Справа № 481/1563/24
Провадж.№ 1-кп/481/96/2024
В И Р О К

іменем України

24.09.2024 року Новобузький районний суд Миколаївської області в складі:

головуючої судді - ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду міста Новий Буг Миколаївської області кримінальне провадження № 0000396 від 30.07.2024 року за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Шевченкове, Новобузького району, Миколаївської області, українця, громадянина України, офіційно не працюючого, із повною середньою освітою, в силу ст. 89 КК України не судимого, маючого на утриманні малолітню доньку, перебуваючого в цивільному шлюбі, учасника бойових дій, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

по даному кримінальному провадженні обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.263 та ч.1 ст.309 КК України,

Учасники судового провадження:

прокурор: ОСОБА_4 ,

обвинувачений: ОСОБА_3 ,

його захисник ОСОБА_5 ( в режимі відео конференції),

Встановив :

Судом встановлено та визнано доведеним, що на початку листопада 2023 року, в денний час, точної дати та часу в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_3 перебуваючи в м. Часів Яр, Бахмутського району, Донецької області, у одній із балок виявив дві бойові ручні осколкові гранати оборонної дії типу Ф-1 із уніфікованими бойовими підривачами типу УЗРГМ та короб для транспортування бойових припасів, в якому знаходилась кулеметна стрічка із спорядженими гвинтівковими патронами 7,62 мм (калібр 7,62х54 мм R) з яких : 106 шт. - з кулею із сталевим осердям, 118 шт. - з трасуючою кулею, 26 шт. - з бронебійною - запалюючою кулею, в кількості 250 шт.

В цей час у ОСОБА_3 виник кримінально-протиправний умисел, направлений на придбання військових бойових припасів стрілецької вогнепальної зброї та вибухових пристроїв, з метою подальшого їх зберігання без передбаченого законом дозволу.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на придбання бойових припасів та вибухових пристроїв, для власних цілей, тобто без мети їх використання для відсічі збройної агресії рф, порушуючи вимоги Положення про дозвільну систему, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.1992 № 576, Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і холощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 21.08.1998№ 622, достовірно знаючи, що у нього відсутній дозвіл на зберігання, носіння зброї, розуміючи, що вказані предмети, а саме: патрони є бойовими припасами, а гранати є - вибуховими пристроями та їх необхідно у встановленому законом порядку здати до відповідних органів влади, в той же день, а саме на початку листопада 2023 року, в денний час, ОСОБА_3 перебуваючи у балці, розташованій у м. Часів Яр Бахмутського району Донецької області, придбав дві бойові ручні осколкові гранати оборонної дії типу Ф-1 із уніфікованими бойовими підривачами типу УЗРГМ та гвинтівкові патрони 7,62 мм (калібр 7,62х54 мм R) з яких : 106 шт. - з кулею із сталевим осердям, 118 шт. - з трасуючою кулею, 26 шт. - з бронебійною - запалюючою кулею, в кількості 250 шт.

Зазначені бойові припаси та вибухові пристрої, ОСОБА_3 вирішив в подальшому перевезти до місця свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 , з метою їх незаконного зберігання.

Невдовзі після цього, в грудні 2023 року, точної дати та часу в ході проведення досудового розслідування встановити не представилося можливим, ОСОБА_3 реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на незаконне зберігання вищевказаних бойових припасів та вибухових пристроїв, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки, порушуючи вимоги вищевказаних нормативно правових актів, привіз до домоволодіння за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 , тим самим ОСОБА_3 здійснив незаконне носіння бойових припасів та вибухових пристроїв, а також незаконне їх зберігання за вищевказаною адресою до 30.07.2024 року.

30.07.2024 року під час проведення санкціонованого огляду за місцем фактичного проживання ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_2 , в гаражному приміщенні на землі виявлено кулеметну стрічку споряджену патронами кулеметна стрічка із спорядженими гвинтівковими патронами 7,62 мм (калібр 7,62х54 мм R) з яких : 106 шт. - з кулею із сталевим осердям, 118 шт. - з трасуючою кулею, 26 шт. - з бронебійною - запалюючою кулею, в кількості 250 шт., що належать до військових боєприпасів стрілецької вогнепальної зброї, а також на стелажі виявлено корпус бойової ручної осколкової гранати оборонної дії типу Ф-1 та на відстані близько 3 метрів від гаражного приміщення, на землі виявлено засіб підриву, а саме - уніфікований бойовий підривач ручної гранити дистанційного дії типу УЗРГМ, в приміщенні кухні житлового будинку, у нижній шафі меблевої стіни виявлено бойову ручну осколкову гранату оборонної дії типу Ф-1, із вкрученим в корпус уніфікованим бойовим підривачем типу УЗРГМ, які представляють собою вибуховий пристрій, що відноситься до категорії боєприпасів.

Своїми діями ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.263 КК України, тобто незаконне придбання та зберігання бойових припасів без передбаченого законом дозволу.

Крім того, на початку жовтні 2023 року, точного часу та дати в ході досудового розслідування встановити не представилось можливим, ОСОБА_3 перебував у захисному лісовому насадженні на околиці АДРЕСА_1 , де побачив кущ коноплі.

В цей час у ОСОБА_3 виник кримінально-протиправний умисел, направлений на незаконне придбання та зберігання наркотичних засобів для власних цілей без мети збуту.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на незаконне придбання наркотичного засобу для власних цілей без мети збуту, порушуючи вимоги Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори», Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і зловживанню ними» від 15.02.1995, якими передбачено, що діяльність, пов`язана з обігом наркотичних засобів і психотропних речовин на території України забороняється, крім здійснення такої діяльності підприємствами державної та комунальної форми власності за наявності у них відповідної ліцензії, на початку жовтня 2023 року, точного часу та дати в ході досудового розслідування встановити не представилось можливим, ОСОБА_3 , перебуваючи у захисному лісовому насадженні на околиці с. Шевченкове, Баштанського району, Миколаївської області, з вказаного куща коноплі руками зірвав гілля разом з листам та суцвіттям коноплі, з метою їх подальшого висушування та використання для власних цілей без мети збуту, таким чином незаконно придбав наркотичний засіб без мети збуту.

Продовжуючи реалізовувати свій протиправний умисел, направлений на незаконне зберігання наркотичного засобу для власних цілей без мети збуту, на початку жовтня 2023 року, точної дати та часу в ході проведення досудового розслідування встановити не представилось можливим, переніс зірвані гілля з листам та суцвіттям коноплі до території свого домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 , де поклав на підвіконня в підсобному приміщенні для висихання, таким чином незаконно зберігав до 30.07.2024 наркотичний засіб без мети збуту.

30.07.2024 під час проведення санкціонованого огляду за місцем фактичного проживання ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_2 , в підсобному приміщенні на підвіконні виявлено та вилучено рослинну масу з анатомо-морфологічними ознаками рослин роду конопель, а саме суцвіття (верхівки), листя, гілки, стебла, з якої відділений об`єкт - суцвіття (верхівки), листя та кількість верхніх частин гілок - містить у своєму складі психоактивний компонент (тетрагідроканнабінол) та є особливо небезпечним наркотичним засобом - канабіс, обіг якого заборонено, маса якого у перерахунку на висушену речовину становить 8,843 г.

Своїми діями ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.309 КК України, незаконне придбання та зберігання наркотичного засобу, без мети збуту.

Під час судового розгляду, 24.09.2024 року між прокурором у кримінальному провадженні ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , за участю захисника обвинуваченого ОСОБА_5 , в порядку, передбаченому ст.ст. 468, 469, 472 КПК України, укладено угоду про визнання винуватості.

Відповідно до угоди про визнання винуватості прокурор ОСОБА_4 та обвинувачений ОСОБА_3 , за участю захисника обвинуваченого ОСОБА_5 , дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення, кваліфікації дій ОСОБА_3 : за ч.1 ст.309 КК України, а також щодо узгодженого покарання за ч.1 ст.309 КК України у виді 2 (двох) років обмеження волі; за ч.1 ст.263 КК України, а також щодо узгодженого покарання за ч.1 ст.263 КК України у виді 3 (трьох) років позбавлення волі. Також сторони узгодили, що на підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточне покарання ОСОБА_3 буде призначено у виді 3 (трьох) років позбавлення волі. Також, сторони дійшли висновку про можливість застосування до ОСОБА_3 вимог ст. 75 КК України, звільнивши його від відбування покарання з випробуванням та покладенням обов`язків, передбачених ст.76 КК України.

Також дійшли згоди сторін на його призначення, щодо наслідків укладення та затвердження угоди, передбачених ст.473 КПК України, щодо наслідків невиконання угоди, передбачених ст.476 КПК України та щодо умисного невиконання угоди про визнання винуватості.

Виходячи із змісту даної угоди ОСОБА_3 під час досудового розслідування беззастережно визнав свою вину в обсязі підозри у вчиненому кримінальному правопорушенні, передбаченому ч.1 ст.309 КК України, тобто незаконному придбанні та зберіганні наркотичних засобів, без мети збуту, а також за ч.1 ст.263 КК України, тобто придбанні та зберіганні бойових припасів без передбаченого законом дозволу.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 зазначив, що він цілком розуміє характер обвинувачення, яке йому пред`явлено. Визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 та ч.1 ст.263 КК України в повному обсязі, визнав фактичні обставини справи встановлені слідством. Крім того, зазначив, що він розуміє надані йому законом права, розуміє наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, визначені ст. 473 КПК України, наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК України, дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання у разі затвердження угоди та пояснив, що здатний реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання. Просив угоду про визнання винуватості затвердити та призначити узгоджене покарання.

Прокурор ОСОБА_4 та захисник ОСОБА_5 в судовому засіданні вказали, що при укладенні угоди про визнання винуватості дотримані вимоги та правила КПК України та КК України, просили угоду про визнання винуватості затвердити та призначити обвинуваченому узгоджене в угоді покарання.

Заслухавши доводи сторін кримінального провадження, перевіривши умови укладення угоди про визнання винуватості, відповідність угоди за змістом вимогам процесуального законодавства, роз`яснивши та з`ясувавши у обвинуваченого про повне розуміння ним його процесуальних прав, добровільності та відсутності будь - яких обставин, які примусили ОСОБА_3 погодитися на підписання угоди про визнання винуватості, характеру висунутого йому обвинувачення, виду і розміру покарання та наслідки постановлення вироку на підставі угоди про визнання винуватості, суд дійшов висновку про те, що у даному провадженні можливо затвердити надану угоду про визнання винуватості з наступних підстав.

Відповідно до ст. ст. 468, 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо: 1) кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів; 2) особливо тяжких злочинів, віднесених до підслідності Національного антикорупційного бюро України за умови викриття підозрюваним чи обвинуваченим іншої особи у вчиненні злочину, віднесеного до підслідності Національного антикорупційного бюро України, якщо інформація щодо вчинення такою особою злочину буде підтверджена доказами; 3) особливо тяжких злочинів, вчинених за попередньою змовою групою осіб, організованою групою чи злочинною організацією або терористичною групою за умови викриття підозрюваним, який не є організатором такої групи або організації, злочинних дій інших учасників групи чи інших, вчинених групою або організацією злочинів, якщо повідомлена інформація буде підтверджена доказами.

У судовому засіданні з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_3 беззастережно визнав свою вину та підтвердив обставини вчинення протиправних дій, викладених в обвинувальному акті. Цілком розуміє свої права, визначені в п.п.1-4 ч. 5 ст. 474 КПК України, характер обвинувачення, вид узгодженого покарання та усвідомлює наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України.

На підставі пояснень обвинуваченого суд переконався у добровільності укладення сторонами угоди і що угода не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок, дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Під час перевірки угоди встановлена її відповідність вимогам КПК України та відсутність підстав для відмови в затвердженні укладеної угоди, викладених в ч. 7 ст. 474 КПК України.

Кримінальні правопорушення, у вчиненні яких ОСОБА_3 визнав свою вину, відповідно до ст. 12 КК України, є тяжким злочином (ч. 1 ст. 263 КК України) та кримінальним проступком (ч. 1 ст. 309 КК України).

Обставинами, які, відповідно до ст.66 КК України, пом`якшують покарання ОСОБА_3 , суд визнає щире каяття.

Обставин, які, відповідно до ст.67 КК України, обтяжують покарання ОСОБА_3 судом не встановлено.

Із врахуванням всіх обставин справи та особи обвинуваченого суд вважає, що узгоджене сторонами покарання цілком відповідає ступеню тяжкості та обставинам вчиненого злочину.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості та визнання обвинуваченого ОСОБА_3 винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.309 та ч.1 ст.263 КК України, з призначенням обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання.

Процесуальні витрати на проведення судових експертиз по даному кримінальному провадженню становлять загальну суму у розмірі 15871,82 грн., які відповідно до ст.124 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.

Долю речових доказів необхідно вирішити у відповідності до ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 314, 369-371, 373- 374, 474, 475, 532 КПК України, суд

Ухвалив :

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 24 вересня 2024 року між прокурором Новобузького відділу Баштанської окружної прокуратури Миколаївської області ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 , за участю захисника ОСОБА_5 .

ОСОБА_3 винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263 КК України та ч. 1 ст. 309 КК України та призначити йому узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості покарання:

за ч. 1 ст. 263 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки;

за ч. 1 ст. 309 КК України у виді обмеження волі на строк 2 (два) роки.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворих покарань більш суворим, визначити ОСОБА_3 остаточне покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі положень ст.75 КК України ОСОБА_3 звільнити від відбування призначеного покарання, якщо він протягом іспитового строку тривалістю 1 (один) рік не вчинить нового злочину і виконає обов`язки, передбачені п.1 і п.2 ч.1 ст.76 КК України, що на нього покладаються, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Строк відбування покарання ОСОБА_3 рахувати з моменту проголошення вироку, відповідно до ст. 165 КВК України.

Міра запобіжного заходу ОСОБА_3 не обиралася.

Стягнути з ОСОБА_3 процесуальні витрати, які понесені на залучення експертів, в сумі 15871 (п`ятнадцяти тисяч восьмисот семи десяти однієї) гривні 82 копійки.

Речові докази, які знаходяться на зберіганні в камері зберігання речових доказів ВП № 1 Баштанського РВП ГУНП в Миколаївській області, а саме:

- 7,62-мм гвинтівкові патрони ( калібр 7,62х54 мм R) у кількості 250 штук кулеметну стрічку та металеву коробку ( короб) у спец.пакеті № WAR 1769665; два корпуси бойових ручних осколкових гранат оборонної дії типу Ф-1 та засоби підриву, упаковані в пакет» Експертна служба МВС України» № 5605083; навчально-тренувальну гранату ПІРО-5М, упаковану в пакет «Експертна служба МВС України» № 3612246, № 3612248 та № 3612247- передати на потреби Збройних Сил України;

- канабіс в перерахунку на висушену речовину масою 8,568г, стебла та основи гілок, масою 23,300 г. у спец.пакеті № WAR 1769663- знищити.

Вирок може бути оскаржений до Миколаївського апеляційного суду через Новобузький районний суд Миколаївської області шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення, з підстав, передбачених ст.394 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, захиснику та прокурору.

Суддя