справа № 462/6315/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 серпня 2024 року Залізничний районний суд м. Львова в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченої ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові кримінальне провадження № 0000592, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 13.06.2024, про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м.Львова, українки, громадянки України, з середньою спеціальною освітою, неодруженої, непрацюючої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимої,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 у період часу з 00 год. 40 хв. по 01 год. 00 хв. 13 червня 2024 року, перебуваючи в приміщенні кухні будинку АДРЕСА_3 , на ґрунті раптово виниклого конфлікту під час спільного вживання алкогольних напоїв із знайомим ОСОБА_5 , маючи злочинний умисел, направлений на спричинення тілесних ушкоджень останньому, з мотивів особистої неприязні з останнім, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи при цьому його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, діючи умисно, тримаючи в правій руці ніж, нанесла ним ОСОБА_5 один удар в ділянку ребер зліва. В результаті таких протиправних дій ОСОБА_4 заподіяла потерпілому ОСОБА_5 відкриту колото-різану рану передньої стінки грудної клітки зліва, проникаючу в черевну порожнину з ушкодженням плеври та діафрагми, травматичний лівобічний гемопневмоторакс, внутрішньочеревну кровотечу, що відноситься до тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя в момент спричинення.

Допитана в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого їй кримінальному правопорушенні, передбаченому ч.1 ст.121 КК України, при вищезазначених обставинах визнала в повному обсязі та ствердила, що близько 18.30 год 12 червня 2024 року вона прийшла в гості до своєї подруги ОСОБА_6 , яка проживає у будинку на АДРЕСА_3 . В цей час у будинку також знаходився чоловік подруги - ОСОБА_5 . Відтак, вони втрьох стали спілкуватися і вживати спиртні напої, під час чого близько 00.40 год 13 червня 2024 року між нею та ОСОБА_5 раптово виник конфлікт, в ході якого вона умисно нанесла потерпілому один удар в ділянку ребер зліва кухонним ножем, який тримала у правій руці. У вчиненому щиро розкаюється та просить суворо не карати.

Потерпілий у судове засідання не з`явився, проте подав до суду заяву, у якій просить проводити розгляд кримінального провадження за його відсутності. Також зазначив, що матеріальних претензій до обвинуваченої не має та просить призначити їй покарання, не пов`язане із позбавленням волі.

На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України за згодою учасників судового провадження судом визнано недоцільним дослідження доказів у справі щодо тих обставин, які ніким з учасників процесу не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що сторони правильно розуміють зміст цих обставин, сумнівів у добровільності їх позиції немає; останнім судом було роз`яснено, що у такому випадку, вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

За викладених вище обставин суд, допитавши обвинувачену та дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченої, приходить до висновку про доведеність винуватості ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, за обставин, встановлених судом.

Дії обвинуваченої ОСОБА_4 вірно кваліфіковано за ч.1 ст.121 КК України, оскільки вона умисно заподіяла потерпілому тяжке тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.

При призначенні обвинуваченій виду та міри покарання суд враховує загальні засади призначення покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину та особу винного.

При визначенні виду та міри покарання суд враховує ступінь тяжкості кримінального правопорушення, яке відноситься до тяжких злочинів, особу обвинуваченої, яка вперше притягається до кримінальної відповідальності, на обліках в наркологічному та психоневрологічному диспансерах не перебуває, позитивно характеризуєтся за місцем проживання, а також обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченої, відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає її щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, що обтяжують покарання, відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Враховуючи викладені дані про особу винної, конкретні обставини справи, обставини, що пом`якшують покарання, суд приходить до висновку, що ОСОБА_4 слід призначити покарання у виді позбавлення волі у межах санкції ч.1 ст. 121 КК України.

Разом з тим, враховуючи конкретні обставини справи, викладені дані про особу обвинуваченої, яка раніше не судима, обставини, що пом`якшують покарання, а саме щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, відсутність обставин, що обтяжують покарання, позицію потерпілого щодо призначення покарання, не пов`язаного з позбавленням волі, суд приходить до висновку, що виправлення обвинуваченої можливе без ізоляції від суспільства та вважає за необхідне застосувати до неї ст.75 КК України і звільнити її від відбування покарання з випробуванням, однак в умовах здійснення контролю за її поведінкою в період строку звільнення від покарання з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, що на переконання суду буде справедливим та співмірним із тяжкістю вчиненого кримінального правопорушення та особою винної.

Цивільний позов у кримінальному проваджені не заявлено.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Питання щодо речових доказів у кримінальному проваджені суд вирішує у відповідності до ст.100 КПК України.

На підставі викладеного та керуючсь ст.ст.373, 374 КПК України, суд-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, та призначити їй покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

На підставі ст.75 КК України, звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням протягом іспитового строку тривалістю два роки.

На підставі ст.76 КК України, покласти на ОСОБА_4 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 у вигляді домашнього арешту скасувати.

Речові докази по справі: тапки зеленого кольору, штани спортивні сірого кольору, труси чорного кольору, футболку чорного кольору, ніж металевий - повернути ОСОБА_5 .

Скасувати арешти, накладені ухвалами Залізничного районного суду м.Львова від 17.06.2024 на тапки зеленого кольору, штани спортивні сірого кольору, труси чорного кольору, ніж металевий та футболку чорного кольору.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Залізничний районний суд м. Львова протягом тридцяти днів з дня його проголошення з урахуванням особливостей, передбачених ч.2 ст.349 КПК України.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя: