Єдиний унікальний номер: 379/58/23
Провадження № 1-в/379/63/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 листопада 2024 року м. Тараща

Таращанський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора

представника Білоцерківського районного сектору № 3 філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київській області ОСОБА_3 ,

засудженого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду № 1, подання Білоцерківського районного сектору № 3 філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київській області про приведення вироку у відповідність згідно з діючим законодавством стосовно

ОСОБА_4 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , громадянина України, українця, уродженця с. Лука Таращанського району Київської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , з професійно-технічною освітою, не працюючого, не одруженого, військовозобов`язаного, раніше судимого:

06.02.2023 вироком Таращанського районного суду Київської області за ч. 4 ст. 185 КК України до п`яти років позбавлення волі, на підставі ст.ст. 75, 76 КК України звільненого від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки з покладенням обов`язків,

ВСТАНОВИВ:

Начальник Білоцерківського районного сектору № 3 філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київській області звернулася до суду з поданням про приведення вироку у відповідність згідно з діючим законодавством. В обґрунтування подання зазначено, що 09.08.2024 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 № 3886-ІХ. Цим Законом внесено зміни до ст. 51 КУпАП, згідно з якими викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати вважається дрібним, якщо його вартість на момент вчинення правопорушення не перевищує двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Відповідно до вироку Таращанського районного суду від 06.02.2023 ОСОБА_4 вчинив правопорушення 11.11.2022. Станом на 01.07.2022 сума двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян становила 2600 грн. Сума заподіяних збитків на момент вчинення діяння становить менше 2600 грн, а саме 933,33 грн. У зв`язку з викладеним, на підставі п. 13 ч. 1 ст. 537, п. 2 ч. 2 ст. 539 КПК України, ч. 2 ст. 74 КК України просить вирішити питання про приведення вироку Таращанського районного суду Київської області від 06.02.2023 у відповідність до діючого законодавства.

Представник Білоцерківського районного сектору № 3 філії Державної установи «Центр пробації» в м. Києві та Київській області ОСОБА_3 в судовому засіданні підтримала подання та просила його задовольнити.

Прокурор у судовому засіданні не заперечував проти задоволення подання.

Засуджений ОСОБА_4 у судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд подання без його участі, в якій також прохав подання задовольнити.

Вислухавши думку учасників судового засідання, дослідивши матеріали подання та особової справи, суд вважає, що подання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно із ч. 1 ст. 539 КПК України питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

Пунктом 1 частини 2 статі 539 КПК України передбачено, що клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 10 (у частині клопотань про заміну покарання відповідно до частини третьої статті 57, частини першої статті 58, частини першої статті 62 Кримінального кодексу України), 11, 13, 13-2 частини першої статті 537 цього Кодексу.

Відповідно до п. 13 ч.1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України.

Кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння (ч. 2 ст. 4 КК України).

06 лютого 2023 року у справі єдиний унікальний номер 379/58/23 Таращанським районним судом Київської області постановлено вирок, яким, зокрема, затверджено угоду про визнання винуватості, укладену 04 січня 2023 року між начальником Таращанського відділу Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_5 та підозрюваним ОСОБА_4 , за участю захисника-адвоката ОСОБА_6 , у кримінальному провадженні №0002924, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 11.11.2022. ОСОБА_4 визнано винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 4 ст. 185 КК України та призначено йому узгоджене покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років. На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 (два) роки, з покладенням обов`язків, передбачених п.п. 1, 2 ч. 1, п.п. 2, 4 ч. 3 ст. 76 КК України. Вирок набрав законної сили 09.03.2023.

Згідно вироку, дії ОСОБА_4 кваліфіковані судом за ч. 4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка) в умовах воєнного стану. ОСОБА_4 засуджено за ч. 4 ст. 185 КК України за вчинення 11.11.2022 викрадення чужого майна (крадіжка) на загальну суму 933,33 грн.

Частиною 1 ст. 5 КК України визначено, що закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

09.08.2024 набрав чинності Закон України від 18.07.2024 № 3886-IX «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від (далі - Закон № 3886-IX), яким було внесено зміни до ст. 51 КУпАП (Дрібне викрадення чужого майна).

Положеннями ч. 1 ст. 51 КУпАП (у редакції Закону № 3886-IX) передбачено відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.

Частиною 2 ст. 51 КУпАП (у редакції Закону № 3886-IX) установлено, що відповідальність за вчинення дій, передбачених ч. 1 ст. 51 КУпАП настає, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Отже, особа, яка вчинила дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, підлягає адміністративній відповідальності у випадку, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

За загальним правилом, закріпленим у частині другій статті 4 КК України, злочинність, караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, який діяв на час його вчинення. Припинення законної сили кримінально-правової норми тягне неможливість її застосування до діянь, що передбачені чи передбачалися у КК раніше як злочини і скоєні до втрати цією нормою чинності.

Зазначений підхід закріплено у частині першій статті 58 Конституції України, відповідно до якої закони та інші нормативно-правові акти, що пом`якшують або скасовують відповідальність, мають зворотну дію в часі.

Таким чином, внесені законодавцем зміни про кримінальну відповідальність призвели до часткової декриміналізації діяння, і дія Закону № 3886-ІХ має зворотну дію в часі, тому скасовує кримінальну відповідальність у разі заподіяння злочином меншої шкоди, ніж встановлено нормою закону.

Аналогічну правову позицію висловила Об`єднана палата Касаційного кримінального суду Верховного Суду у своїй постанові від 07.10.2024 по справі № 278/1566/21.

Згідно з п. 5 підрозділу 1 розділу ХХ Податкового кодексу України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пунктом 169.1 статті 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року, яка дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), установленого законом станом на 01 січня звітного податкового року.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» прожитковий мінімум для працездатної особи на 1 січня 2022 року становив 2 481,00 грн, тобто неоподаткований мінімум доходів громадян у 2022 році становив 1 240,5 грн, а 2 неоподаткованих мінімумів (ст. 51 ч. 2 КУпАП) 2 481,00 грн.

Так, оскільки, вартість майна, таємне викрадення якого вчинив ОСОБА_4 є меншою за розмір, з якого відповідно до Закону № 3886-IX та положень Податкового кодексу України настає кримінальна відповідальність, а саме менша за суму 2481,00 грн, то вчинене останнім кримінальне правопорушення, на даний час, не підпадає під кримінально каране діяння, передбачене Особливою частиною КК України.

Частиною 2 статті 74 КК України передбачено, що особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

Таким чином, враховуючи те, що ОСОБА_4 засуджено за діяння, караність якого законом усунена, суд дійшов до висновку про необхідність звільнення ОСОБА_4 від призначеного йому покарання, на підставі ч. 2 ст. 74 КК України, у зв`язку з усуненням караності вчиненого ним діяння.

На підставі викладеного, керуючись ст. 58 Конституції України, статтями 4, 5, 74 ч. 2 КК України, статтями 369-372, 395, 532, 537, 539 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , засудженого вироком Таращанського районного суду Київської області від 06.02.2022 за ч. 4 ст. 185 КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі статтей 75, 76 КК України звільненого від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки з покладенням обов`язків, звільнити від призначеного покарання на підставі ч. 2 ст. 74 КК України, у зв`язку з усуненням караності вчиненого ним діяння.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Ухвалу суду може бути оскаржено до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Таращанський районний суд Київської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Якщо ухвалу суду було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Головуючий суддя:ОСОБА_1