Справа № 545/3749/24
Провадження № 1-в/545/529/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19.11.2024 Полтавський районний суд Полтавської області

в складі: головуючої судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Полтаві подання Державної установи «Божковська виправна колонія (№ 16)» про приведення вироку суду до вимог діючого законодавства у відповідності ч. 2, 3 ст. 74 КК України,

встановив:

ДУ «Божковська виправна колонія (№ 16)» звернулася до суду з поданням про приведення вироку суду до вимог діючого законодавства у відповідності ч. 2, 3 ст. 74 КК України.

Подання вмотивоване тим, що 09.08.2024 набрав чинності ЗУ «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення» та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання інших питань діяльності правоохоронних органів». Відповідно до цього Закону внесено зміни до ст. 51 КУпАП внаслідок чого змінюється розмежування адміністративного та кримінального правопорушення проти власності. Так, у відповідності до вказаного закону не являється кримінальним злочином дрібна крадіжка, якщо вартість викраденого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 2 неоподаткованих мінімумів доходів громадян. Просили суд розглянути подання щодо можливого звільнення ОСОБА_3 від призначеного вироком Київського апеляційного суду від 05.10.2023 покарання за вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, караність якого законом усунена.

Від засудженого та представника установи надійшли заяви про розгляд справи без їх участі, подання просили задовольнити.

Прокурор ОСОБА_4 не заперечував проти задоволення подання відносно ОСОБА_3 . Зокрема, вважав за можливе на підставі ч. 2 ст. 74 КК України звільнити ОСОБА_3 від призначеного вироком Київського апеляційного суду від 05.10.2023 покарань за діяння щодо викрадення чужого майна за епізодами : 18.09.2021 о 07 год 16 хв на суму 310 грн., 18.09.2021 о 11 год 20 хв на суму 904, 90 грн., 18.09.2021 о 11 год 50 хв на суму 540, 00 грн., 18.09.2021 о 12 год 05 хв на суму 1349, 00 грн, 18.09.2021 о 12 год 40 хв на суму 625, 00 грн.

Дослідивши матеріали клопотання та особової справи, суд приходить до висновку, що подання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно п.13 ч.1 ст.537 КПК під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України.

Відповідно до п.2 ч.2 ст.539 КПК України клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається: до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 10 (у частині клопотань про заміну покарання відповідно до частини третьої статті 57, частини першої статті 58, частини першої статті 62 Кримінального кодексу України),11,13,13-2 частини першої статті 537 цього Кодексу.

Судом встановлено, що згідно вироку Подільського районного суду м. Києва від 11.08.2022, ОСОБА_3 засуджено за ч. 1 ст. 357, ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 70, ст. 75, п. 1,2 ч. 1 ст. 76 КК України у виді позбавлення волі на строк 2 роки з іспитовим строком 2 роки.

Вироком Київського апеляційного суду від 05.10.2023, вирок Подільського районного суду м. Києва від 11.08.2022 в частині призначеного покарання скасовано та призначено покарання на підставі ч. 1 ст. 70 КК України у виді 2 років позбавлення волі. На підставі ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, шляхом приєднання невідбутого покарання за вироком Подільського районного суду м. Києва від 24.09.2020, остаточно призначено покарання у виді 2 років позбавлення волі та штраф у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 850 гривень, які виконувати самостійно.

Початок строку покарання 23.01.2024. Кінець строку покарання 23.01.2026

Завдана матеріальна шкода за вироком Подільського районного суду м. Києва від 11.08.2022 за першим епізодом становить 310, 00 грн., за другим епізодом 3115, 30 грн., за третім епізодом 904, 90 грн, за четвертим епізодом 540, 00 грн., за п`ятим епізодом 1349, 00 грн., за шостим епізодом 625, 00 грн.

Закон України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення» та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18 липня 2024 року № 3886-IX в частині викладення нової редакції ст. 51 КУпАП, відповідно до якого кримінальна відповідальність за вчинення викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрат настає в разі, якщо сума викраденого майна перевищує два неоподатковуваних мінімуму доходів громадян, яким введена часткова декриміналізація кримінальних правопорушень.

Частина 2 статті 51 КУаАП, яка визначає граничний розмір вартості викраденого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати у розмірі до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, за що винна особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності.

Підпункт 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV Податкового кодексу України що застосовується при посиланнях на неоподаткований мінімум доходів громадян в законах або інших нормативно-правових актах, за винятком норм адміністративного та кримінального законодавства у частині кваліфікації злочинів або правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги та визначає, що податкова соціальна пільга дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року, - для будь-якого платника податку.

Для кваліфікації правопорушення як адміністративного чи кримінального, необхідно виходити з того, що прожитковий мінімум станом на 1 січня 2021 року становив 2270 грн, у зв`язку з чим нижня межа кримінальної караності крадіжки, вчиненого у 2021 році, настає, якщо вартість предмета становить 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто 2270 грн.

Отже, згідно з вироком Подільського районного суду м. Києва від 11.08.2022, ОСОБА_3 таємно викрав грошові кошти:

- за першим епізодом (18.09.2021 о 07 год 16 хв) на суму 310 грн., за третім епізодом на суму 904, 90 грн. (18.09.2021 о 11 год 20 хв), за четвертим епізодом на суму 540, 00 грн. (18.09.2021 о 11 год 50 хв), за п`ятим епізодом на суму 1349, 00 грн. (18.09.2021 о 12 год 05 хв), за шостим епізодом на суму 625, 00 грн. (18.09.2021 о 12 год 40 хв), що станом на день вчинення крадіжок менше двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, встановлених на 1 січня 2021 року, тобто 2270 грн.

- за другим епізодом (18.09.2021 о 07 год 30 хв) таємно викрав грошові кошти на суму 3115, 30 грн., що станом на день вчинення крадіжки більше двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, встановлених на 1 січня 2021 року, тобто 2270 грн.

Частини 2,3 статті 74 КК України - особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання. Призначена засудженому міра покарання, що перевищує санкцію нового закону, знижується до максимальної межі покарання, встановленої санкцією нового закону. У разі якщо така межа передбачає більш м`який вид покарання, відбуте засудженим покарання зараховується з перерахуванням за правилами, встановленими частиною першою статті 72 цього Кодексу.

Відповідальність за вчинення дій, передбачених ч. 1 ст. 51 цього Кодексу, настає, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до 2 неоподатковуваних розмірів доходів громадян. Отже, особа, яка вчинила дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, підлягає адміністративній відповідальності у випадку, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 2 НМДГ.

З урахуванням положень ст. 5 КК, а також тієї обставини, що вартість викраденого майна на час вчинення кримінального правопорушення не перевищувала 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, ОСОБА_3 вчинив дрібну крадіжку, за що передбачена відповідальність ст. 51 КУпАП.

Відповідно до ч.2, 3 ст.4 КК України кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові слідства провадяться законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.

Відповідно до ч.1 ст.58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи. відповідно до ч.3 ст.8 Конституції України норми Конституції України є нормами прямих дій. відповідно до ч.1 ст.5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує злочинність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або тим самим покращує становище особи, має зворотну дію в часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідальні дії до набрання таким чином. законом чинності, в тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Частиною 2 ст.5 КК України встановлено, що закон про кримінальну відповідальність, що встановлює злочинність діяння, посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, не має зворотної дії в часі, а тому положення Закону України від 18 липня 2024 року №3886- IX «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деякі інші закони України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадання чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», який набрав чинності 09.08.2024 є більш сприятливим для осіб, які притягуються до кримінальної відповідальності за діяння, які вони вчинили до набрання чинності цим Законом виключно.

За таких обставин, суд вважає необхідним застосувати зворотну дію у часі Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення» та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18 липня 2024 року № 3886-IX, яким внесені зміни до законодавства в частині розмежування відповідальності за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати від кримінально караного діяння, відповідальність за яке передбачена відповідними статтями Кримінального кодексу України за принципом визначення граничного розміру викраденого майна у розмірі до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, за вчинення якого особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності.

Зазначене узгоджується з правовою позицією, викладеною у постанові Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 7 жовтня 2024 року у справі №278/1566/21(провадження№51-2555кмо24), де вказав, що Закон №3886-IX є законом про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність у значенні ст.5 КК України для тих діянь, які до набрання цим Законом чинності вважалися кримінальним правопорушенням, однак після набрання ним чинності підпадають під ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ст.51 КУпАП. Зміни, внесені Законом №3886-IX, мають зворотну дію в часі. Питання, що виникають у кримінальних провадженнях у зв`язку з набуттям чинності Законом №3886-IX, вирішуються судами за правилами, передбаченими для випадків, коли втратив чинність закон, яким установлювалася кримінальна протиправність діяння.

З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку про наявність законних підстав для задоволення подання та приведення вироку Подільського районного суду м. Києва від 11.08.2022, скасованого вироком Київського апеляційного суду від 05.10.2023 в частині призначення покарання у відповідність до вимог ЗУ «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення» та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18 липня 2024 року №3886-ІХ.

За таких обставин, суд вважає, що ОСОБА_3 слід вважати засудженим за вироком Київського апеляційного суду від 05.10.2023 за ч. 1 ст. 357, ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 70, ст. 71 КК України до 2 років позбавлення волі та штрафу у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 850 гривень, які виконувати самостійно. Виключити обвинувачення за ч. 1 ст. 185 КК України, вчиненого 18.09.2021 о 07 год 16 хв на суму 310 грн. та епізоди за обвинуваченням ч. 2 ст. 185 КК України, вчинені 18.09.2021 о 11 год 20 хв на суму 904, 90 грн., 18.09.2021 о 11 год 50 хв на суму 540, 00 грн., 18.09.2021 о 12 год 05 хв на суму 1349, 00 грн, 18.09.2021 о 12 год 40 хв на суму 625, 00 грн., у зв`язку з декриміналізацією вчиненого ОСОБА_3 злочинів відповідно до Закону України № 3886-IX «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18 липня 2024 року.

На підставі наведеного, суд приходить до висновку про наявність законних підстав для задоволення подання.

Керуючись ст.5, 74КК України, ст.ст.537,539 КПК України, Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення» та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання інших питань діяльності правоохоронних органів»,

у х в а л и в :

Подання Державної установи «Божковська виправна колонія (№ 16)» про приведення вироку суду до вимог діючого законодавства у відповідності ч. 2, 3 ст. 74 КК України- задовольнити.

Привести вирок Подільського районного суду м. Києва від 11.08.2022, скасованого в частині призначення покарання вироком Київського апеляційного суду від 05.10.2023, у відповідність до Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18 липня 2024 року № 3886-IX.

Виключити з вироку Подільського районного суду м. Києва від 11.08.2022, скасованого в частині призначення покарання вироком Київського апеляційного суду від 05.10.2023, яким ОСОБА_3 засуджено за ч. 1 ст. 357, ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 70, ст. 71 КК України до 2 років позбавлення волі та штрафу у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 850 гривень, які виконувати самостійно, обвинувачення за ч. 1 ст. 185 КК України, вчиненого 18.09.2021 о 07 год 16 хв на суму 310 грн. та епізоди за обвинуваченням ч. 2 ст. 185 КК України, вчинені 18.09.2021 о 11 год 20 хв на суму 904, 90 грн., 18.09.2021 о 11 год 50 хв на суму 540, 00 грн., 18.09.2021 о 12 год 05 хв на суму 1349, 00 грн, 18.09.2021 о 12 год 40 хв на суму 625, 00 грн. у зв`язку з декриміналізацією відповідно до Закону України № 3886-IX «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18 липня 2024 року.

Вважати ОСОБА_3 засудженим за вироком Київського апеляційного суду від 05.10.2023 за ч. 1 ст. 357, ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 70, ст. 71 КК України до 2 років позбавлення волі та штрафу у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 850 гривень, які виконувати самостійно.

На ухвалу може бути подано апеляційну скаргу до Полтавського апеляційного суду протягом семи діб з дня проголошення ухвали.

Суддя: ОСОБА_1