ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 жовтня 2024 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

Головуючого, судді доповідача ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

за участю

прокурора ОСОБА_6

засудженого ОСОБА_7

захисника (в режимі відеоконференції) ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в режимі відеоконференції, кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора Павлоградської окружної прокуратури ОСОБА_9 на ухвалу Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 10 вересня 2024 рокуу відношенні

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. В`язівок Павлоградського району Дніпропетровської області, громадянина України, з середньо освітою, працюючого ДП «НВО «Павлоградський хімічний завод», не одруженого, раніше судимого, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 -

про відмову у скасуванні іспитового строку та направленні засудженого для відбуття покарання, призначеного вироком суду, -

ВСТАНОВИЛА:

В апеляційній скарзі прокурор просить скасувати оскаржувану ухвалу та постановити нову ухвалу, якою задовольнити подання Павлоградського РВ філії ДУ Центр пробації у Дніпропетровської області про скасування іспитового строку та направити ОСОБА_7 для відбування покарання, призначеного вироком Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 20.12.2023 року.

В обгрунтування апеляційних вимог вказує, що суд першої інстанції не звернув увагу на суть адміністративних правопорушень, вчинених ОСОБА_7 , а саме на те, останній, будучи засудженим за вчинення домашнього насильства щодо колишньої співмешканки ОСОБА_10 , під час іспитового строку вчинив 5 адміністративних правопорушень, передбачених ст.173-2 КУпАП (вчинення домашнього насильства), тобто менш суспільного небезпечних протиправних діянь, аналогічних тому, за яке його було засуджено.

Зазначає, що суд не надав належної оцінки ставленню засудженого до вчиненого злочину та його наслідків, не врахував відсутності в нього каяття у скоєному.

Оскаржуваною ухвалою Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 10.09.2024 року було відмовлено у задоволенні подання Павлоградського районного відділу філії ДУ "Центр пробації" у Дніпропетровській області про скасування звільнення від відбування покарання із випробуванням і направлення засудженого ОСОБА_7 для відбування покарання, призначеного йому вироком Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 20.12.2023 року за ст. 126-1 КК України.

Суд першої інстанції, пославшись на положення ст. 78 КК України, ч. 1, 3 ст. 166 КВК України, прийняв рішення про відмову у задоволенні клопотання, зазначивши, що ОСОБА_7 вчинив адміністративні правопорушення до письмового ознайомлення його уповноваженим органом з питань пробації з порядком та умовами відбування іспитового строку, а відтак їх скоєння не може розглядатися як передбачена ч. 2 ст. 78 КК України підстава для направлення цього засудженого від відбування покарання.

Заслухавши суддю-доповідача; прокурора, який підтримав доводи апеляційної скарги та просив скасувати ухвалу суду першої інстанції, вказував на те, що систематичне вчинення адміністративних правопорушень свідчить про небажання засудженого ОСОБА_7 ставати на шлях виправлення; засудженого та захисника, які проти задоволення апеляційної скарги заперечували, посилаючись на її безпідставність; перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до наступних висновків.

Так, згідно із ч. 3 ст. 164 КВК України особи, звільнені від відбування покарання з випробуванням, зобов`язані: виконувати обов`язки, які покладені на них судом; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання; з`являтися за викликом до зазначеного органу.

Відповідно до ч. 2 ст. 78 КК України направлення засудженого для відбування покарання здійснюється із наступних підстав: 1) якщо засуджений в період проходження іспитового строку не виконує покладені на нього обов`язки; 2) якщо засуджений протягом іспитового строку систематично (три і більше рази) вчиняє правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення.

Вироком Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 20.12.2023 року ОСОБА_7 був засуджений за ст. 126-1 КК України до 1 (одного) року обмеження волі. На підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком 1 рік, за умови виконання покладених обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, а саме періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

12.04.2024 року вирок суду надійшов на виконання до Павлоградському районного відділу філії ДУ «Центр пробації» в Дніпропетровській області та в цей же день ОСОБА_7 був поставлений на облік.

07.06.2024 року засуджений був ознайомлений з правами та обов`язками, також йому були роз`яснені порядок та умови відбування покарання з випробуванням, наслідки порушення цих умов.

З матеріалів, доданих до клопотання, також вбачається, що після постановлення щодо ОСОБА_7 вироку суду останній був неодноразово притягнутий до адміністративної відповідальності, із накладенням адміністративних стягнень а саме:

-02.05.2024 року за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП за діяння, вчинене 27.03.2024 року;

-17.06.2024 року за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП за діяння, вчинене 28.03.2024 року;

-17.06.2024 року за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП за діяння, вчинене 29.03.2024 року;

-17.06.2024 року за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП за діяння, вчинене 30.03.2024 року;

-26.06.2024 року за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП за діяння, вчинене 09.04.2024 року.

Погоджуючись із висновками суду першої інстанції, колегія суддів приходить до переконання, що вищезазначені факти притягнення ОСОБА_7 до адміністративної відповідальності не дають підстав для направлення цього засудженого для відбування покарання, оскільки відповідні протиправні діяння були вчинені останнім у період 27.03.2024 року 09.04.2024 року. На той час вирок щодо ОСОБА_7 не перебував на виконанні, цей засуджений не був поставлений на облік у Павлоградському районному відділі філії ДУ «Центр пробації» в Дніпропетровській області, йому не був роз`яснений порядок та умови відбування покарання з випробуванням, не були роз`яснені наслідки порушення такого порядку.

Натомість будь-які відомості про виникнення підстав для направлення ОСОБА_7 для відбування покарання у період після 12.04.2024 року в матеріалах справи відсутні, прокурор на їх наявність у межах апеляційного провадження не посилався.

Відтак апеляційна скарга прокурора про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення засудженого ОСОБА_7 для відбуття покарання у виді обмеження волі є необґрунтованою та задоволенню не підлягає.

Враховуючи наведене та керуючись ст. ст. 404-405, 407, 539 КПК України колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення.

Ухвалу Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 10.09.2024 року про відмову у скасуванні іспитового строку та направленні засудженого ОСОБА_7 для відбуття покарання, призначеного вироком Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 20.12.2023 року, - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

____________________ ____________________ ____________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4