Номер провадження 11-сс/816/476/24 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - тримання під вартою
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 жовтня 2024 року колегія суддів Сумського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Суми, матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою захисника підозрюваного ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 16 серпня 2024 року, якою до підозрюваного ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з правом внесення застави,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 16 серпня 2024 року, на часткове задоволення клопотання слідчого СВ Сумського РУП ГУНП в Сумській області, до підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України ОСОБА_6 було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, на строк до 14 жовтня 2024 року до 24 год. 00 хв., включно.

Визначено підозрюваному ОСОБА_6 заставу у розмірі сорока прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 116800 грн., з покладенням, у разі її внесення, на останнього обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України.

Не погодившись з таким рішенням слідчого судді, захисник підозрюваного ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_7 звернувся до апеляційного суду з апеляційною скаргою, в якій просить ухвалу слідчого судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 16 серпня 2024 року скасувати, постановити нову ухвалу, якою застосувати до підозрюваного більш м`який запобіжний захід, а саме, у вигляді цілодобового домашнього арешту, а у разі залишення запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - зменшити розмір застави до 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги, захисник посилається на те, що встановивши ризики, передбачені п.1,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчим суддею не було враховано те, що до кримінальної відповідальності ОСОБА_6 притягувався у 2007 році, що доказів про порушення ним раніше застосованого запобіжного заходу не надано, а сама по собі тяжкість майбутнього покарання не може слугувати підставою для застосування найсуворішого запобіжного заходу.

Крім того, наявність у ОСОБА_6 міцних соціальних зв`язків, матері та сестри, місця проживання, захворювань та потреби у постійному лікуванні, скрутне матеріальне становище ризик втечі останнього чи переховування, і у даному випадку, застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту змогло б забезпечити його належну процесуальну поведінку та запобігло б можливим ризикам.

Також, апелянт вказує, що розмір застави визначений судом є надмірним і обтяжливим для підозрюваного, оскільки внаслідок хвороби він не може працювати, пересувається за допомогою милиць і достатнім був би розмір застави 20 прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Про призначення даного провадження до розгляду його учасники, а саме, підозрюваний ОСОБА_6 та його захисник адвокат ОСОБА_7 були повідомлені завчасно у передбачений законом спосіб, про що свідчать рекомендовані повідомлення про вручення поштового відправлення, які повернулись на адресу суду. При цьому, в апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 просив здійснити апеляційний розгляд у його, та підозрюваного ОСОБА_6 відсутність.

У поданій до суду заяві прокурор просив провести апеляційний розгляд поданої захисником апеляційної скарги без його участі.

Враховуючи вказані обставини, відповідно до ч.4 ст. 405 КПК України, наявні підстави для розгляд поданої захисником апеляційної скарги за відсутності учасників даної справи, а тому, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Так, згідно ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 цього Кодексу слідчий суддя, суд, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі й обставини зазначені у ч.1 ст.178 КПК України.

На думку колегії суддів, при вирішенні питання застосування до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу, вказаних вимог закону слідчим суддею було дотримано у повному обсязі.

Як вбачається з матеріалів даного кримінального провадження, СВ Сумського РУП ГУНП в Сумській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0000708 від 07 березня 2024 року, в якому 15 серпня 2024 року ОСОБА_6 було затримано у порядку ст. 208 КПК України, а 16 серпня 2024 року останньому повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

В рамках вказаного кримінального провадження, слідчий СВ Сумського РУП ГУНП в Сумській області звернувся до слідчого судді з клопотанням щодо застосування до ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, з правом внесення застави у розмірі 60 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, яке вмотивовано обґрунтованістю повідомленої останньому підозри та наявністю ризиків, передбачених п.п.1,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, запобігти яким шляхом застосування до нього більш м`яких запобіжних заходів, неможливо.

При розгляді вказаного клопотання, слідчим суддею було встановлено, що з врахуванням доданих до нього доказів, ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів, за що, у разі доведеності вини, останньому загрожує покарання у виді позбавлення волі на строк до 10 років позбавлення волі, що він має місце реєстрації за яким проживає, ніде не працює офіційно, раніше не судимий в силу ст. 89 КК України, не військовозобов`язаний.

Саме за наявності вказаних обставин, слідчий суддя і дійшов висновку, що доводами клопотання доведено можливість переховування підозрюваного від органу досудового розслідування та суду, а також вчинення ним іншого кримінального правопорушення та задовольнив вимоги щодо застосування до останнього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, зменшивши, при цьому, розмір застави, яку просив визначити слідчий.

З таким висновком слідчого судді погоджується і колегія суддів та ставити під сумнів його законність та обґрунтованість підстав не вбачає.

При цьому, доводи апелянта про те, що його підзахисний притягувався до кримінальної відповідальності аж у 2007 році, правильність такого висновку не спростовують, з врахуванням того, що за певних обставин, ОСОБА_6 є на даний час підозрюваним у вчиненні тяжкого злочину, а наявність у нього хвороби, за якої він потребує постійного лікування, про що, також зазначає в апеляційній скарзі захисник, не зменшують встановлених під час розгляду клопотання слідчого ризиків та не свідчать про наявність підстав для застосування до нього більш м`якого запобіжного заходу.

Крім того, колегія суддів зауважує, що ці обставини існували і раніше та не стали для ОСОБА_6 стримуючим фактором при вчиненні кримінально-караного діяння, за яким йому повідомлено про підозру.

За таких обставин, враховуючи вищезазначене, колегія суддів вважає, що слідчий суддя надав належну оцінку усім обставинам провадження та дійшов вірного висновку про доцільність застосування до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу саме у вигляді тримання під вартою, і підстав для застосування до останнього запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, як просить захисник в апеляційній скарзі, під час апеляційного розгляду даного кримінального провадження не встановлено.

Крім того, колегія суддів звертає увагу на те, що Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою та продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.

Таким чином, з врахуванням практики ЄСПЛ, а також, тих обставин, що злочини, у вчиненні якого обґрунтовано підозрюється ОСОБА_6 становить суспільну небезпечність, колегія суддів вважає, що в даному конкретному випадку суспільний інтерес має більшу вагу над повагою до свободи особи, а тому, і з цих підстав, застосування до останнього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, є виправданим.

При цьому, колегія суддів зауважує, що відповідно до ст. 182 КПК України, слідчим суддею було визначено заставу, розмір якої зменшувати апеляційний суд підстав не вбачає, у разі сплати якої підозрюваний буде звільнений з під варти та перебуватиме на волі.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку, що оскаржувана ухвала є законною та обґрунтованою, підстав для її скасування під час апеляційного розгляду не встановлено, а тому, вказане судове рішення слід залишити без зміни, а апеляційну скаргу захисника без задоволення.

Керуючись ст.ст.404,407,418,419,422 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Ухвалу слідчого судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 16 серпня 2024 року, якою до підозрюваного ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з правом внесення застави, залишити без зміни, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 на цю ухвалу без задоволення.

Ухвала є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4