Провадження № 1-кс/522/3584/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 серпня 2024 року м. Одеса

Слідчий суддя Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

скаржника - ОСОБА_3 ,

представника скаржника - ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі скаргу ОСОБА_3 на незаконне затримання в порядку ст. 206 КПК України, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 звернувся зі скаргою до слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси на незаконне затримання в порядку ст. 206 КПК України.

В обґрунтування посилається на те, що 24.06.2024 року, о 16:40 годин він був зупинений на блокпосту, розташованому на куті АДРЕСА_1 працівником поліції ОСОБА_5 та представниками Приморського Військового Комісаріату з метою перевірки військово-облікових документів. В подальшому працівник поліції ОСОБА_5 повідомів що, він ( ОСОБА_3 ) перебуває у розшуку, ініційованим ІНФОРМАЦІЯ_1 , у зв`язку з чим працівник поліції заявив про складання протоколу затримання та подальшої доставки, у разі необхідності і з застосуванням сили, до ІНФОРМАЦІЯ_2 . Після його незгоди з діями працівника поліції, він був незаконно затриманий та незаконно доставлений до ІНФОРМАЦІЯ_2 , де його протиправно утримували проти його волі. За результатами цих дій відносно нього працівником поліції ОСОБА_5 був незаконно складений протокол адміністративного затримання, копію якого йому вручено не було. Усі його вимоги до працівників поліції та РТЦК та СП про негайне його звільнення, залишилися без розгляду.

В судовому засіданні ОСОБА_3 та його представник ОСОБА_4 подану скаргу підтримали та просять визнати затримання ОСОБА_3 незаконним. Вказані дії вищевказаних посадових вважають такими, що порушують норми Конституції України та Конвенції про захист прав та основоположних свобод.

Прокурор в судове засідання не з`явився, був повідомлений належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомив.

Заслухавши пояснення учасників судового провадження, дослідивши надані сторонами докази, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч.1 ст.29 Конституції України ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ч.3 ст.26 КПК України слідчий суддя у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до його повноважень цим Кодексом.

Згідно ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно ч. 1-3 ст. 206 КПК України кожен слідчий суддя суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться особа, яка тримається під вартою, має право постановити ухвалу, якою зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу забезпечити додержання прав такої особи. Якщо слідчий суддя отримує з будь-яких джерел відомості, які створюють обґрунтовану підозру, що в межах територіальної юрисдикції суду знаходиться особа, позбавлена свободи за відсутності судового рішення, яке набрало законної сили, або не звільнена з-під варти після внесення застави в установленому цим Кодексом порядку, він зобов`язаний постановити ухвалу, якою має зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу, під вартою яких тримається особа, негайно доставити цю особу до слідчого судді для з`ясування підстав позбавлення свободи. Слідчий суддя зобов`язаний звільнити позбавлену свободи особу, якщо орган державної влади чи службова особа, під вартою яких тримається ця особа, не надасть судове рішення, яке набрало законної сили, або не доведе наявність інших правових підстав для позбавлення особи свободи.

Відтак перевірці слідчим суддею підлягають, наявність правових підстав позбавлення особи свободи (зокрема наявності судового рішення та ін.) та звільнення такої особи, якщо за результатами такої перевірки відповідних підстав не буде встановлено, або забезпечення проведення у найкоротший строк розгляду клопотання прокурора, слідчого про застосування запобіжного заходу.

В судовому засіданні встановлено, що відповідно до протоколу про адміністративне затримання А№ №088474 від 24.06.2024 року ОСОБА_3 , о 16 годин 50 хвилин, був затриманий дільничним офіцером сектору превенції ВП №5 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_5 до трьох годин, а саме до 18 години 50 хвилин 24.06.2024 року, для складання адміністративних матеріалів та адміністративного протоколу у зв`язку з вчиненням правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП (при порушені призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку).

Так, відповідно до вимог ст. 262 КУпАП адміністративне затримання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, може провадитися лише органами (посадовими особами), уповноваженими на те законами України. Адміністративне затримання провадиться органами внутрішніх справ (Національною поліцією) - при вчиненні дрібного хуліганства, вчиненні домашнього насильства, насильства за ознакою статі, невиконання термінового заборонного припису, порушення порядку організації і проведення зборів, мітингів, вуличних походів і демонстрацій, при поширюванні неправдивих чуток, вчиненні злісної непокори законному розпорядженню чи вимозі поліцейського, члена громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону, а також військовослужбовця чи образи їх, публічних закликів до невиконання вимог поліцейського, при порушенні призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, порушенні законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, у разі вчинення поліцейськими поліції особливого призначення Національної поліції України військових адміністративних правопорушень під час дії воєнного стану, при прояві неповаги до суду, вчиненні незаконного доступу до інформації в автоматизованих системах, порушення правил про валютні операції, правил обігу наркотичних засобів або психотропних речовин, незаконного продажу товарів або інших предметів, дрібної крадіжки, торгівлі з рук у невстановлених місцях, при розпиванні спиртних напоїв у громадських місцях чи появі у громадських місцях у п`яному вигляді, що ображає людську гідність і громадську мораль, у випадках, коли є підстави вважати, що особа займається проституцією, при порушенні правил дорожнього руху, правил полювання, рибальства і охорони рибних запасів та інших порушень законодавства про охорону і використання тваринного світу, при порушенні правил перебування іноземців та осіб без громадянства в Україні і транзитного проїзду через територію України, а також в інших випадках, прямо передбачених законами України.

Таким чином слідчим суддею встановлено, що затримання особи яка подала скаргу було проведено на підставі ст. 263 КУпАП, вимогами ч.1 якої передбачено, що адміністративне затримання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, може тривати не більш як три години.

З протоколу про адміністративне затримання вбачається, що ОСОБА_3 роз`яснено права передбачені ст.ст. 55,56,59,63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, у тому числі роз`яснено право мати захисника. Про затримання ОСОБА_3 було повідомлено його сина, про що зроблено відповідний запис.

Крім того, згідно даного протоколу ОСОБА_3 був звільнений 24.06.2024 року о 18 годині 50 хвилин.

Відтак з огляду на те, що ОСОБА_3 затриманий на підставах та в порядку, встановленому законом - в межах визначених КУпАП, про що уповноваженою особою складено відповідний протокол про адміністративне затримання, в судовому засіданні встановлені обставини та підстави такого затримання, встановлено, що під час такого затримання ОСОБА_3 роз`яснено його права та про затримання повідомлено родичів і запропоновано послуги захисника, від якого останній відмовився, а до скарги не надано та в судовому засіданні не підтверджено належними та допустимими доказами обставин незаконності затримання та утримання ОСОБА_3 , а тому в задоволенні скарги слід відмовити.

Відмова у задоволенні даної скарги, жодним чином не створює преюдиційного значення щодо наявності чи відсутності у діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 210-1 КУпАП, за підозрою у вчиненні якого, останнього було затримано, та ці обставини підлягають встановленню у межах справи про адміністративне правопорушення.

Крім того, слідчий суддя звертає увагу скаржника, що у разі порушення його прав чи інтересів він вправі звернутися із адміністративним позовом до компетентного адміністративного суду, а у разі вчинення щодо нього протиправних дій, що містять ознаки кримінальних правопорушень до правоохоронного органу із заявою про вчинення кримінального правопорушення.

Керуючись ст.ст.206, 309,369-372,376 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні скарги ОСОБА_3 на незаконне затримання в порядку ст. 206 КПК України - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: