопорушення слідчий ОСОБА_32 у відділі поліції знову продемонструвала їй кілька фотографій меншого формату. На одній з фотографій вона впізнала вищеописану жінку.

Порядок пред`явлення особи для впізнання визначений ст. 228 КПК України.

Частиною 1 ст. 228 КПК України передбачено, що перед тим, як пред`явити особу для впізнання, слідчий, прокурор попередньо з`ясовує, чи може особа, яка впізнає, впізнати цю особу, опитує її про зовнішній вигляд і прикмети цієї особи, а також про обставини, за яких вона бачила цю особу, про що складає протокол. Якщо особа заявляє, що вона не може назвати прикмети, за якими впізнає особу, проте може впізнати її за сукупністю ознак, у протоколі зазначається, за сукупністю яких саме ознак вона може впізнати особу. Забороняється попередньо показувати особі, яка впізнає, особу, яка повинна бути пред`явлена для впізнання, та надавати інші відомості про прикмети цієї особи.

З огляду на викладене, суд доходить висновку, що органом досудового розслідування порушено приписи вищезазначеної норми, оскільки потерпілій напередодні пред`явлення фотознімку ОСОБА_9 для впізнання працівниками поліції було показано фотографії обвинуваченої.

Отже, фактичні дані, що містяться в протоколі пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 28.05.2021, суд визнає недопустимими, як такі, що отримані з порушенням порядку, встановленому ч. 1 ст. 228 КПК України.

Протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 31.05.2021, згідно якого ОСОБА_21 впізнав на одному з чотирьох фотознімків обвинувачену, судом до уваги не приймається з огляду на наступне.

Частиною ч. 4 ст. 95 КПК України передбачено, що суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання, або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 цього Кодексу. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них, крім порядку отримання показань, визначеного статтею 615 цього Кодексу.

У відповідності до приписів ч. 1 ст. 20, частин 1, 4 ст. 42 КПК України обвинувачений, поміж іншого, має право брати участь у кримінальному провадженні, а також реалізовувати інші процесуальні права, передбачені цим Кодексом, а також має право брати участь під час судового розгляду у допиті свідків обвинувачення або вимагати їхнього допиту.

Захисту такого права вимагає і Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод, положеннями п. 1 та підп. «d» п. 3 ст. 6 якої передбачено, що кожен має право на справедливий… розгляд його справи… судом… який… встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має право допитувати свідків обвинувачення або вимагати, щоб їх допитали, а також вимагати виклику й допиту свідків захисту на тих самих умовах, що й свідків обвинувачення.

Як визначив Європейський суд з прав людини у рішенні від 24.04.2008 в справі «Жогло проти України» (пункти 38-40), усі докази зазвичай мають бути представлені у відкритому слуханні справи в присутності обвинуваченого для забезпечення можливості надати аргументи іншій стороні. Існують винятки з цього правила, але вони не повинні порушувати права захисту. Як загальне правило, пункти 1 та 3 (d) ст. 6 вимагають надання підсудному відповідної та належної можливості заперечити, а також ставити запитання свідкові обвинувачення, або під час давання показань, або на пізнішому етапі (див. «Люді проти Швейцарії» (Ludi v. Switzerland), рішення від 15.06.1992, п. 49). Обвинувачення не повинно ґрунтуватись виключно чи вирішальною мірою на тих показаннях, які сторона захисту не могла оскаржити (див. «Дурсон проти Нідерландів» (Doorson v. the Netherlands), рішення від 26.03.1996, п. 76).

Якщо обвинуваченому було надано відповідну та належну можливість заперечувати такі показання - або під час їх надання, або на пізнішому етапі - прийнятність їх як доказів як така не суперечить вимогам пунктів 1 та 3 (d) ст. 6 Конвенції.

Відповідно, якщо засудження ґрунтується виключно або вирішальною мірою на показаннях свідків, яких обвинувачений не мав можливості допитати або вимагати їхнього допиту - як під час розслідування, так і під час судового розгляду - право на захист настільки обмежене, що стає не сумісним з гарантіями, передбаченими ст. 6 Конвенції (рішення від 24.11.1986 в справі «Унтерпертінджер проти Австрії» (Unterpertinger v. Austria); рішення від 20.09.1993 в справі «Саїді проти Франції» (Saidi v. France); рішення від 27.02.2001 в справі «Лука проти Італії» (Luca v. Italy)).

Стосовно показань свідків, яких неможливо допитати в присутності підсудного чи його адвоката, Суд нагадує, що п. 1 ст. 6 в поєднанні з п. 3 вимагає від держав-учасниць дій з надання підсудному реальної можливості допитати або вимагати допиту свідків обвинувачення (рішення в справі «Садак та інші проти Туреччини» (Sadak and Others v. Turkey), №№ 29900/96, 29901/96, 29902/96 та 29903/96 , п. 67, ECHR 2001-VIII).

Аналогічні висновки щодо порушення права обвинуваченого на допит свідків викладені також у рішеннях «Олег Колесник проти України» від 19.11.2009 (пункти 42,43), «Жуковський проти України» від 15.09.2011 (пункти 40-42).

Враховуючи, що обвинувачена під час судового розгляду не мала можливості допитати ОСОБА_21 , заперечити його показання як свідка обвинувачення, зокрема його показання, викладені слідчим в протоколі пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 31.05.2021, прийняття судом до уваги зазначеного протоколу впізнання як доказу порушує право обвинуваченого на захист та межує з несправедливістю, що не є сумісним з гарантіями, передбаченими ст.6 Конвенції.

Інші документи, надані стороною обвинувачення (протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 24.05.2021 (т. 2 а.с. 124); рапорт про отримання заяви про вчинене кримінальне правопорушення зі служби 102 від 24.05.2021 (т. 2 а.с. 26); протокол огляду місця події від 24.05.2021 (т. 2 а.с. 3 - 14); запит слідчого на ім`я керівника КП «Водоканал» від 16.06.2021 щодо перебування особи з ім`ям ОСОБА_22 у трудових відносинах з комунальним підприємством; відповідь КП «Водоканал» від 24.06.2021 на запит слідчого від 16.06.2021 (т. 2 а.с. 24); протокол обшуку від 18.06.2021; протокол огляду мобільного телефону 18.06.2021(т. 2 а.с. 36 - 42)) не містять фактичних даних, які свідчили би про причетність обвинуваченої до вчинення 24.05.2021 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України.

Досліджений в судовому засіданні запис з камер відеоспостереження місцевості біля будівлі Запорізької обласної ради (т. 1 а.с . 52), який надавався стороною захисту, суд визнає неналежним доказом, оскільки на записі обвинувачена відсутня.

Висновку про недоведеність того, що кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 190 КК України, вчинено 27.05.2021 обвинуваченою, суд дійшов з огляду на наступне.

Потерпіла ОСОБА_10 в судовому засіданні суду пояснила, що 27.05.2021 приблизно з 10 год 00 хв до 13 год 00 хв дві раніше невідомі їй жінки, перебуваючи за місцем її постійного проживання в квартирі АДРЕСА_5 , зловживаючи її довірою заволоділи належним їй майном. Одну із зазначених жінок вона на стадії досудового розслідування впізнала на фотознімку, наданому слідчим. В судовому засіданні потерпіла зазначила, що впізнає в обвинуваченій одну з жінок, які 27.05.2021 заволоділи її майном, за сукупністю ознак її зовнішності: високий зріст, худорлява статура, чорні очі, довге чорне волосся.

Наданні потерпілою ОСОБА_10 в судовому засіданні показання, а також показання, викладені в протоколі про пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 28.05.2021 (т. 2 а.с. 69 - 71), згідно яких потерпіла впізнала в обвинуваченій особу, яка 27.05.2021 в період часу з 10 год 00 хв до 13 год 00 хв перебувала в квартирі потерпілої та заволоділа її майном, у суду викликають обґрунтовані сумніви щодо їх достовірності, оскільки суперечать доказам, наданими стороною захисту.

Так, свідок захисту ОСОБА_26 повідомила, що обвинувачена 27.05.2021 в проміжок часу між 10 год 00 хв до 10 год 30 хв. приїхала в їдальню «Гарячі обіди», розташовану за адресою: АДРЕСА_8 , де перебувала приблизно 30 хв. Також свідок пояснила, що розрахунок за їжу відбувається після її видачі на касі та перед її споживанням. Достовірність показань свідка ОСОБА_26 у суду сумніві не викликає, оскільки повідомленні неї відомості не суперечать об`єктивним даним, що містяться в виписці АТ КБ «Приватбанк» від 05.08.2021 (т. 1 а.с. 21), згідно якої 27.05.2021 о 10 год 33 хв карткою для виплат Голд № НОМЕР_6 , виданої ОСОБА_9 , в ресторані Gariachi obidy, Zaporizhzha було проведено розрахунок. З відомостей, що містяться на оптичному носієві інформації, отриманими захисником в ПрАТ «Київстар» на підставі ухвали суду про тимчасовий доступ до речей та документів, вбачається, що з 10 год 41 хв до 10 год 48 хв 27.05.2021 мобільний телефон ОСОБА_9 з сім-карткою НОМЕР_1 перебував в зоні дії базової станції, розташованої за адресою: АДРЕСА_9 , тобто поряд з їдальнею «Гарячі обіди».

Згідно показань обвинуваченої після сніданку вона разом з колегою ОСОБА_12 попрямувала на ОСОБА_33 , де їй необхідно було зустрітися з контрагентом у ТЦ « ІНФОРМАЦІЯ_6 », з якого вона на таксі поїхала на Запорізький завод кольорових металів, який розташований в Хортицькому районі м. Запоріжжя. Зазначені показання суд визнає достовірними, оскільки вони підтверджуються відомостями, наданими ПрАТ «Київстар», з яких вбачається, що 27.05.2021 в проміжок час між 11 год 04 хв до 11 год 37 хв мобільний телефон з сім-картами НОМЕР_1 , НОМЕР_2 перебував в зоні дії базових станцій, розташованих на території Бородінського мікрорайону м. Запоріжжя (АДРЕСА_15, АДРЕСА_10 , АДРЕСА_11 ). Після цього вищезазначений мобільний телефон переміщувався з території Бородінського мікрорайону на територію Хортицького району м. Запоріжжя, про що свідчить прив`язка телефона до базових станцій, що розташовані на шляху до Хортицького району м. Запоріжжя з Бородінського мікрорайону.

Згідно показань свідка ОСОБА_27 27.05.2021 обвинувачена в проміжок часу між 11 год 30 хв до 11 год 45 хв перебувала разом з ним в адміністративній будівлі Запорізького заводу кольорових металів, розташованого за адресою: АДРЕСА_12 . Показання свідка ОСОБА_27 також не викликають сумнівів в їх достовірності, оскільки також підтверджуються відомостями, наданими ПрАТ «Київстар», згідно яких в проміжок часу між 11 год 40 хв до 12 год 00 хв мобільний телефон обвинуваченої перебував в зоні дії базових станцій, розташованих неподалік Запорізького заводу кольорових металів ( АДРЕСА_13 ; АДРЕСА_14 ; АДРЕСА_12 ).

Відомості, що містяться в протоколі про пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 28.05.2021 (т. 2 а.с. 66 - 68), згідно якого свідок ОСОБА_23 впізнала на одному з фотознімків обвинувачену, судом до уваги не приймаються, оскільки зазначений свідок не допитувався в судовому засіданні. Мотиви такого рішення тотожні тим, що викладені судом вище стосовно протоколу пред`явлення свідку ОСОБА_21 особи для впізнання за фотознімками від 31.05.2021.

Інші документи, надані стороною обвинувачення (протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 27.05.2021 (т. 2 а.с. 101); рапорт про отримання заяви про вчинене кримінальне правопорушення зі служби 102 від 27.05.2021 (т. 2 а.с. 48); протокол огляду місця події від 27.05.2021 (т. 2 а.с. 49 - 63); запит слідчого на ім`я керівника КП «Водоканал» від 16.06.2021 щодо перебування особи з ім`ям ОСОБА_22 у трудових відносинах з комунальним підприємством; відповідь КП «Водоканал» від 24.06.2021 на запит слідчого від 16.06.2021 (т. 2 а.с. 24); протокол обшуку від 18.06.2021; протокол огляду мобільного телефону 18.06.2021(т. 2 а.с. 36 - 42)) не містять фактичних даних, які свідчили би про причетність обвинуваченої до вчинення 27.05.2021 кримінального правопорушення.

Суд не приймає до уваги запис з камер відеоспостереження (т. 3 а.с. 99), наданих стороною захисту, оскільки матеріали справи не містять даних щодо джерела походження зазначених відеозаписів, місця розташування зазначених камер.

Отже, судом в умовах змагальності процесу досліджені в повному обсязі усі докази, представлені обвинуваченням, проте належних, достовірних, допустимих доказів, які були б у сукупності достатніми для доведення винуватості ОСОБА_34 поза розумними сумнівами у вчиненні інкримінованих їй правопорушень в ході судового розгляду не встановлено, і можливість збирання доказів вичерпана, що визнано сторонами процесу, які підтвердили відсутність у них інших доказів і доповнень до судового розгляду.

Відповідно до п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 29.06.1990 № 5 «Про виконання судами України законодавства і постанов Пленуму Верховного Суду України з питань судового розгляду кримінальних справ і постанови вироку», якщо зібрані у справі докази не підтверджують звинувачення і усі можливості збирання доказів вичерпані, суд зобов`язаний ухвалити виправдувальний вирок.

Пунктом 2 ч. 1 ст. 373 КПК України встановлено, що суд зобов`язаний ухвалити виправдувальний вирок у разі, якщо не доведено, що кримінальне правопорушення вчинено обвинуваченим.

За таких обставин суд зобов`язаний виправдати обвинувачену по всім пред`явленим обвинуваченням у зв`язку з недоведеністю, що вказані кримінальні правопорушення вчинені нею.

Цивільні позови потерпілих мають бути залишеними залишити без розгляду у відповідності до приписів ч. 3 ст. 129 КПК України.

Питання про долю речових доказів у даному кримінальному провадженні слід вирішити відповідно до положень ст. 100 КПК України.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 24 червня 2021 року в справі № 335/6025/21 (провадження 1-кс/335/3546/2021), підлягає скасуванню.

Керуючись ст. ст. 129, 100, 174, 366-371, 373-376 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати невинуватою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 190 КК України, та виправдати у зв`язку з недоведеністю, що нею вчинені дані кримінальні правопорушення.

Цивільні позови потерпілих ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , та ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , залишити без розгляду.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 24 червня 2021 року в справі № 335/6025/21 (провадження 1-кс/335/3546/2021) на 7 аркушів формату А4 з виписками по банківському рахунку, записники у кількості 3 одиниць; упаковки від сім карт мобільного оператору «Київстар» в кількості 5-ти одиниць з 2-ма сімкартами в наявності, банківські картки «Приват Банк» без імені в кількості 2-ох одиниць; мобільний телефон марки «Самсунг» в корпусі білого кольору та мобільний телефон марки «Самсунг» в корпусі чорного кольору в чорному чохлі; комп`ютерний блок марки «HP» в корпусі чорного кольру серія номер CZC11954NZ; флеш носій марки «Apacer» в корпусі чорного кольору, який знаходився в системному блоці, аркуші в кількості 6 одиниць з написами; службове посвідчення серія номер УЗП 000027 інспектора Бердянського МВ КВІ на ім`я ОСОБА_24 дійсне до 15.10.2019 року, службове посвідчення начальника відділу кримінально-виконавчої інспекції управління ДДУ ПВП на ім`я ОСОБА_24 дійсне до 25.01.2011 року.

Речові докази:

-Сім сувенірних банкнот з написами «100 доларів США», передані на зберігання до камери схову відділу поліції № 1 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області - знищити;

-7 аркушів формату А4 з виписками по банківському рахунку, записники у кількості 3 одиниць; упаковки від сім карт мобільного оператору «Київстар» в кількості 5-ти одиниць з 2-ма сімкартами в наявності, банківські картки «Приват Банк» без імені в кількості 2-ох одиниць; мобільний телефон марки «Самсунг» в корпусі білого кольору та мобільний телефон марки «Самсунг» в корпусі чорного кольору в чорному чохлі; комп`ютерний блок марки «HP» в корпусі чорного кольру серія номер CZC11954NZ; флеш носій марки «Apacer» в корпусі чорного кольору, який знаходився в системному блоці, аркуші в кількості 6 одиниць з написами; службове посвідчення серія номер УЗП 000027 інспектора Бердянського МВ КВІ на ім`я ОСОБА_24 дійсне до 15.10.2019 року, службове посвідчення начальника відділу кримінально-виконавчої інспекції управління ДДУ ПВП на ім`я ОСОБА_24 дійсне до 25.01.2011 року, передані на зберігання до камери схову відділу поліції № 1 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області - повернути особам, в яких вони були вилучені;

-сувенірні банкноти з написами «100 доларів США», «1000 гривень», «50 гривень», передані на зберігання до камери схову відділу поліції № 1 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області - знищити.

Вирок суду може бути оскаржений протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Запорізького апеляційного суду через суд першої інстанції - Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя.

Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кримінальним процесуальним кодексом України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1