Справа № 204/6502/24
Провадження № 1-кп/204/989/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 вересня 2024 року Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 , ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні зали судових засідань кримінальне провадження № 0002840 внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18.07.2023, за обвинуваченням: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, з вищою освітою, який перебуває у цивільному шлюбі, маючого на утриманні неповнолітню дитину, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.2,3 ст. 436-2, ч. 1 ст. 161 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Красногвардійським районним судом м. Дніпропетровська здійснюється судовий розгляд вищевказаного кримінального провадження.

У судовому засіданні прокурор подав до суду клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у певний період доби. Клопотання прокурора обґрунтовано тим, що наявні ризики, передбачені п.п.1,2,3,4 ч. 1 ст. 177 КПК України, а більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти вказаним ризикам. Так, враховуючи матеріальне становище ОСОБА_5 існує ризик того, що перебуваючи не під домашнім арештом він може виїхати за межі країни або іншим чином переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, що у подальшому, у разі визнання його судом винним у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, унеможливить притягнення останнього до встановленої законом кримінальної відповідальності. При цьому, на стадії досудового розслідування ОСОБА_5 неоднозначно висловлювався про невизнання всіх гілок влади в Україні, не визнавав дію Законів України на території держави. Обвинувачений ОСОБА_5 перебуваючи не під домашнім арештом може знищити, сховати або спотворити будь-які речі (чорнові записи, комп`ютерну техніку, мобільні термінали), які в подальшому будуть предметом розгляду в суді. ОСОБА_5 може особисто або у змові з іншими особами видалити відеозапис з відеохостингу «YouTube». Про наявність такого ризику свідчить те, що після обшуку у нього вдома, з метою знищення доказів він або інша особа за його сприяння видалив з власного стільникового (мобільного) телефону всю інформацію, привівши його до заводського стану. ОСОБА_5 може незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні, шляхом застосування до останніх методів залякування, підкупу, шантажу, фізичного впливу. Про наявність такого ризику свідчить поведінка ОСОБА_5 , коли він погрожував розправою учасникам судового процесу. Крім того, отримавши матеріали кримінального провадження та, перебуваючи на волі існує ризик того, що ОСОБА_5 може розголосити відомості досудового розслідування, що в подальшому перешкоджатиме проведенню судового розгляду. Наявність ризику вчинити інше кримінальне правопорушення обґрунтовується фактом того, що обвинувачений має стійкі та сформовані проросійські погляди та не підтримує діючу владу на території України.

Продовження запобіжного заходу стосовно ОСОБА_5 спрямоване на забезпечення контролю за місцем перебування останнього, виконання ним процесуальних обов`язків. Застосування більш м`якого запобіжного заходу стосовно обвинуваченого не є доцільним, оскільки обставини злочинів, у вчиненні яких ОСОБА_5 об`єктивно обвинувачується, свідчать про нехтування ним встановленим чинним законодавством України гарантіям захисту прав і свобод людини та зневажливе відношення до загальнолюдських цінностей і дають підстави вважати, що аналогічним чином він, у разі обрання інших запобіжних заходів, зможе перешкоджати виконанню процесуальних рішень, взагалі не виконувати покладених на нього обов`язків, переховуватися від суду, продовжити злочинну діяльність, здійснити незаконний вплив на свідків. Продовження запобіжного заходу відносно ОСОБА_5 у вигляді домашнього арешту в певний період доби відповідає суспільному інтересу.

Прокурор у судовому засіданні подане клопотання підтримав, просив суд його задовольнити.

У судовому засіданні захисник обвинуваченого просив відмовити у задоволенні клопотання прокурора оскільки ОСОБА_5 застосований запобіжних захід не порушував, ризики вказані у клопотанні прокурора не доведені, зокрема, оскільки справа перебуває в суді, у ОСОБА_5 відсутні можливості знищити докази.

Обвинувачений у судовому засіданні думку захисника підтримав в повному обсязі.

Вислухавши клопотання прокурора, думку учасників процесу, суд доходить наступних висновків.

Відповідно до ч. 3 ст. 315 КПК України, під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу.

Ухвалою слідчого судді Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_5 було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 09.07.2024 ОСОБА_5 змінено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на домашній арешт в певний період доби.

Відповідно до ч. 3 ст. 315 КПК України, під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу.

Згідно ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу чи його продовження, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Відповідно до ч. 7 ст. 194 КПК України обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, можуть бути покладені на підозрюваного, обвинуваченого на строк не більше двох місяців. У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Після закінчення строку, в тому числі продовженого, на який на підозрюваного, обвинуваченого були покладені відповідні обов`язки, ухвала про застосування запобіжного заходу в цій частині припиняє свою дію і обов`язки скасовуються.

Під час вирішення питання про доцільність продовження обвинуваченому строку дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту суд враховує вимоги Конституції України та КПК України.

У контексті питання про зміну запобіжного заходу чи продовження його дії, суд оцінює як підстави, що слугували для обрання запобіжного заходу, так і їх чинність на етапі вирішення питання про його продовження, а так само оцінює обставини, на які сторона покликається в обґрунтування підстав для зміни та продовження запобіжного заходу на стадії судового розгляду.

Ризики, які дають достатні підстави вважати, що обвинувачений може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені частиною 1 статті 177 КПК, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливості здійснення обвинуваченим зазначених дій. При цьому КПК не вимагає доказів того, що обвинувачений обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому. Оцінка ризиків проводиться з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна.

Надаючи оцінку наявності ризиків, існуванням яких прокурор обґрунтовує необхідність продовження ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в певний період доби, суд вважає, що на даний час існують ризики, передбачені п.1, п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, виходячи з наступного.

Відповідно до обвинувального акту ОСОБА_5 обвинувачується у тому числі у вчиненні умисного тяжкого злочину, та у випадку визнання винуватими у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень обвинуваченому загрожує покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років позбавлення волі. Тяжкість покарання, яке загрожує обвинуваченому, може бути мотивом та підставою переховуватися від суду. Суд зауважує, що ризик переховування від суду є актуальним безвідносно до стадії кримінального провадження, співставлення можливих негативних для обвинуваченого наслідків переховування у невизначеному майбутньому, із можливим засудженням до покарання у виді позбавлення волі за вчинені злочини у найближчій перспективі свідчить про високий рівень ризику переховування від суду враховуючи обставини кримінального провадження.

Слід зауважити, що співставлення можливих негативних для обвинуваченого наслідків переховування у невизначеному майбутньому із можливим засудженням до покарання у виді позбавлення волі у найближчій перспективі робить цей ризик актуальним. Таким чином, існує ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Оскільки обвинуваченому відомо місце проживання та анкетні дані свідків у даному кримінальному провадженні, існує ризик незаконного впливу на свідків, тобто існує ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Натомість, суд вважає не доведеними вказані прокурором ризики: знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей і документів, які мають значення для кримінального провадження, оскільки прокурором не визначено, які саме речі та документи може спотворити обвинувачений, при цьому досудове розслідування у кримінальному провадженні закінчено, матеріали кримінального провадження перебувають у прокурора, а обвинувачений до них доступу не має. Також суд вважає необґрунтованим ризик перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, оскільки клопотання прокурора не містить обґрунтування того, які дії з великою імовірністю може вчинити обвинувачений з метою перешкоджання кримінальному провадженню. Щодо ризику вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується, то даний ризик судом не приймається, оскільки він обґрунтований лише тим, що ОСОБА_5 не підтримує діючу владу на території України.

Щодо тверджень сторони захисту про недоцільність продовження обвинуваченому строку обраного відносно нього запобіжного заходу, у зв`язку з тим, що обвинувачений не порушував покладених на нього обов`язків, суд зазначає, що виконання покладених обов`язків є обов`язковим для особи, щодо якої вони застосовані, їх виконання не можна представлятися як таке, що залежить від волі обвинуваченого, тим більше, як таке, що обумовлює зміну запобіжного заходу. Суд вважає, що виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків підтверджує дієвість обраного запобіжного заходу.

Таким чином, наявність на цей час ризиків, передбачених п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, в сукупності з обсягом висунутого ОСОБА_5 обвинувачення вказує на те, що застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту обвинуваченому в повній мірі відповідатиме меті, з якою застосовується цей вид запобіжного заходу. Суд вважає, що запобіжний захід у виді домашнього арешту в певний період доби буде доцільним для обвинуваченого ОСОБА_5 та зможе забезпечити у подальшому належну процесуальну поведінку останнього, буде достатнім для запобігання існуючим ризикам. При цьому, застосований до обвинуваченого запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в певний період доби не є такими, що надмірно або негативно впливає на його життєвий уклад, таке продовження має найменший вплив на реалізацію прав і свобод людини, а таке втручання продовжує бути розумним і співмірним.

З огляду на викладене, суд вважає необхідним продовжити строк домашнього арешту в певний період доби обвинуваченому ОСОБА_5 на 2 місяці, задовольнивши клопотання прокурора.

Керуючись ст.ст.110, 181, 183, 315 369, 371, 372 КПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в певний період доби задовольнити.

Заборонити обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в певний період доби з 22:00 год. до 05:00 год. залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , строком до 06 листопада 2024 року, за винятком випадків переміщення до найближчого укриття на час дії сигналу «Повітряна тривога», надання невідкладної медичної допомоги обвинуваченому та подальшого невідкладного повернення до житла.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком до 06 листопада 2024 року наступні обов`язки:

- не відлучатися з м. Дніпра та Дніпропетровської області без дозволу прокурора або суду;

- повідомляти прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

- утримуватися від спілкування із свідками у даному кримінальному провадженні.

Роз`яснити обвинуваченому, що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

Ухвала про застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали буде проголошено 10.09.2024.

Суддя ОСОБА_1