В И Р О К

Іменем України

08 листопада 2024 року м. Житомир

Житомирський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №20000101 по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Червоне, Немирівського району Вінницької області, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, на утриманні неповнолітніх дітей не має, працюючого у ТОВ «Житомирський щебзавод» на посаді слюсаря автотранспортних засобів, мешканця АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Формулювання обвинувачення, яке висунуте ОСОБА_4 та визнане судом доведеним

Рішенням Житомирського районного суду Житомирської області від 08.09.2021 у цивільній справі №278/1298/21, яке 11.10.2021 набрало законної сили, задоволено позовну заяву ОСОБА_7 , ОСОБА_6 та зобов`язано ОСОБА_4 не чинити перешкоди у користуванні квартирою АДРЕСА_2 , а також надати позивачам по одному комплекту ключів від вхідних дверей зазначеної квартири.

Водночас у ОСОБА_4 , якому було достовірно відомо про згадане рішення, у невстановлений досудовим розслідуванням день та час, але не раніше ніж 11 жовтня 2021 року виник протиправний умисел, спрямований на умисне невиконання вищевказаного рішення.

Реалізуючи свій протиправний умисел, починаючи з 11 жовтня 2021 року по теперішній час на неодноразові усні вимоги ОСОБА_7 та ОСОБА_6 щодо усунення перешкод у здійсненні права користування спірною квартирою та надання їм по одному комплекту ключів від вхідних дверей цієї квартири, маючи реальну можливість для виконання даного рішення, вказані вимоги не виконав, продовжуючи перешкоджати їм у здійсненні права користування майном, не допускаючи їх всередину приміщення квартири та не надаючи їм ключів від її вхідних дверей.

Отже, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України, як умисне невиконання рішення суду, яке набрало законної сили.

Пояснення учасників кримінального провадження

Обвинувачений фактично визнав, що не виконує рішення суду, однак пояснив, що не може надати потерпілим ключі від квартири АДРЕСА_2 та доступ до цього житла, бо квартира складається з однієї кімнати і поділити її в натурі неможливо, а жити з колишньою дружиною не може, бо перебуває з нею у неприязних відносинах. У доньки є своє житло, а в нього, окрім цієї квартири, яку він отримав у 1994 році від СГ «Агрополісся», іншого житла немає. Водночас повідомив, що дане рішення до апеляційного суду не оскаржував.

Потерпіла ОСОБА_6 пояснила, що з обвинуваченим перебуває у неприязних відносинах через невиконання ним рішення суду, а саме він перешкоджає їй у доступі до квартири, третьою частиною якої вона володіє, а також не надає дублікат ключів від цього житла. Коли вона приходила до будинку, то обвинувачений і його дружина закрили хвіртки та двері і перешкоджали їй потрапити до квартири. Вона разом зі своїм адвокатом приїздили до обвинуваченого, показували рішення суду, але він уникав спілкування з ними.

Потерпіла ОСОБА_7 пояснила, що прожила у шлюбі з ОСОБА_4 25 років. Після того як він знайшов собі іншу дружину розлучились. Вона має частку у квартирі АДРЕСА_2 , однак обвинувачений чинить перешкоди, змінив у дверях замки і не допускає її до житла. Після того як обвинувачений не захотів добровільно виконати рішення суду, вона звернулась з виконавчим листом до виконавчої служби для примусового виконання рішення, однак до цього дня ОСОБА_4 продовжує чинити їй перешкоди у доступі до житла та не надає дублікат ключів.

Свідок ОСОБА_8 пояснив, що потерпілим надавав адвокатські послуги. У жовтні 2021 року приїжджав до будинку АДРЕСА_3 з метою виконання обвинуваченим рішення суду, однак останній повідомив, що знає про таке рішення та виконувати його не збирається. Після такої розмови він отримав у суді виконавчі листи та пред`явив їх до виконавчої служби для примусового виконання.

Свідок ОСОБА_9 пояснив, що у нього на виконанні перебували виконавчі листи №278/1298/21 видані 29.04.2022 з приводу виконання рішення Житомирського районного суду від 08.09.2021, яким ОСОБА_4 зобов`язано не чинити перешкоди ОСОБА_7 і ОСОБА_6 у здійсненні ними права користування квартирою АДРЕСА_2 , а також надати останнім ключі від цієї квартири. Під час виконавчого провадження було зафіксовано факт невиконання ОСОБА_4 цього рішення без поважних причин, у зв`язку з чим були винесені постанови про притягнення його до адміністративної відповідальності та призначене адміністративне стягнення у виді штрафу, а також неодноразово направлялись вимоги про виконання рішення та попередження про кримінальну відповідальність за ухилення від його виконання. Оскільки рішення виконано не було він скерував матеріали до органу досудового розслідування для перевірки щодо наявності у діях ОСОБА_4 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України.

Свідок ОСОБА_10 (дружина обвинуваченого) підтвердила, що ОСОБА_4 не виконує рішення суду. Також пояснила, що ОСОБА_4 дане рішення в апеляційному суді не оскаржував.

Свідки ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , які є сусідами обвинуваченого, підтвердили, що він та його дружина ОСОБА_10 не допускали потерпілих до квартири.

Докази, які підтверджують висунуте ОСОБА_4 обвинувачення

Вина обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, окрім показань потерпілих та свідків, також доводиться дослідженими судом письмовими доказами.

Рішенням Житомирського районного суду Житомирської області від 08.09.2021, яке 11.10.2021 набрало законної сили, у цивільній справі №278/1298/21 зобов`язано ОСОБА_4 не чинити перешкоди ОСОБА_7 і ОСОБА_6 у здійсненні права користування квартирою АДРЕСА_2 , а також надати останнім по одному комплекту ключів від вхідних дверей зазначеної квартири (а.к.п. 120).

У зв`язку з невиконанням ОСОБА_4 вказаного рішення адвокат ОСОБА_8 в інтересах ОСОБА_7 , ОСОБА_6 звернувся до Житомирського відділу державної виконавчої служби у Житомирському районі із заявами про прийняття виконавчих листів №278/1298/21 виданих 29.04.2022 Житомирським районним судом Житомирської області для примусового виконання (а.к.п. 93-94, 107-108).

За вказаними виконавчими листами 14.07.2022 державний виконавець ОСОБА_9 відкрив виконавчі провадження №69332656, №69332728 та направив ОСОБА_4 постанови, якими зобов`язав останнього протягом 10 робочих днів виконати вищезазначене рішення суду (а.к.п. 96, 110).

Протоколом огляду предметів від 28.09.2023 оглянуто матеріали виконавчих проваджень №69332656, №69332728 з яких вбачається, що ОСОБА_4 у встановлений виконавцем строк без поважних причин не виконує рішення суду, а тому 01.03.2023 та 16.03.2023 його притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено штраф, відповідно 1700 грн і 3400 грн, а також направлено вимоги й попередження про притягнення його до кримінальної відповідальності у разі невиконання згаданого рішення (а.к.п. 98-106, 112-118, 128-181).

Під час огляду місця події 21.07.2023 було встановлено, що ОСОБА_4 було відомо про рішення Житомирського районного суду від 08.09.2021 (а.к.п. 124-127).

Окрім того, обізнаність ОСОБА_4 з рішенням суду від 08.09.2021, яке він не виконав, також доводиться протоколом огляду його мобільного телефону «Redmi 9A», де у додатку «Дія» міститься інформація про виконавче провадження №69332668 (а.к.п. 188-193).

З оглянутого 04.10.2023 технічного паспорта вбачається, що квартира АДРЕСА_2 складається з однієї жилої кімнати, площею 14,7 кв.м та підсобної площі 24,2 кв.м. Вказане житло належить на праві приватної спільної (сумісної) власності ОСОБА_4 , ОСОБА_7 та ОСОБА_14 (а.к.п. 194-198).

З ксерокопій паспортів громадян України вбачається, що потерпілі ОСОБА_6 та ОСОБА_7 зареєстровані у квартирі АДРЕСА_2 (а.к.п. 122-123).

Водночас під час огляду квартири АДРЕСА_2 встановлено, що вона складається з двох жилих кімнат, кухні та веранди (а.к.п. 182-187).

У зв`язку з невиконанням ОСОБА_4 рішення Житомирського районного суду від 08.09.2021 в.о. начальника Житомирського відділу ДВС у Житомирському районі Житомирської області ОСОБА_15 звернулась до відділу поліції №1 Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області з повідомленням про вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення за умисне невиконання рішення суду (а.к.п. 90-92).

Висновки суду щодо доведеності вчинення ОСОБА_4 інкримінованого йому злочину та оцінка доказів сторони обвинувачення

За приписами ст. 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання.

Відповідно до ч. 2, 4 ст. 13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними та юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судових рішень має наслідком юридичну відповідальність, встановлену законом.

Об`єктивна сторона злочину, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України полягає, зокрема, в умисному невиконанні (ухилення від виконання) рішення суду, яке набрало законної сили.

Склад злочину за ч. 1 згаданої статті є формальним, бо його об`єктивна сторона вичерпується вчиненням діяння у виді невиконання судового акта і саме з цього моменту злочин визнається закінченим та набуває триваючого характеру.

Невиконання судового акта - це бездіяльність, що полягає у незастосуванні передбачених законом і судовим актом заходів, необхідних для його виконання, за умови, якщо суб`єкт був зобов`язаний і мав реальну можливість виконати судовий акт. Форми (способи) невиконання судового акта можуть бути різними, наприклад, пряма і відкрита відмова від його виконання, тобто висловлене в усній чи письмовій формі небажання його виконати. Невиконання може мати і завуальований характер, коли зобов`язана особа хоча відкрито і не відмовляється від виконання судового акта, але вживає певних зусиль, які фактично роблять неможливим його виконання (умисно не отримує пошту, не приймає державного виконавця, направляє документ не за адресою тощо).

В той же час обвинувачений ОСОБА_4 не заперечує невиконання ним рішення Житомирського районного суду від 08.09.2021, однак пояснює це тим, що немає можливості його виконати, бо квартира складається з однієї кімнати.

Факт умисного невиконання обвинуваченим рішення суду, окрім його фактичного визнання, також підтверджується показаннями потерпілих ОСОБА_7 , ОСОБА_6 про те, що обвинувачений чинить перешкоди та не пускає їх у квартиру АДРЕСА_2 , не надав їм дублікати ключів від вказаної квартири. Показання потерпілих узгоджуються з поясненнями свідків та матеріалами виконавчого провадження. Зокрема, свідок ОСОБА_10 , яка є дружиною обвинуваченого, підтвердила, що ОСОБА_4 відомо про рішення суду, яке він не виконує. Адвокат ОСОБА_8 та державний виконавець ОСОБА_9 також підтвердили невиконання обвинуваченим згаданого рішення, у зв`язку з чим, в межах виконавчого провадження, на останнього накладались штрафи.

Водночас для доведення умисного невиконання судового рішення має важливе значення з`ясування питання про наявність реальної можливості його виконати. Зокрема, відсутність реальної можливості виконати рішення суду виключає відповідальність за ст. 382 КК України. Для встановлення факту умисного невиконання достатньо підтвердити, що зобов`язана особа мала можливість хоча б частково виконати судове рішення, але без поважних причин не зробила цього.

Разом з тим, судом достовірно та беззаперечно встановлено, що обвинувачений мав реальну можливість виконати згадане рішення суду, принаймні надати потерпілим доступ до належної їм частки житла та можливість зробити дублікати ключів від цієї квартири, однак ОСОБА_4 умисно не виконував цих дій.

Крім цього, на ґрунтовність висунутого ОСОБА_4 обвинувачення вказують показання потерпілих та свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_12 і ОСОБА_13 , які є сусідами обвинуваченого, та відомості протоколу огляду місця події, з яких вбачається, що фактично вказана квартира АДРЕСА_4 складається з двох жилих кімнат, що, своє чергою, також підтверджує той факт, що обвинувачений мав реальну можливість виконати рішення, а саме надати дублікати ключів потерпілим та не чинити їм перешкоди у доступі до цієї квартири.

Суд зауважує, що обвинувачений ОСОБА_4 до початку кримінального провадження не скористався своїм правом на апеляційне оскарження згаданого рішення Житомирського районного суду, бо легковажно розраховував на те, що потерпілі не наполягатимуть на його виконані.

Таким чином, оцінивши всі зібрані докази у їх сукупності, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, дійшов висновку, що вина ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення доведена повністю, а тому кваліфікує його дії за ч. 1 ст. 382 КК України, як умисне невиконання рішення суду, яке набрало законної сили.

Мотиви призначення покарання

Призначаючи покарання, суд враховує ступінь тяжкості кримінального правопорушення, яке є нетяжким злочином та від якого тяжких наслідків не настало, особу обвинуваченого, який за місцем проживання характеризується позитивно, працевлаштований, має сім`ю, раніше не судимий.

Не залишає суд поза увагою правову позицію прокурора, який наполягав на призначенні ОСОБА_4 реального покарання у виді позбавлення волі, й думку потерпілої ОСОБА_6 , яка не наполягала на суворості покарання та просила призначити покарання не пов`язане з позбавленням волі, а також пом`якшуючі та обтяжуючі покарання обставини.

Обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченого судом не встановлено.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому є вчинення кримінального правопорушення щодо колишнього подружжя та іншої особи, з якою винний перебував у сімейних відносинах.

На підставі викладеного, враховуючи думку потерпілих, правову позицію прокурора, відсутність тяжких наслідків від вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення, а також вік ОСОБА_4 , умови його проживання, а саме те, що спірна квартира є його єдиним житлом, наявність неприязних відносин між обвинуваченим та потерпілою ОСОБА_7 , що й стало основною причиною невиконання ним рішення суду, а також наявність у потерпілої ОСОБА_6 власного житла, суд дійшов висновку, що обвинуваченому слід призначити покарання, необхідне й достатнє для його виправлення та запобігання нових злочинів у виді штрафу, передбаченого санкцією ст. 382 КК України.

Керуючись ст.ст. 373-376 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу розміром 600 (шістсот) неоподатковуваних мінімумів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) грн.

На вирок може бути подана апеляція до Житомирського апеляційного суду через Житомирський районний суд протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення вказаного строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо він не скасований, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Потерпілим, які не були присутніми у судовому засіданні, копія вироку надсилається не пізніше наступного дня після його ухвалення.

Суддя: