Справа № 461/6995/24
Провадження № 1-кс/461/5243/24
У Х В А Л А
Іменем України
28.08.2024 року. м. Львів
Слідчий суддя Галицького районного суду м.Львова ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваної ОСОБА_4 , її захисника ОСОБА_5 , розглянувши клопотання старшого слідчого відділу розслідування злочинів у сфері господарської та службової діяльності слідчого управління Головного управління Національної поліції у Львівській області ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно -
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Підгайчики, громадянці України, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України,-
В обґрунтування заявленого клопотання покликається на те, що підозрювана ОСОБА_4 , може переховуватись від органу досудового розслідування та/або суду, оскільки санкція інкримінованого ОСОБА_4 , злочину передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до дев`яти років, а тому у випадку визнання ОСОБА_4 , винною у вчиненні злочину, їй загрожує реальний термін ув`язнення, а відтак з метою уникнення покарання остання може переховуватися від слідства та суду, в тому числі шляхом виїзду за межі України або на тимчасово окуповану територію. Підозрювана ОСОБА_4 , може незаконно впливати на свідків, підозрюваних та інших учасників у даному кримінальному провадженні шляхом їх переконання та залякування, з метою надання ними неправдивих показань, які б виправдовували їй у вчиненні інкримінованого злочину, що підтверджується, зокрема, характером і способом вчинення кримінального правопорушення, що інкримінується підозрюваному. Також треба врахувати ту обставину, що на даний час в рамках кримінального провадження не допитано усіх свідків, показання яких будуть мати важливе значення для встановлення усіх обставин вчинення кримінального правопорушення, а також не встановлено усіх осіб, які можуть бути причетними до вчинення злочину. Відповідно, ОСОБА_4 , може намагатись вплинути на таких осіб з метою надання показань, які б виправдовували її у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, а також узгоджувати з ними свої показання та створювати штучні докази непричетності до вчинення злочинів. ОСОБА_4 , може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчинити інші кримінальні правопорушення. Цей ризик обґрунтовується тим, що для закінчення досудового розслідування та прийняття остаточного рішення у даному кримінальному провадженні необхідно провести низку слідчих (розшукових) та процесуальних дій, у зв`язку із чим, ОСОБА_4 , може перешкоджати їх проведенню, зокрема, може негативно впливати на хід досудового розслідування, узгоджувати свої показання з показаннями свідків, які ще не допитані в ході досудового розслідування, давати цим особам поради з врахуванням відомих їй обставин справи, схиляти їх до дачі завідомо неправдивих показань в ході досудового розслідування з метою створення собі штучного алібі щодо її непричетності до вчинення інкримінованого їй кримінального правопорушення, тим самим перешкоджати кримінальному провадженню.
Прокурор у судовому засіданні подане клопотання підтримав, просив таке задовольнити та зазначив, що ризики є обґрунтованими і процесуально мотивованими.
Підозрювана ОСОБА_4 та її захисник ОСОБА_8 у судовому засіданні проти клопотання заперечили. Зокрема зазначили, що наявність ризиків передбачених ч.1 ст. 177 КПК України стороною обвинувачення не доведена. Крім того, сторона захисту зазначила, що ОСОБА_4 є особою з міцними соціальними зв`язками, є особою пенсійного віку, раніше до кримінальної відповідальності не притягувалась, позитивно характеризується за місцем проживання. Просили обрати запобіжний захід у виді особистого зобов`язання.
Заслухавши пояснення сторін кримінального провадження, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов до наступного висновку.
Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 будучи медичною сестрою-господинею 4 лікарні КНП «Львівське територіальне медичне об`єднання» «Клінічна лікарня планового лікування, реабілітації та паліативної допомоги», діючи за попередньою змовою із ОСОБА_9 та іншими невстановленими на даний час особами, всупереч вимог Законів України «Про військовий обов`язок і військову службу», «Про мобілізаційну підготовку і мобілізацію», «Про правовий режим воєнного стану», Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» № 64/2022 від 24.02.2022, усвідомлюючи, що виїзд за межі країни громадян України чоловічої статі віком від 18 до 60 років забороняється, діючи з прямим умислом на сприяння незаконного переправлення ОСОБА_10 через Державний кордон України, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, 18.02.2024 приблизно о 14:50 год., перебуваючи на сходовій клітці 9 поверху будинку, що за адресою а саме: АДРЕСА_2 , одержала від ОСОБА_10 частину грошових коштів в розмірі 1 000 доларів США, що згідно офіційного курсу Національного банку України станом на 20.08.2024 становить 37 948 грн та 4 000 гривень, та в подальшому, 26.08.2024, приблизно о 18:30 год, перебуваючи в кафе « ІНФОРМАЦІЯ_2 » за адресою: АДРЕСА_2 , одержала від ОСОБА_10 грошові кошти в сумі 20 000 доларів США, що згідно офіційного курсу Національного банку України станом на 26.08.2024 становить 824 400 грн, за сприяння незаконного переправлення ОСОБА_10 через державний кордон України до країн Європейського Союзу, шляхом надання порад та вказівок які дадуть змогу виїхати за межі України та мало місце за наступних обставин.
Так, Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» (надалі- Указ Президента), у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року введено воєнний стан в Україні, який діє по даний час.
Статтею 33 Конституції України встановлено, що кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.
Пунктом 3 Указу Президента України визначено, що у зв`язку із введенням в Україні воєнного стану тимчасово, на період дії правового режиму воєнного стану, можуть обмежуватися конституційні права і свободи людини і громадянина, передбачені статтями 30-34, 38, 39, 41-44, 53 Конституції України, а також вводитися тимчасові обмеження прав і законних інтересів юридичних осіб в межах та обсязі, що необхідні для забезпечення можливості запровадження та здійснення заходів правового режиму воєнного стану, які передбачені частиною 1 статті 8 Закону України «Про правовий режим воєнного стану».
Статтею 2 Закону України «Про військову службу та військовий обов`язок» визначено, що військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності.
Відповідно до ст. 6 Закону України «Про Державну прикордонну службу України», Державна прикордонна служба України є правоохоронним органом спеціального призначення.
Постановою Кабінету Міністрів України № 615 від 20.05.2022, передбачено, що у разі введення в Україні воєнного стану пропуск водіїв, що здійснюють перевезення медичних вантажів, вантажів гуманітарної допомоги автомобільними транспортними засобами для потреб Збройних Сил, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також населення України, через державний кордон здійснюється уповноваженими службовими особами Держприкордонслужби за наявності відповідних рішень про виїзд за межі України, виконання правил перетину державного кордону України та за наявності інформації про особу у відповідній інформаційній системі, адміністратором якої є Укртрансбезпека.
Знаючи, що згідно абзацу 1 п. 2-1 постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Правил перетинання державного кордону громадянами України» №57 від 27.01.1995, у разі введення на території України надзвичайного або воєнного стану перетинати державний кордон мають право особи з інвалідністю за наявності посвідчення, яке підтверджує відповідний статус, або пенсійного посвідчення чи посвідчення, що підтверджує призначення соціальної допомоги відповідно до Законів України Про державну соціальну допомогу особам з інвалідністю з дитинства та дітям з інвалідністю, Про державну соціальну допомогу особам, які не мають права на пенсію, та особам з інвалідністю, в яких зазначено групу та причину інвалідності, або довідки для отримання пільг особами з інвалідністю, які не мають права на пенсію чи соціальну допомогу, за формою, затвердженою Мінсоцполітики (далі - документи, що підтверджують інвалідність) вирішила сприяти його виїзду через державний кордон України за грошову винагороду.
Так, ОСОБА_4 14.02.2024 приблизно о 11:00 год, перебуваючи в приміщенні КНП «Львівське територіальне медичне об`єднання» «Клінічна лікарня планового лікування, реабілітації та паліативної допомоги», що розташоване за адресою: АДРЕСА_3 , під час розмови із ОСОБА_10 , який звернувся до неї з метою отримання медичної допомоги, запропонувала останньому своє сприяння в незаконному переправленні його через державний кордон України.
Разом з тим, ОСОБА_4 розуміючи, що організувати перетин ОСОБА_10 державного кордону України та оформити для цього необхідні медичні документи, уникнувши викриття її злочинної діяльності можливо лише після залучення до вчинення злочину інших осіб, перебуваючи із ними у довірливих особистих та службових відносинах, вступила з ними у злочинну змову, згідно з якою останні повинні були підготувати необхідні медичні документи ОСОБА_10 для направлення останнього на проходження медико-соціальної експертизи з метою отримання відповідної групи інвалідності, яка наддасть змогу на законних підставах перетнути ОСОБА_10 державний кордон України.
15.02.2024 ОСОБА_4 під час телефонної розмови із ОСОБА_10 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, діючи із прямим умислом, з корисливих мотивів, за попередньою змовою із невстановленими особами, повідомила останньому про можливість посприяти йому у незаконному перетині державного кордону України шляхом виготовлення останньому медичних документів, які стануть підставою для отримання ним групи інвалідності без фактичної наявності підстав та медичних показань для її отримання які наддадуть йому права безперешкодного перетину державного кордону України, як особи з інвалідністю, за грошову винагороду в сумі 1 000 доларів США та 4 000 гривень.
У подальшому, 18.02.2024 приблизно о 14:50 год., ОСОБА_4 реалізовуючи злочинний умисел на одержання від ОСОБА_10 частини суми обумовлених грошових коштів, а також документів у відповідності до яких, вона буде вносити неправдиві відомості до медичних документів, ОСОБА_4 , перебуваючи на сходовій клітці 9 поверху будинку, що за адресою а саме: АДРЕСА_2 , одержала від ОСОБА_10 частину грошових коштів за свої послуги в розмірі 1 000 доларів США та 4 000 гривень та копію паспорта ОСОБА_10 .
Надалі, 06.08.2024, приблизно о 15:46 год., ОСОБА_4 перебуваючи в невстановленому місці, в ході телефонної розмови із ОСОБА_9 запропонувала останній сприяти в незаконному перетину ОСОБА_10 через державний кордон України, на що ОСОБА_9 погодилась та повідомила, що за грошові кошти в розмірі 20 000 доларів США готова організувати незаконний перетин ОСОБА_10 державного кордону України.
Після чого, 06.08.2024, приблизно о 18:40 год., ОСОБА_4 , за попередньою змовою із ОСОБА_9 та іншими невстановленими на даний час особами, перебуваючи на сходовій клітці 9 поверху будинку, що за адресою : АДРЕСА_2 , в ході особистої зустрічі з ОСОБА_10 , повідомила останньому, що виготовлення медичних документів, що стануть підставою для перетину ним державного кордону України займе тривалий термін та необхідність оновлення даних в ІНФОРМАЦІЯ_3 , а тому запропонувала ОСОБА_10 інший спосіб незаконного перетину ним державного кордону України за грошові кошти в сумі 20 000 доларів США.
Завершуючи свій злочинний умисел, 26.08.2024 приблизно о 18:30 год, ОСОБА_4 за попередньою змовою із ОСОБА_9 та іншими невстановленими на даний час особами, реалізовуючи спільний злочинний умисел на незаконний перетин ОСОБА_10 державного кордону України, перебуваючи в кафе « ІНФОРМАЦІЯ_2 » за адресою: АДРЕСА_2 , підтвердили дійсність своїх намірів на вчинення дій, щодо сприяння ОСОБА_10 в незаконному перетину державного кордону України, шляхом надання порад і вказівок а саме: повідомили перелік необхідних документів для перетину державного кордону України в межах пункту пропуску Державної прикордонної служби України, зазначили маршрут та місце проживання ОСОБА_10 перед виїздом з території України та наголосили, що перетин кордону буде відбуватися на пункті пропуску прикордонної служби в Закарпатській або Львівської області за що одержали від ОСОБА_10 грошові кошти в сумі 20 000 доларів США, що згідно офіційного курсу Національного банку України станом на 26.08.2024 становить 824 400 грн, за сприяння в незаконному переправленні ОСОБА_10 через державний кордон України, після чого протиправна діяльність ОСОБА_4 та ОСОБА_9 , з незалежних від них причин була припинена правоохоронними органами.
Таким чином, ОСОБА_4 підозрюється у сприянні в незаконному переправленню особи через державний кордон України, шляхом надання порад та вказівок, вчиненому з корисливих мотивів, за попередньою змовою групою осіб, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.
27.08.2024, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 народженняповідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України, зокрема у вчиненні тяжкого злочину, санкція якого передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до дев`яти років з конфіскацією майна.
Обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме:
- рапортом про виявлення кримінального правопорушення від 13.10.2023;
- протоколами допиту свідка ОСОБА_10 від 16.02.2024 та 15.08.2024;
- протоколом затримання ОСОБА_4 в порядку ст.208 КПК України;
- матеріалами проведення негласних слідчих (розшукових) дій, розсекречення яких на даний час триває;
- іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.
Стороною обвинувачення дотримано вимогу розумної підозри, оскільки наявні на даний час докази у кримінальному провадженні свідчать про об`єктивний зв`язок підозрюваної ОСОБА_4 із вчиненням кримінального правопорушення, тобто виправдовують необхідність подальшого розслідування у цьому кримінальному провадженні з метою дотримання імперативних завдань кримінального провадження, визначених ст. 2 КПК України.
У відповідності до ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Статтею 177 КПК України передбачено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
При оцінці обставин, передбачених ст. 178 КПК України, слідчий суддя приходить до переконання, що: наявні докази вчинення підозрюваною інкримінованого їй кримінального правопорушення є вагомими та допустимими, отриманими у встановленому КПК України порядку; у разі визнання ОСОБА_9 , винною у вчинені інкримінованого їй кримінального правопорушення останній загрожує покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до дев`яти років з конфіскацією майна; вік та стан здоров`я підозрюваної дозволяє застосування щодо неї запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Оцінюючи особу підозрюваної та інкримінований їй злочин, слідчий суддя приходить до переконання в наявності передбачених ст.177 КПК України підстав для застосування щодо неї запобіжного заходу, з огляду на наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення та ризиків, а саме підозрювана ОСОБА_4 , може переховуватись від органу досудового розслідування та/або суду, оскільки санкція інкримінованого ОСОБА_4 , злочину передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до дев`яти років, а тому у випадку визнання ОСОБА_4 , винною у вчиненні злочину, їй загрожує реальний термін ув`язнення, а відтак з метою уникнення покарання остання може переховуватися від слідства та суду, в тому числі шляхом виїзду за межі України або на тимчасово окуповану територію. Підозрювана ОСОБА_4 , може незаконно впливати на свідків, підозрюваних та інших учасників у даному кримінальному провадженні шляхом їх переконання та залякування, з метою надання ними неправдивих показань, які б виправдовували їй у вчиненні інкримінованого злочину, що підтверджується, зокрема, характером і способом вчинення кримінального правопорушення, що інкримінується підозрюваному. Також треба врахувати ту обставину, що на даний час в рамках кримінального провадження не допитано усіх свідків, показання яких будуть мати важливе значення для встановлення усіх обставин вчинення кримінального правопорушення, а також не встановлено усіх осіб, які можуть бути причетними до вчинення злочину. Відповідно, ОСОБА_4 , може намагатись вплинути на таких осіб з метою надання показань, які б виправдовували її у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, а також узгоджувати з ними свої показання та створювати штучні докази непричетності до вчинення злочинів. ОСОБА_4 , може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчинити інші кримінальні правопорушення. Цей ризик обґрунтовується тим, що для закінчення досудового розслідування та прийняття остаточного рішення у даному кримінальному провадженні необхідно провести низку слідчих (розшукових) та процесуальних дій, у зв`язку із чим, ОСОБА_4 , може перешкоджати їх проведенню, зокрема, може негативно впливати на хід досудового розслідування, узгоджувати свої показання з показаннями свідків, які ще не допитані в ході досудового розслідування, давати цим особам поради з врахуванням відомих їй обставин справи, схиляти їх до дачі завідомо неправдивих показань в ході досудового розслідування з метою створення собі штучного алібі щодо її непричетності до вчинення інкримінованого їй кримінального правопорушення, тим самим перешкоджати кримінальному провадженню.
Так, при вирішенні питання про застосування щодо підозрюваної ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя враховує характер вчиненого кримінального правопорушення, особу підозрюваної, яка є особою пенсійного віку, має міцні соціальні зв`язки. Разом з тим, суд вважає, що існують обставини, які свідчать про обґрунтовану підозру у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, про достатність підстав вважати, що існує ризик, передбачений статтею 177 цього Кодексу, про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику, зазначеним у клопотанні.
При цьому, враховуючи тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, обставини та спосіб вчинення злочину підозрюваним, наявність вищевказаного ризику, передбаченого, статтею 177 цього Кодексу, суд не вбачає підстав застосувати більш м`який запобіжний захід. За вказаних обставин, підозрюваному необхідно обрати запобіжний захід у виді тримання під вартою.
Таким чином, застосування до ОСОБА_9 більш м`якого запобіжного заходу не може запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.
Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя також враховує вимоги п.п.3 і 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого (підозрюваного) від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це необхідно робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.
Відповідно до абз.1 ч.3 ст.183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатній для забезпечення підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом.
Згідно п. 3 ч. 5 ст. 182 КПК України, розмір застави визначається у таких межах: щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Таким чином, на підставі ч.3 ст.183 КПК України, слідчий суддя дійшов висновку про необхідність визначення розміру застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваною ОСОБА_4 покладених на неї обов`язків.
Враховуючи особу підозрюваного, а також те, що розмір застави повинен достатньо мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього, приходжу до висновку, що необхідним для забезпечення виконання підозрюваною ОСОБА_4 покладених на неї КПК України обов`язків, слід обрати розмір застави - 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 242 240,00 гривень, яка буде достатньою для забезпечення виконання підозрюваною обов`язків, передбачених КПК України.
Абзацом 2 ч.3 ст.183 КПК України встановлено, що в ухвалі судді зазначаються, які обов`язки з передбачених ст.194 цього Кодексу будуть покладені на підозрюваного, обвинуваченого у разі внесення застави, наслідки їх невиконання.
На підставі вказаного, вважаю необхідним визначити, передбачені ст.194 КПК України, обов`язки підозрюваній ОСОБА_4 у випадку внесення нею або іншою фізичною чи юридичною особою (заставодавцем) визначеної цією ухвалою застави.
Керуючись ст.ст.176-178, 181, 193, 194, 201 КПК України, слідчий суддя,-
клопотання задоволити частково.
Застосувати щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у виді тримання під вартою, з утриманням її у ДУ «Львівська установа виконання покарань №19».
Строк дії ухвали становить шістдесят днів, тобто до 26.10.2024 року включно.
Визначити заставу у вигляді 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 242 240,00 гривень, яка буде достатньою для забезпечення виконання підозрюваною обов`язків, передбачених КПК України
Встановити підозрюваній ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у випадку внесення застави, наступні обов`язки строком на два місяці з моменту внесення такої:
1)прибувати до слідчого, прокурора в провадженні якого перебуватиме дане кримінальне провадження, слідчого судді або суду за першим викликом;
2)цілодобово не залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора в провадженні якого перебуватиме дане кримінальне провадження, слідчого судді або суду;
3)повідомляти слідчого, прокурора в провадженні якого перебуватиме дане кримінальне провадження, слідчого суддю або суд про зміну свого місця проживання;
4)утримуватися від спілкування із підозрюваною ОСОБА_9 , а також свідками у кримінальному провадженні;
5)здати на зберігання до Головного управління ДМС у Львівській області, що знаходиться за адресою: м. Львів, вул. Січових Стрільців, 11 свій паспорт (паспорти) громадянки України для виїзду за кордон та інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
Роз`яснити підозрюваній ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що у випадку невиконання вищезазначених обов`язків та в подальшому розгляду питання про застосування до неї запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, на підставі п.3 ч.4 ст.183 КПК України, слідчий суддя матиме право не визначати розмір застави.
Контроль за виконанням даної ухвали покласти на старшого слідчого відділу розслідування злочинів у сфері господарської та службової діяльності слідчого управління Головного управління Національної поліції у Львівській області ОСОБА_6 .
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а особою, яка перебуває під вартою протягом п`яти днів з моменту вручення їй копії судового рішення.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Повний текст ухвали виготовлений 28.08.2024 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1