Провадження № 1-кп/592/733/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 листопада 2024 року м.Суми

Ковпаківський районний суд м. Суми у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0001511, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 21.09.2024 по обвинуваченню

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Суми, громадянки України, розлученої, з середньою освітою, фактично проживаючою за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої, паспорт громадянина України НОМЕР_1 , виданий 16.11.2023, РНОКПП НОМЕР_2 ,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого частиною 1 статті 309 Кримінального кодексу України,

за участі прокурора Окружної прокуратури м. Суми ОСОБА_4 ,

обвинуваченої ОСОБА_3 ,

установив:

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним.

20.09.2024 близько 07 год. 50 хв. ОСОБА_3 , проходячи повз мосту неподалік вул. В`ячеслава Чорновола у м. Суми (більш точної адреси в ході досудового розслідування встановити не вдалося) побачила, що на стежці лежить зіп-пакет з кристалічною речовиною. Оскільки ОСОБА_3 є обізнана як саме виглядає психотропна речовина - PVP та його властивості та достовірно знаючи, що обіг психотропної речовини заборонено законодавством України, підібрала дану психотропну речовину, залишила її собі, у такий спосіб незаконно придбавши її без мети збуту.

З метою подальшого зберігання вказаної психотропної речовини, не маючи при цьому мети збуту, ОСОБА_3 поклала зіп-пакет у праву кишеню кофти та продовжила рух, у такий спосіб почавши незаконно зберігати при собі.

Таким чином, ОСОБА_3 , незаконно придбала та почав зберігати небезпечну психотропну речовину - PVP, для власного вживання, не маючи при цьому мети збуту.

У цей же день, близько 07 год. 59 хв. ОСОБА_3 , продовжуючи незаконно зберігати при собі психотропну речовину - PVP, перебуваючи за адресою м. Суми, біля мосту, по вул. Вячеслава Чорновола була зупинена працівниками поліції.

У подальшому, в ході огляду місця події 20.09.2024 ОСОБА_3 добровільно надала працівникам слідчо-оперативної групи зіп-пакет з порошкоподібною речовиною, який відповідно вилучено та упаковано до пакету, та направлено на експертне дослідження.

Відповідно до висновку експерта Сумського НДЕКЦ МВС України № СЕ-19/119-24/15211-НЗПРАП від 24.10.2024 - в складі наданої на експертизу кристалічної речовини виявлено PVP, який є особливо небезпечною психотропною речовиною, обіг якої заборонено. Маса PVP в складі кристалічної речовини становить 0,2646 г.

Відповідно до Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №770 від 06.05.2000 (із змінами та доповненнями) PVI* відноситься до особливо небезпечних психотропних речовин, обіг яких заборонено (список 2 таблиці 1).

Згідно Таблиці невеликих, великих та особливо великих розмірів психотропних речовин, що знаходяться у незаконному обігу, затвердженої наказом Міністерства охорони здоров`я України №188 від 01.08.2000 (із змінами та доповненнями) кримінальна відповідальність за ч. 1 ст. 309 КК України за незаконний обіг психотропної речовини - PVP настає, якщо його вага становить від 0,15 до 1,5 г.

У ході досудового розслідування мета збуту особливо небезпечної психотропної речовини - PVP та факти її збуту не встановлені.

Таким чином, ОСОБА_3 , діючи умисно, у порушення вимог Законів України «Про обіг в Україні наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів» та «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними» незаконно придбала та зберігала при собі, без мети збуту особливо небезпечну психотропну речовину - PVP, загальною масою 0,2646 г.

Стаття (частина статті) закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений.

Відповідно до ч. 1 ст. 337 Кримінального процесуального кодексу України судовий розгляд проведено в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту.

За таких обставин суд кваліфікує дії ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 309 КК України, тобто незаконне придбання та зберігання психотропної речовини, без мети збуту.

Докази на підтвердження встановлених судом обставин.

Допитана у судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_3 по пред`явленому обвинуваченню за ч. 1 ст. 309 Кримінального кодексу України свою вину за викладених в обвинувальному акті обставин визнала повністю та суду пояснила, що дійсно у зазначений в обвинувальному акті час та місці йшла до родичів в районі "Тяглового мосту", побачила на землі маленький згорток обернутий червоною ізоляційною стрічкою, підняла його, розгорнула, побачила кристалічну речовину. Оскільки раніше мала справу з психотропними речовинами, зрозуміла, що це PVP. Поклала згорток до правого карману кофти та продовжила шлях до родичів. Потім невдовзі була зупинена праціниками поліції та на запитання про те чи маю щось заборонене, повідомила про збережену психотропну речовину, яку добровільно видала. У вчиненому щиро розкаюється, засуджує свою поведінку, просила не призначати суворе покарання.

Визнавши на підставі ч. 3 ст. 349 Кримінального процесуального кодексу України недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, з`ясувавши правильне розуміння учасниками судового провадження змісту цих обставин, за відсутності сумнівів у добровільності їх позиції, роз`яснивши, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку, враховуючи думку учасників судового провадження, суд обмежився допитом обвинуваченої та дослідженням матеріалів, що характеризують особу обвинуваченої, а також необхідних для вирішення інших питань, зокрема, щодо процесуальних витрат, заходів забезпечення кримінального провадження.

Показання обвинуваченої щодо обставин вчиненого кримінального проступку є послідовними, не містять протиріч, а тому визнаються судом належним доказом на підтвердження пред`явленого обвинувачення.

Обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання.

Обставинами, які пом`якшують покарання суд відповідно до статті 66 Кримінального кодексу України визнає: щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального проступку, вчинення кримінального правопорушення внаслідок збігу тяжких особистих та сімейних обставин, молодий вік.

Обставин, що відповідно до статті 67 Кримінального кодексу України обтяжують покарання не встановлено.

Мотиви призначення покарання.

Кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 309 КК України, вчинене обвинуваченою, відповідно до класифікації за ст. 12 КК України є кримінальним проступком.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень, а згідно з ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

При призначенні обвинуваченій ОСОБА_3 покарання, суд на підставі ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винної та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Вивченням даних про особу ОСОБА_3 встановлено, що вона не працює, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, має двох неповнолітніх дітей та одну повнолітню дитину, сталі соціальні зв`язки, не має судимостей.

Враховуючи наведені дані суд вважає необхідним призначити ОСОБА_3 покарання в межах санкції ч. 1 ст. 309 КК України у виді пробаційного нагляду.

Відповідно до ч. 2 ст. 59-1 КК України суд вважає за необхідне покласти на обвинувачену обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

Таке покарання перебуває у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винної, адже справедливість розглядається як властивість права, виражена, зокрема, в рівному юридичному масштабі поведінки й у пропорційності юридичної відповідальності вчиненому порушенню, так як Конституційний Суд України у рішенні від 2 листопада 2004 року № 15-рп/2004 зазначив, що: «Справедливе застосування норм права - є передусім недискримінаційний підхід, неупередженість. Це означає не тільки те, що передбачений законом склад злочину та рамки покарання відповідатимуть один одному, а й те, що покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного. Адекватність покарання ступеню тяжкості злочину випливає з принципу правової держави, із суті конституційних прав та свобод людини і громадянина, зокрема права на свободу, які не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України. Окремим виявом справедливості є питання відповідності покарання вчиненому злочину; категорія справедливості передбачає, що покарання за злочин повинно бути домірним злочину».

Дана позиція відповідає практиці Європейського суду з прав людини, яка відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» при розгляді справ застосовується як джерело, зокрема у справах «Ювченко та інші проти України» (рішення від 09 квітня 2020 року), та в справі «Скачкова та Рижа проти України» (рішення від 16 липня 2020 року), де зазначено, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним».

У справі «Белане Надь проти Угорщини» (рішення від 13 грудня 2016 року) та у справі «Садоха проти України» (рішення від 11 липня 2019 року) Європейський Суд вказав, що «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи».

Вимога додержуватися справедливості при застосуванні кримінального покарання закріплена в міжнародних документах з прав людини, зокрема у статті 10 Загальної декларації прав людини 1948 року, статті 14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права 1966 року, статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року.

Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються при ухваленні вироку.

Цивільний позов не заявлено.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 30.10.2024 (справа № 592/17921/24, провадження № 1-кс/592/7395/24) підлягає скасуванню.

Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

На підставі частини 2 статті 124 Кримінального процесуального кодексу України з ОСОБА_3 підлягають стягненню на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта на проведення експертизи № СЕ-19/119-24/15211-НЗПРАП від 24.10.2024 на суму 2387 грн. 70 коп.

Запобіжний захід до обвинуваченої не застосовувався та не обирався. Стороною обвинувачення не заявлялось клопотання про застосування запобіжного заходу відносно обвинуваченої, тому відсутні підстави для застосування запобіжного заходу до набрання вироком законної сили.

Керуючись статтями 368, 371, 374, 376, 392, 615 Кримінального процесуального кодексу України, суд,

ухвалив:

ОСОБА_3 визнати винуватою у пред`явленому обвинуваченні за ч. 1 ст. 309 Кримінального кодексу України та призначити їй покарання у виді пробаційного нагляду на строк 2 (два) роки.

На підставі ч. 2, 3 ст. 59-1 Кримінального кодексу України покласти на ОСОБА_3 до відбуття призначеного покарання обов`язки:

-періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання;

-не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;

-виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

ОСОБА_3 запобіжний захід до набрання вироком законної сили не обирати.

Строк покарання у виді пробаційного нагляду ОСОБА_3 обчислювати з дня постановки на облік уповноваженим органом з питань пробації, відповідно до ст. 49-2 Кримінально-виконавчого кодексу України.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати на залучення експерта у розмірі 2387 (дві тисячі триста вісімдесят сім) грн. 70 коп.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 30.10.2024 (справа № 592/17921/24, провадження № 1-кс/592/7395/24) скасувати.

Речовий доказ згідно постанови слідчого від 25.10.2024 - PVP в складі кристалічної речовини масою 0,2446 г, який було поміщено в пакет № 6082969, квитанція про отримання на зберігання речових доказів № 04990 від 04.11.2024 після набрання вироком законної сили знищити.

Речовий доказ згідно постанови слідчого від 27.10.2024 оптичний диск DVD-R, марки «by Verbatim», 4,7 GB, 16х з відеозаписами з нагрудних відеореєстраторів працівників патрульної поліції з залишити в матеріалах кримінального провадження, які знаходяться у прокурора.

Вирок може бути оскаржений до Сумського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кримінальним процесуальним кодексом України, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Роз`яснити обвинуваченому право подати клопотання про помилування, право ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1