Подільський районний суд міста Києва
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 листопада 2024 року місто Київ

Подільський районний суд міста Києва у складі слідчого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Подільського районного суду в місті Києві клопотання слідчої СВ Подільського УП ГУНП у місті Києві ОСОБА_6 , поданого в рамках кримінального провадження № 0002473 від 06.11.2024, за ознаками вчиненого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України, застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1

У С Т А Н О В И В:

Слідча СВ Подільського УП ГУНП у місті Києві ОСОБА_6 , як слідча групи слідчих у кримінальному провадженні, звернулася до суду з клопотанням, погодженим з прокурором Подільської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_3 , що входить в групу прокурорів у даному кримінальному провадженні, в якому просить застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_4 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України, із визначенням застави у розмірі 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Клопотання мотивоване тим, що у провадженні слідчого відділу Подільського УП ГУ НП у м. Києві знаходяться матеріали кримінального провадження № 0002473, дані щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 06.11.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України.

07 листопада 2024 року слідчим відділом Подільського УП ГУ НП у м. Києві повідомлено про підозру: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю Херсонської області, смт. Горностаївка, громадянину України, маючому базову середню освіту, офіційно не працевлаштованому, неодруженому, зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючому за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимому (зі слів), про те, що він підозрюється в умисному пошкодженні чужого майна, вчиненого шляхом підпалу, тобто, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України, за нижченаведених обставин.

Так, у невстановлені досудовим розслідуванням місці та часі, але не пізніше 16 год. 00 хв. 05 листопада 2024 року, у ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , виник злочинний умисел, спрямований на умисне пошкодження чужого майна, а саме, вхідних дверей до приміщення квартири АДРЕСА_3 , вчиненого шляхом підпалу, яка на праві власності належить ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2

05.11.2024 о 16 год. 20 хв., реалізуючи свій злочинний умисел спрямований на умисне пошкодження чужого майна вчиненого шляхом підпалу, ОСОБА_4 підійшов до вхідних дверей приміщення квартири АДРЕСА_4 , де, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки у вигляді спричинення матеріальної шкоди та бажаючи їх настання, використовуючи запальничку, здійснив підпал обшивки вхідних дверей до приміщення квартири АДРЕСА_5 .

У подальшому, ОСОБА_4 , впевнившись, що його злочинна мета досягнута, а саме відбулось займання вхідних дверей, місце вчинення злочину покинув.

Зазначає, що внаслідок злочинних дій ОСОБА_4 , спричинив матеріальну шкоду ОСОБА_7 .

Таким чином, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюється в умисному пошкодженні чужого майна, вчиненого шляхом підпалу, тобто, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України.

Підставами обґрунтовано підозрювати ОСОБА_4 у вчиненні вказаного кримінального правопорушення є зібрані у кримінальному провадженні докази: - Рапортом о/у ВКП Подільського УП ГУ НП у м. Києві: протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення від 05.11.2024; протоколом огляду місця події; протоколом допиту потерпілої ОСОБА_7 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_8 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_9 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_10 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_11 ; протоколом затримання особи, підозрюваної у вчинені злочину; протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_4 ; протоколом проведенням слідчого експерименту; повідомленням про підозру.

Посилається на те, що у органу досудового розслідування є підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_4 , вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 194 КК України, яке відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином та передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до десяти років.

Надані стороною обвинувачення докази на обґрунтування підозри є переконливими, узгоджуються між собою є достатніми для висновку, що підозрюваний міг вчинити інкриміноване йому кримінальне правопорушення, тобто про те, що підозра є обґрунтованою.

Вважає, що встановлено причетність підозрюваного до вчинення кримінального правопорушення та відповідно встановлення обставин за стандартом доказування «обґрунтована підозра».

Вважає, що стосовно ОСОБА_4 , необхідно застосувати запобіжний захід у вигляді тримання від вартою оскільки, існують ризики передбачені ст. 177 КПК України, та які вказують на те, що підозрюваний буде: переховування від органів досудового розслідування та/або суду; незаконного впливу на свідків або потерпілого у кримінальному провадженні.

У досудового слідства є достатні підстави вважати, що ОСОБА_4 , може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду з метою уникнення покарання, усвідомлюючи невідворотність, тяжкість та реальність покарання за вчинений злочин, санкція якого передбачає покарання до 10 років позбавлення волі. Тяжкість покарання, яка загрожує підозрюваному у разі визнання судом його винуватим, вже обґрунтовує ризик того, що останній може вчинити спроби переховування від органу досудового розслідування та/або суду, що в свою чергу буде негативно впливати на хід досудового розслідування та судового розгляду.

Окрім цього, підозрюваний зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , ризик того, що підозрюваний залишаючись на свободі, може переховуватись від органів досудового розслідування на територіях України, які не контролюються органами державної влади.

Крім цього, на той факт, що підозрюваний чинитиме незаконний вплив на свідків та потерпілу, свідчить те, що останньому відомо про місця їх проживання, показання яких є важливими для доказування. Усвідомлюючи вищевказані обставини підозрюваний шляхом шантажу, умовлянь, погроз чинитиме тиск на свідків та потерпілу з метою зміни чи відмови останніми від дачі показань. Показання осіб мають вирішальне значення для повного, всебічного та об`єктивного досудового розслідування та судового розгляду кримінального провадження. Вплив на свідків та потерпілу матиме негативні наслідки для досудового розслідування та може перешкодити досягненню мети кримінальної відповідальності.

Зі спливом часу та з урахуванням стадії досудового розслідування зазначений ризик зменшується у порівнянні із початковим етапом розслідування з моменту повідомлення особі про підозру. Втім, ймовірність його існування є таким, що дає обґрунтовані підстави зважати на його доведеність. Тим паче, враховуючи, що основний масив доказів у цьому кримінальному провадженні складає саме показання потерпілої та свідків. А тому спокуса впливу на потерпілу та свідків з метою викривлення їх показань зберігається до моменту безпосереднього сприйняття таких показань у судовому засіданні під час судового розгляду. Актуальність існування такого ризику - до моменту безпосереднього сприйняття показань свідків та потерпілої під час судового засідання.

Більш м`які запобіжні заходи не можуть бути застосовані враховуючи тяжкість вчиненого злочину та особу підозрюваного. Таким чином, орган досудового розслідування має всі підстави вважати, що відсутність обмежень у вільному пересуванні надасть можливість підозрюваному продовжувати вчиняти злочини.

З огляду на вищенаведене, прокурор просить застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, із визначенням застави, та вважає недостатньо застосування більш м`якого запобіжного заходу до підозрюваного, ураховуючи наявні ризики, передбачені ст. 177 КПК України.

Прокурор у судовому засіданні підтримав клопотання з наведених у ньому підстав, просив застосувати саме цей запобіжний захід, оскільки у органу досудового розслідування є достатні підстави вважати, що обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, не забезпечить належної процесуальної поведінки підозрюваного та уникнення встановленим ризикам.

Захисник у судовому засіданні заперечив проти задоволення клопотання, просив відмовити у задоволенні клопотання, а у разі застосування відносно підозрюваного запобіжного заходу просив застосувати домашній арешт.

Пояснив, що ризики передбачені ст. 177 КПК України не доведені, також не доведено неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу не пов`язаного з позбавленням підозрюваного свободи, а саме домашнього арешту.

Підозрюваний у судовому засіданні підтримав захисника, просив застосувати більш м`який запобіжний захід, зазначив, що переховуватися і вчиняти інші кримінальні правопорушення не збирається.

Вислухавши учасників судового засідання, дослідивши наявні матеріали справи, слідчий суддя прийшов до висновку, що клопотання слід задовольнити з огляду на наступне.

Встановлено, що у провадженні слідчого відділу Подільського УП ГУ НП у м. Києві знаходяться матеріали кримінального провадження № 0002473, дані щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 06.11.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України.

07 листопада 2024 року слідчим відділом Подільського УП ГУ НП у м. Києві повідомлено про підозру: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю Херсонської області, смт. Горностаївка, громадянину України, маючому базову середню освіту, офіційно не працевлаштованому, неодруженому, зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючому за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимому (зі слів), про те, що він підозрюється в умисному пошкодженні чужого майна, вчиненого шляхом підпалу, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України, за нижченаведених обставин.

Відповідно до п. 1, 2 ст. 208 КПК України уповноважена службова особа має право без ухвали слідчого судді, суду затримати особу, підозрювану у вчиненні злочину, за який передбачене покарання у виді позбавлення волі, лише у випадках: якщо цю особу застали під час вчинення злочину або замаху на його вчинення; якщо безпосередньо після вчинення злочину очевидець, в тому числі потерпілий, або сукупність очевидних ознак на тілі, одязі чи місці події вказують на те, що саме ця особа щойно вчинила злочин.

Копія клопотання про застосування запобіжного заходу та додатки вручені підозрюваному, судове засідання відбувається у встановлений законом строк.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 , відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до категорії тяжких злочинів.

На даному етапі кримінального провадження слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо нього обмежувального заходу.

Більш того, якщо виходити з поняття «обґрунтована підозра», приведеного в п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», то обґрунтована підозра означає, що існують факти і інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Коли національні органи судової влади спочатку досліджують, «негайно» після арешту, чи слід обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, цієї підозри недостатньо, і органи влади повинні також надати інші відповідні та достатні підстави для обґрунтування тримання під вартою (рішення ЄСПЛ у справах «Мерабішвілі проти Грузії» § 222, і «Бузаджи проти Республіки Молдова § 102). Коли такі підстави виправдовують позбавлення волі, суд має також з`ясувати, чи виявили компетентні національні органи «особливу ретельність» у провадженні справи (рішення ЄСПЛ у справах «Бузаджи проти Республіки Молдова» § 87; «Ідалов проти росії» § 140).

Аргументи на користь і проти звільнення не можуть бути «загальними та абстрактними» (рішення ЄСПЛ у справах «Бойченко проти Молдови» § 142; «Худойоров проти росії» § 173), але повинні містити вказівки на конкретні факти і особисті обставини заявника, які виправдовують його тримання під вартою (рішення ЄСПЛ у справах «Алексанян проти россії» § 179; «Рубцов і Балаян проти росії» §§ 30-32).

Лише за допомогою обґрунтованих рішень може бути забезпечений суспільний контроль за здійсненням правосуддя (рішення ЄСПЛ у справі «Тасе проти Румунії» § 41).

Фактів і інформації, які переконливо свідчать про причетність ОСОБА_4 до вчинення вищенаведеного кримінального правопорушення у клопотанні та доданих до нього матеріалах міститься достатньо для висновку про обґрунтованість підозри.

Тому з огляду на наведені у клопотанні слідчого дані та додані до нього матеріали кримінального провадження у слідчого судді є всі підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 інкримінованого йому органом досудового розслідування кримінального правопорушення, оскільки в розпорядженні слідчого є зібрані у встановленому законом порядку достатні фактичні данні, які свідчать про наявність ознак кримінального правопорушення, що інкримінується підозрюваному органом досудового розслідування.

Аналізуючи ризик переховування від органів досудового розслідування та суду в контексті практики Європейського суду з прав людини, слід зазначити, що ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (Panchenko v. russia (Панченко проти росії). Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Becciev v. Moldova (Бекчиєв проти Молдови).

Оцінюючи ризик переховування ОСОБА_4 з позиції практики Європейського суду з прав людини слід зазначити, що вивченням даних про особистість підозрюваного встановлено, що він офіційно не працює, не одружений, на утриманні дітей не має, повідомлена підозра повністю підтверджується матеріалами кримінального провадження, санкція статті кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 , передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк до десяти років, а тому підозрюваний усвідомлюючи невідворотність реального покарання за вчинений злочин, може намагатися уникнути кримінальної відповідальності шляхом зміни місця проживання, неявки на виклики слідчого, прокурора та суду.

Також, слідчим суддею приймається до уваги той факт, що у ході досудового розслідування не встановлено та не допитано усіх осіб, яким відомі обставини, що підлягають доказуванню під час кримінального провадження.

Крім того, ОСОБА_4 може здійснювати протиправний вплив на свідків з метою уникнути кримінальної відповідальності.

Враховуючи викладене, у випадку обрання стосовно ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під варто, останній, перебуваючи на волі може спілкуватися з невстановленими особами, які причетні до вчинення вказаних злочинів, з приводу планів укриття своєї злочинної діяльності, знищення, приховання та спотворення речових доказів, що негативно вплине на подальше здійснення досудового розслідування та притягнення винних до кримінальної відповідальності.

Також, слідчим суддею встановлено наявність ризику передбаченого ч. 3 ст. 177 КПК України, який полягає у наступному. Встановлено, що останньому відомо про місця проживання свідків, показання яких є важливими для доказування. Усвідомлюючи вищевказані обставини підозрюваний шляхом шантажу, умовлянь, погроз може чинити тиск на свідків та потерпілу з метою зміни чи відмови останніми від дачі показань. Показання осіб мають вирішальне значення для повного, всебічного та об`єктивного досудового розслідування та судового розгляду кримінального провадження. Вплив на свідків та потерпілу матиме негативні наслідки для досудового розслідування та може перешкодити досягненню мети кримінальної відповідальності. .

Таким чином, у судовому засіданні достовірно встановлено, що підозрюваний може переховується від органу досудового розслідування, незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, чим підтверджується наявність ризиків, передбачених п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Підозрюваний, відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України відноситься до осіб, до яких може бути застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Вирішуючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя враховує тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 , обставини та наслідки його вчинення, соціальну небезпеку вказаного кримінального правопорушення, що докази та обставини, на які посилається слідчий у клопотанні, дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може переховується від органу досудового розслідування, може знищити, сховати документи, речі, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків, інших підозрюваних у цьому ж кримінальному провадженні та вчинити інше кримінальне правопорушення. Для запобігання цих ризиків слідчий суддя вважає недостатнім застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою.

Згідно з ч. 3 ст.183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою визначає розмір застави, достатній для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України.

Враховуючи тяжкість злочину та його суспільну небезпечність, особу підозрюваного, обставини вчинення злочину, слідчий суддя вважає достатньою для визначення ОСОБА_4 заставу у розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, тобто 60 560 (шістдесят тисяч п`ятсот шістдесят) гривень. Сума застави у національній грошовій одиниці може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок Подільського районного суду м. Києва. При внесенні застави на підозрюваного будуть покладені обов`язки, передбачені ч. 3 ст. 183 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. 176, 177, 178, 183, 193, 194, 196, 197, 199, 205, 309 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В:

Клопотання слідчої СВ Подільського УП ГУНП у місті Києві ОСОБА_6 , поданого в рамках кримінального провадження № 0002473 від 06.11.2024, за ознаками вчиненого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України, застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - задовольнити;

Обрати відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб;

Ухвала слідчого судді діє до 04 січня 2024 року, включно та підлягає негайному виконанню після її проголошення;

Одночасно визначити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , заставу в сумі 20 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 60 560 (шістдесят тисяч п`ятсот шістдесят) гривень, яка може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок Подільського районного суду м. Києва для внесення застави: Реквізити депозитних рахунків для зарахування коштів, внесених у вигляді застави (частки майна, попередньо визначеної суми судових витрат тощо), Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 26268059, Банк отримувача ДКСУ, м. Київ, Код банку отримувача (МФО) 820172, Рахунок отримувача UA1012089, при внесенні якої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - звільнити;

У разі внесення застави покласти на підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 такі обов`язки:

- з`являтися до слідчого, прокурора або суду м. Києва за першим викликом на визначений посадовою особою час;

- повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання;

- здати на зберігання до відповідних органів паспорт (паспорти) для виїзду за кордон (за наявності);

-заборонити спілкуватись зі свідками та потерпілим у даному кримінальному провадженні;

Роз`яснити підозрюваному, що у разі внесення застави у визначеному у даній Ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на вказаний депозитний рахунок коштів, має бути наданий уповноваженій службовій особі місця ув`язнення. Після отримання та перевірки документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа місця ув`язнення має негайно здійснити розпорядження про звільнення з-під варти та повідомити усно і письмово слідчого, прокурора та слідчого суддю. У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави;

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у виді застави;

Для утримання підозрюваний ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 підлягає направленню до державної установи «Київський слідчий ізолятор»;

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її проголошення.

Слідчий суддя Подільського

районного суду м. Києва ОСОБА_1