У Х В А Л А

25 жовтня 2024 року Слідчий суддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1 за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

підозрюваного ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого СВ Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області капітана поліції ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання відносно:

ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у сел. Восток,Костанайська обл., республіка Казахстан, громадянина рф, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , не працює, освіта професійно-технічна, не одружений, раніше не судимий

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 309 Кримінального кодексу України,

у кримінальному провадженні № 0002714, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 14.08.2024,

У С Т А Н О В И Л А:

1. До Білоцерківського міськрайонного суду Київської області надійшло клопотання старшого слідчого СВ Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області капітана поліції ОСОБА_6 , погоджене прокурором Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання щодо ОСОБА_5 .

1.1. В обґрунтування клопотання слідчий зазначає, що слідчим відділом Білоцерківського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0002714, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 14.08.2024, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 309 КК України.

1.2. За твердженням слідчого, в ході досудового розслідування встановлені такі обставини.

1.2.1. Статтею 12 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» (далі по тексту Закон), якою передбачено, що обіг наркотичних засобів, психотропних речовин, включених до таблиці 1 «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів» затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 6 травня 2000 р. №770 (далі по тексту Перелік), включених до таблиці 1 вказаного Переліку, тобто і канабісу, допускається лише в цілях, передбачених статтями 15, 19 та 20 цього Закону.

1.2.2. Таким чином, Закон допускає наступні випадки законного обігу наркотичних речовин, включених до таблиці 1 Переліку: діяльність з культивування рослин, включених до таблиці 1 Переліку, яка дозволяється лише юридичним особам за наявності відповідної ліцензії (ст.15 Закону); використання наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів у експертній і оперативно-розшуковій діяльності (ст.19 Закону); діяльність з використання наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів у наукових та навчальних цілях, яка дозволяється лише юридичним особам за наявності відповідної ліцензії (ст.20 Закону);

1.2.3. Однак, в порушення вищевказаних вимог законодавства, ОСОБА_5 за невстановленим досудовим розслідуванням обставин та часу, у невстановленому місці незаконно придбав наркотичний засіб «канабіс», після чого приніс його до свого місця проживання, а саме квартири АДРЕСА_2 , де зберігав для власного вживання, без мети збуту упродовж невстановленого досудовим розслідуванням часу, але не пізніше 28.08.2024.

1.2.4. В подальшому, 28.08.2024 в період часу з 21 год. 24 хв. по 23 год. 24 хв. в ході проведення санкціонованого обшуку в квартирі АДРЕСА_2 , в якій проживав ОСОБА_5 , виявлено та вилучено речовину рослинного походження, що є наркотичним засобом, обіг якого обмежено канабіс, загальною масою 182,52 г, яку ОСОБА_5 незаконно придбав за невстановлених досудовим розслідуванням обставин та незаконно зберігав для власного вживання, без мети збуту.

1.2.5. Крім того, статтею 12 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» (далі по тексту Закон), якою передбачено, що обіг наркотичних засобів, психотропних речовин, включених до таблиці 2 «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 6 травня 2000 р. N 770 (далі по тексту Перелік), тобто і «амфетаміну» включеного до таблиці 2 вказаного Переліку, допускається лише в цілях, передбачених статтями 19, 20 та 23 цього Закону: використання наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів у експертній і оперативно-розшуковій діяльності (ст.19 Закону); діяльність з використання наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів у наукових та навчальних цілях, яка дозволяється лише юридичним особам за наявності відповідної ліцензії (ст.20 Закону), використання наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів у ветеринарній медицині (ст. 23 Закону).

1.2.6. Однак, в порушення вищевказаних вимог законодавства, ОСОБА_5 за невстановленим досудовим розслідуванням обставин та часу, у невстановленому місці незаконно придбав психотропну речовину «амфетамін», після чого приніс його до свого місця проживання, а саме квартири АДРЕСА_2 , де зберігав для власного вживання, без мети збуту упродовж невстановленого досудовим розслідуванням часу, але не пізніше 28.08.2024.

1.2.7. В подальшому, 28.08.2024 в період часу з 21 год. 24 хв. по 23 год. 24 хв. в ході проведення санкціонованого обшуку в квартирі АДРЕСА_2 , в якій проживав ОСОБА_5 , виявлено та вилучено психотропну речовину, обіг якої обмежено «амфетамін», загальна маса якої становить 0,662 г, яку ОСОБА_5 посягаючи на встановлений законом порядок обігу психотропних речовин і охорону здоров`я населення, всупереч положенням Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори», незаконно придбав та зберігав для власного вживання без мети збуту.

1.2.8. Крім того, відповідно до ст. 178 Цивільного кодексу України - об`єкти цивільних прав можуть вільно відчужуватися або переходити від однієї особи до іншої в порядку правонаступництва чи спадкування або іншим чином, якщо вони не вилучені з цивільного обороту, або не обмежені в обороті, або не є невід`ємними від фізичної чи юридичної особи. Види об`єктів цивільних прав, перебування яких у цивільному обороті не допускається (об`єкти, вилучені з цивільного обороту), мають бути прямо встановлені у законі. Види об`єктів цивільних прав, які можуть належати лише певним учасникам обороту або перебування яких у цивільному обороті допускається за спеціальним дозволом (об`єкти, обмежено оборотоздатні), встановлюються законом.

1.2.9. Відповідно до «Спеціального порядку набуття права власності громадянами на окремі види майна», затвердженого Постановою Верховної Ради України від 17 червня 1992 року «Про право власності на окремі види майна», громадяни набувають права власності на такі види майна, придбаного ними з відповідного дозволу, що надається: на холодну зброю та пневматичну зброю калібру понад 4,5 міліметра і швидкістю польоту кулі понад 100 метрів за секунду - органами внутрішніх справ за місцем проживання особам, які досягли 18-річного віку; (Пункт "а" доповнено абзацом четвертим згідно з Постановою ВР № 19/95-ВР від 24.01.95).

1.2.10. Відповідно до Положення про дозвільну систему (затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 жовтня 1992 року № 576 з наступними змінами) до предметів, матеріалів і речовин, підприємств, майстерень і лабораторій, на які поширюється дозвільна система, серед іншого належать: вогнепальна зброя (нарізна воєнних зразків, несучасна стрілецька, спортивна, навчальна, охолощена, мисливська нарізна і гладкоствольна), бойові припаси до неї, холодна зброя, (арбалети, мисливські ножі тощо), пневматична зброя калібру понад 4,5 мм і швидкістю польоту кулі понад 100 м за секунду, пристрої вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та зазначені патрони, вибухові матеріали і речовини.

1.2.11. Згідно з Інструкцією про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної і холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії та зазначених патронів, а також боєприпасів до зброї та вибухових матеріалів (затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України від 21 серпня 1998 р. № 622; зі змінами, внесеними наказом від 13 квітня 1999 р. № 293) завданнями органів поліції є запобігання порушенням порядку виготовлення, придбання, зберігання, обліку, охорони, перевезення та використання вогнепальної зброї, пневматичної зброї калібру понад 4,5 мм та швидкістю польоту кулі понад 100 м за секунду (далі - пневматична зброя) і холодної зброї (арбалети, луки з зусиллям натягу тятиви більше ніж 20 кг, мисливські ножі тощо (далі - холодна зброя), пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії (далі - пристрої), та патрони до них, основних частин зброї бойових припасів до зброї і охолощеної зброї, вибухових матеріалів і речовин, попередження випадків їх втрати, крадіжок, використання не за призначенням та з протиправною метою.

1.2.12. Однак, всупереч вказаним вимогам законодавства України ОСОБА_5 у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 28.08.2024 та невстановлених обставин, без передбаченого законом дозволу, придбав, а саме знайшов 18 патронів, які являються боєприпасами до вогнепальної зброї, та які переніс до місця свого проживання, що за адресою: АДРЕСА_3 , де зберігав до 28.08.2024 без передбаченого законом дозволу.

1.2.13. В подальшому, 28.08.2024 в період часу з 21 години 24 хвилини по 23 годину 24 хвилин, під час проведення працівниками поліції, санкціонованого обшуку за адресою: АДРЕСА_3 , за місцем проживання ОСОБА_5 , виявлено та вилучено 18 патронів, що належать до боєприпасів до нарізної вогнепальної зброї, є бойовими проміжними патронами калібру 5,45х39, з яких 14 патронів споряджені кулями типу «ПС» (із сталевим осердям) та 4 патрони споряджені кулею типу «Т» (трасуючої дії) та придатні для стрільби, які ОСОБА_5 придбав та зберігав без передбаченого законом дозволу.

1.3. Ґрунтуючись на цих обставинах, слідчий зазначає про наявність ознак кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 309, ч. 1 ст. 263 КК України.

1.4. В обґрунтування необхідності застосування запобіжного заходу слідчий зазначає про наявність ризиків, які дають підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України. Вказує на ризик переховування від органів досудового розслідування та суду та ризик вчинення іншого кримінального правопорушення.

1.5. Слідчий просить застосувати запобіжний захід у виді особистого зобов`язання у межах строків досудового розслідування, тобто до 24.12.2024, з покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України. Вважає, що такий розмір вид запобіжного заходу здатний запобігти ризикам кримінального провадження.

2.В судовому засіданні сторони кримінального провадження висловили такі позиції:

2.1.Прокурор ОСОБА_3 підтримав клопотання, просив його задовольнити з підстав, викладених у ньому. Зауважив про високу ймовірність зазначених в клопотанні ризиків, оскільки підозрюваний не має сталих соціальних зв`язків та постійного місця роботи.

2.3.Захисник ОСОБА_4 не заперечував проти задоволення клопотання. Зазначив, що підозрюваний визнає свою вину та має намір активно приймати участь у досудовому розслідуванні.

2.5.Підозрюваний підтримав позицію свого захисника.

3.Заслухавши сторони кримінального провадження, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя дійшла таких висновків.

3.1.Розділ ІІ Кримінального процесуального кодексу України визначає, що з метою досягнення дієвості кримінального провадження застосовуються заходи забезпечення цього провадження. До заходів забезпечення згідно з п. 9 ч. 2 ст. 131 цього кодексу віднесені також запобіжні заходи. Порядок застосування до особи запобіжних заходів визначений главою 18 КПК України.

3.2.Згідно з ч. 1 ст. 176 КПК України запобіжними заходами є: 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт; 5) тримання під вартою.

3.3.У відповідності до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

3.4.Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

3.5.Запобіжні заходи під час досудового розслідування можуть застосовуватися до особи, яка набула процесуального статусу підозрюваного. Підозрюваним є особа, якій у порядку, передбаченому статтями 276-279 КПК України, повідомлено про підозру, особа, яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, або особа, щодо якої складено повідомлення про підозру, однак його не вручено їй внаслідок невстановлення місцезнаходження особи, проте вжито заходів для вручення у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень (ч. 1 ст. 42 КПК України).

3.6. Відповідно до ст. 278 КПК України письмове повідомлення про підозру вручається в день його складення слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення - у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень. Як вбачається з матеріалів клопотання 24.10.2024 старшим слідчим слідчого відділу Білоцерківського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області капітан поліції ОСОБА_6 за погодженням з прокурором начальником Рокитнянського відділу Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_7 складено повідомлення про підозру ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 309 КК України. Вказане повідомлення вручено ОСОБА_5 в той же день о 17 год 35 хв, що підтверджується підписом останнього.

3.6.1. Отже ОСОБА_5 має статус підозрюваного у цьому провадженні, і щодо нього може вирішуватись питання про обрання запобіжного заходу.

3.7.Системний аналіз норм чинного законодавства свідчить про те, що при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу дослідженню підлягають чотири групи обставин:

- чи наявна обґрунтована підозра у вчиненні особою кримінального правопорушення;

- чи наявні ризики кримінального провадження;

- чи наявні обставини, які є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених ч. 1 ст. 176 КПК України може запобігти доведеним під час розгляду клопотання ризикам;

- індивідуальні обставини підозрюваного, передбачені статтею 178 КПК України.

Отже, при вирішенні поставленого слідчим питання слідчому судді належить дослідити кожен із зазначених критеріїв в їх взаємозв`язку.

3.8.Щодо обґрунтованої підозри:

3.8.1.Згідно зі ст. 8 КПК України кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

3.8.2.Оскільки чинне законодавство не розкриває поняття обґрунтованої підозри, враховуючи ст. 8, 9 КПК України, слід керуватися позиціями Європейського суду з прав людини. З точки зору практики ЄСПЛ обґрунтованість підозри це певний стандарт доказування, який означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі "Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства" від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, N 182).

При чому факти, які викликали підозру, не обов`язково мають бути одного рівня з тими, які необхідні для того, щоб не лише обґрунтувати засудження, а й пред`явити обвинувачення, що є наступною стадією в процесі розслідування кримінальної справи (рішення у справі «Murrаy v.United Kingdom», 14310/88, 28.10.1994, п. 55).

3.8.3.В цьому кримінальному провадженні йдеться про причетність ОСОБА_5 до кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 309 КК України, а саме придбанні та зберіганні бойових припасів без передбаченого законом дозволу та незаконному придбанні та зберіганні наркотичних речовин та психотропних речовин без мети збуту .

3.8.7.Описана у клопотанні фабула у сукупності з наданими прокурором поясненнями та представленими матеріалами кримінального провадження дає слідчому судді можливість дійти висновку про наявність ознак кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 309 КК України.

3.8.8.Для визначення причетності ОСОБА_5 до подій кримінального правопорушення слідчим суддею досліджені відомості, надані сторонами, зокрема:

- протокол обшуку за місцем проживання ОСОБА_5 , а саме за адресою: АДРЕСА_3 відповідно до якого в ході обшуку виявлено та вилучено посуд, тканини, рідини, призначені для виготовлення психотропних речовин, речовинну рослинного походження, ззовні схожий на канабіс, порошкоподібну речовину білого кольору, ззовні схожу на амфетамін, патрони, калібру 5х45 мм в кількості 18 одиниць. Під час особистого обшуку останнього вилучено порошкоподібну речовину білого кольору, ззовні схожу на амфетамін;

- висновок експерта № СЕ-19/111-24/50007-НЗПРАП від 27.09.2024 відповідно до якого, за місцем проживання ОСОБА_5 вилучено: психотропну речовину, обіг якої обмежено - «амфетамін» масою 0,662 г, прекурсор, стосовно якого встановлюються заходи контролю сірчана кислота, масою 0,24 л та наркотичний засіб, обіг якого обмежено канабіс, масою 182, 52 г;

- протокол допиту свідка ОСОБА_8 , який повідомив, що проживав спільно з ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_3 , де останній зберігає психотропну речовину «амфетамін», наркотичний засіб «канабіс», а також бойові припаси в к-ті 18 одиниць;

- протокол допиту свідка ОСОБА_9 , який повідомив, що ОСОБА_5 в складі ДФТГ не перебував та не перебуває та жодних бойових припасів не отримував;

- висновок експерта № СЕ-19/111-24/50391 від 06.09.2024, відповідно до якої встановлено, що за місцем проживання ОСОБА_5 вилучено 18 патронів, калібру 5х45мм, які є бойовими проміжними патронами;

- протокол допиту свідка ОСОБА_10 , який повідомив, що ОСОБА_5 за місцем свого проживання зберігає заборонені в обігу речовини;

- протокол допиту свідка ОСОБА_11 , який повідомив, що ОСОБА_5 за місцем свого проживання, що за адресою: АДРЕСА_3 зберігає заборонені в обігу речовини;

- протокол допиту свідка ОСОБА_12 , який показав про обставини виявлення боєприпасу та заборонених в обігу речовин під час обшуку за адресою: АДРЕСА_3 ;

- протокол допиту свідка ОСОБА_13 , який показав про обставини виявлення боєприпасу та заборонених в обігу речовин під час обшуку за адресою: АДРЕСА_3 .

3.8.9.Відповідно до ч. 4 ст. 193 КПК України за клопотанням сторін або за власною ініціативою слідчий суддя має право дослідити будь-які матеріали, що мають значення для вирішення питання про застосування запобіжного заходу. В світлі конкретних обставин цього клопотання досліджених матеріалів достатньо для того, щоб в рамках судового контролю, який здійснюється слідчим суддею при розгляді питання про застосування запобіжного заходу, на цьому етапі досудового розслідування дійти висновку про наявність обґрунтованої підозри. За результатом аналізу зазначених у п. 3.8.8 цієї ухвали відомостей у їх системному взаємозв`язку за стандартом «обґрунтованої підозри» можливо стверджувати про причетність ОСОБА_5 до кримінальних правопорушень. Версія досудового розслідування про те, що підозрюваний придбав та зберігав бойові припаси у кількості 18 шт без передбаченого законом дозволу, а також незаконно придбав та зберігав наркотичні речовини та психотропні речовини без мети збуту на цьому етапі узгоджується з дослідженими матеріалами клопотання. Отже, підозра є обґрунтованою, вона ґрунтується на відомостях, що об`єктивно пов`язують підозрюваного із кримінальним правопорушенням, а під час розгляду клопотання не виникло будь-якого іншого розумного обґрунтування участі підозрюваного у подіях, про які йдеться, ніж та, щодо якої стверджує слідчий.

3.8.10.Слід, однак, зауважити, що на цьому етапі провадження слідчий суддя не вирішує ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, винуватість чи невинуватість особи у вчиненні кримінального правопорушення. Слідчий суддя на підставі оцінки сукупності отриманих відомостей лише визначає, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою (за стандартом обґрунтованої підозри) для застосування щодо неї запобіжного заходу.

3.9.Щодо ризиків кримінального провадження:

3.9.1.Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. При визначенні ризиків закон не вимагає неспростовних доказів того, що підозрюваний однозначно, поза всяким сумнівом, здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає обґрунтування, що він має реальну можливість їх здійснити під час вирішення питання про застосування запобіжного заходу або в майбутньому. Отже ризики, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК, слід вважати наявними за умови встановлення вірогідності їх здійснення.

3.9.2. Як обов`язковий критерій застосування запобіжного заходу ризик кримінального провадження має прогностичний характер, його визначення у конкретний проміжок часу спрямоване на усунення негативного впливу на кримінальне провадження в майбутньому. Безумовно, наявність заявлених ризиків має обґрунтовуватися, а обов`язки, про покладення яких клопоче слідчий, - бути у взаємозв`язку з ними. Однак в переважній більшості випадків, враховуючи їх вірогідний характер, класичні категорії доказування, притаманні судовому процесу, при їх обґрунтуванні не застосовуються.

При встановленні ризиків кримінального провадження слідчий суддя застосовує стандарт достатності підстав вважати, що підозрюваний може вдатися до дій на шкоду кримінальному провадженню. Оцінюючи вірогідність такої поведінки підозрюваного, слідчий суддя має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності позапроцесуальних дій зазначеної особи.

3.9.3. На переконання сторони обвинувачення, в цьому провадженні існують ризики, що підозрюваний може:

- переховуватися від органів досудового розслідування та суду,

- вчинити інше кримінальне правопорушення.

3.9.4. Ризик переховування від органів досудового розслідування та суду.

ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 309 КК України. Санкція відповідних частин зазначених статей відносить інкриміновані злочини до тяжкого та нетяжкого відповідно і передбачає покарання за ч. 1 ст. 263 КК України у виді позбавлення волі від трьох до семи років. Отже, очікування можливого суворого вироку може мати значення. При чому ризик втечі повинен оцінюватися у світлі таких факторів, як характер людини, її моральні принципи, місце проживання, робота, засоби до існування, сімейні зв`язки, а також будь-які інші зв`язки з країною, в якій особу притягнуто до кримінальної відповідальності (рішення у справі «Becciev v. Moldova», п. 58). Тому слідчий суддя, вирішуючи питання щодо застосування запобіжного заходу, враховує тяжкість злочинів, в яких підозрюється ОСОБА_5 , у сукупності з іншими обставинами, якими в цьому випадку є відсутність офіційного місця роботи, місця реєстрації та сталих соціальних зв`язків.

Досудове розслідування, як процедура, пов`язана з притягненням особи до відповідальності, не є статичним, що обумовлює можливість непрогнозованої зміни поведінки такої особи. Отже, оцінюючи можливість підозрюваного переховуватися від органу досудового розслідування, слідчий суддя вважає такі дії вірогідними в будь-який момент кримінального провадження. Співставлення можливих негативних для підозрюваного наслідків переховування у вигляді його можливого ув`язнення у невизначеному майбутньому в порівнянні з засудженням до покарання у виді позбавлення волі у найближчій перспективі доводять, що цей ризик є достатньо високим. Тому з метою нівелювання такого ризику переховування, застосування до підозрюваного запобіжного заходу вбачається обґрунтованим.

Тим більше, що відомостей про наявність соціальних зв`язків, які в умовах притягнення до кримінальної відповідальності, могли б утримувати підозрюваного в місці свого проживання від переховування від органу досудового розслідування та суду, слідчому судді не надано.

3.9.5. Щодо ризику вчинення інших кримінальних правопорушень, слідчий суддя вважає, що він не знайшов свого підтвердження під час розгляду клопотання. Як вбачається з доданих до клопотання матеріалів, ОСОБА_5 раніше не судимий. Крім того, підозрюваний активно співпрацює з органом досудового розслідування. Сам по собі факт відсутності постійного місця роботи не може буди достатнім фактором для підтвердження цього ризику.

3.9.6. Водночас викладене у пункті 3.9.4 цієї ухвали призводить до висновку про наявність ризику кримінального провадження, передбаченого статтею 177 КПК України. Отже, на цьому етапі кримінального провадження застосування запобіжного заходу є об`єктивно необхідним з метою дієвості відповідного кримінального провадження.

3.10.Щодо особливостей кримінального правопорушенні і індивідуальних обставин підозрюваного

3.10.1.Згідно зі ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності додаткові обставини.

3.10.2.Дослідивши надані сторонами кримінального провадження відомості, слідчий суддя під час застосування щодо ОСОБА_5 запобіжного заходу враховує такі обставини:

- надані відомості свідчать про наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 309 КК України;

- інкриміновані злочини КК України відноситься до тяжких та нетяжких, і у разі визнання підозрюваного винуватим, йому загрожує покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до семи років;

- станом на сьогоднішній день ОСОБА_5 виповнилося 44 повних років;

- даних про те, що підозрюваний має міцні соціальні зв`язки на території України не надані;

- відомостей про перебування на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра слідчому судді не надано;

- відомостей щодо майнового стану слідчому судді не надано.

- підозрюваний ОСОБА_5 раніше не судимий.

3.11.Щодо застосування менш суворого запобіжного заходу

В світлі конкретних обставин цієї справи достатнім та дієвим стане запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання з покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України. Особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного зобов`язання виконувати покладені на неї слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені статтею 194 КПК (частина 1 статті 178 КПК). Оскільки зазначений запобіжний захід є найбільш м`яким, слідчий суддя не надає оцінку можливості застосування менш суворого запобіжного заходу.

3.12.Щодо покладення обов`язків, визначених ч. 5 ст. 194 КПК України:

3.12.1.У зв`язку із обранням підозрюваному запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою та встановленими ризиками кримінального провадження, слідчий суддя вважає за необхідне визначити обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України а саме:

- прибувати до слідчого, прокурора та слідчого судді за першим викликом;

- не відлучатись із м. Узин Білоцерківського району Київської області без дозволу слідчого, прокурора або суду залежно від стадії кримінального провадження;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд залежно від стадії кримінального провадження про зміну свого місця проживання.

3.12.4.Обов`язки покладаються на підозрюваного в межах строку досудового розслідування (ч. 7 ст. 194 КПК України) строком до 24.12.2024.

4. Згідно зі ст. 198 КПК України висловлені в ухвалі слідчого судді, суду за результатами розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу висновки щодо будь-яких обставин, які стосуються суті підозри, обвинувачення, не мають преюдиціального значення для суду під час судового розгляду або для слідчого чи прокурора під час цього або іншого кримінального проваджень.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 176-179, 193, 194, 196, 205, 309, 376 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И Л А :

1. Клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , задовольнити.

2. Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання строком до 24.12.2024 (включно).

3. Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 такі обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора та слідчого судді за першим викликом;

- не відлучатись із м. Узин Білоцерківського району Київської області без дозволу слідчого, прокурора або суду залежно від стадії кримінального провадження;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд залежно від стадії кримінального провадження про зміну свого місця проживання.

4. Термін дії обов`язків, покладених слідчим суддею, визначити в межах строку досудового розслідування до 24.12.2024 включно.

5. Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

6. Контроль за виконанням ухвали покласти на старшого слідчого СВ Білоцерківського РУП ГУНП в Київській капітана поліції ОСОБА_6 .

7. Ухвала оскарженню не підлягає.

8. Повний текст ухвали оголошений 29.10.2024.

Слідчий суддяОСОБА_14