Провадження №: 1-кп/336/1174/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 листопада 2024 року місто Запоріжжя

Шевченківський районний суд міста Запоріжжя в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження № 00000907 від 17.06.2024 за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Запоріжжя, громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , у силу ст. 89 КК України раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України

ВСТАНОВИВ:

Згідно з обвинувальним актом 04 червня 2024 року, приблизно о 12 годині 20 хвилин, ОСОБА_4 , у період дії воєнного стану відповідно Указу Президента №64/2022 від 24.02,2022, продовженого на підставі указу Президента України № 49/2024 від 05.02.2024, знаходячись за адресою: АДРЕСА_2 , маючи прямий умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно- небезпечних наслідків, усвідомлюючи, що його дії носять таємний характер, з метою особистого збагачення, знаходячись в приміщенні вищезазначеної квартири шляхом вільного доступу, з жіночої сумки, яка знаходилась у коридорі даної квартири, скоїв крадіжку мобільного телефону марки «Realme C30s», IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 , в корпусі чорного кольору, вартість якого відповідно до висновку судово-товарознавчої експертизи № СЕ-19/108-24/11381-ТВ від 24.06.2024 року складає 2391 гривня 91 копійка, який на праві власності належить потерпілій ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, 07 червня 2024 року приблизно о 12 годині 00 хвилин, ОСОБА_4 попрямував до ринку «Анголенко» з метою збуту мобільного телефону марки «Realme C30s», IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 , в корпусі чорного кольору, де збув вищезазначений мобільний телефон за грошові кошти у розмірі 600 гривень 00 копійок, тим самим ОСОБА_4 розпорядився викраденим майном на власний розсуд., чим спричинив потерпіліх матеріальну шкоди на загальну суму 2319 гривня 91 коп.

Дії ОСОБА_7 кваліфіковані за ч. 4 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, в умовах воєнного стану.

В судовому засіданні захисник заявив клопотання, яке підтримав обвинувачений, про закриття кримінального провадження у зв`язку із втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Прокурор також підтримав дане клопотання.

Потерпіла в судове засідання не з`явилася, надавши заяву про розгляд кримінального провадження без її участі.

За загальним правилом, закріпленим у частині другій статті 4 КК України, злочинність, караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, який діяв на час його вчинення. Припинення законної сили кримінально-правової норми тягне неможливість її застосування до діянь, що передбачені чи передбачалися у КК України раніше як злочини і скоєні після втрати цією нормою чинності. Водночас у випадках, коли новий закон про кримінальну відповідальність покращує юридичне становище особи, він поширюється і на діяння, вчинені до набрання ним чинності, тобто застосовується принцип ретроактивності.

Відповідно до ст. 58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

За змістом ч. 1 ст. 5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що скасовує злочинність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18 липня 2024 року № 3886-IX (далі Закон №3886-ІХ), який набрав чинності 09.08.2024 року, встановлено, що дії щодо викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати у розмірі до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян є дрібною крадіжкою, за яку настає відповідальність за ст. 51 Кодексу України про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ч. 6 ст. 3 КК України, зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Таким чином, зміна розміру дрібного викрадення чужого майна з 0,2 неоподаткованих мінімумів доходів громадян (надалі НМ) до 2 НМ є зміною кримінального закону в частині кваліфікації кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 КК України, оскільки у тексті кримінального закону цей розмір не визначений і він вказаний в ст. 51 КУпАП.

Згідно з п. 5 підрозділу 1 розділу XX Податкового кодексу України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року.

Податкова соціальна пільга дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року.

Відповідно до Закону України "Про державний бюджет України на 2024 рік" у 2024 році установлено прожитковий мінімум для працездатних осіб станом на 01.01.2024 р. - 3028 грн.

Таким чином, внесені Законом №3886-ІХ зміни призвели до часткової декриміналізації діяння, і дія Закону має зворотну дію у часі, тому скасовує кримінальну відповідальність у разі заподіяння злочином меншої шкоди, ніж встановлено нормою закону.

Суд враховує правовий висновок, який зробила Об`єднана палата Касаційного кримінального суду Верховного Суду в постанові від 07 жовтня 2024 року у справі № 278/1566/21 (провадження № 51-2555кмо24), що зміна до ст. 51 КУпАП, яка стосується збільшення розміру коефіцієнта НМ для кваліфікації відповідних діянь як адміністративного правопорушення, є законом про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння для діянь, предметом посягання яких було майно на суму, що не перевищує 2 НМ. Визначення суми, яка дорівнює 2 НМ, здійснюється виходячи з розміру НМ, що діяв на час вчинення відповідного діяння.

Як зазначалося вище, згідно з обвинувальним актом обвинуваченому інкримінується вчинення в умовах воєнного стану крадіжки майна в розмірі 2391,91 грн і такі дії були кваліфіковані за ч. 4 ст. 185 КК України.

Пунктом 4-1 частини 1 статті 284 КПК України визначено, що кримінальне провадження закривається, якщо втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Оскільки Законом №3886-ІХ підвищилась межа вартості викраденого майна, з якої настає кримінальна відповідальність за крадіжку, то вказані обставини є підставою для закриття кримінального провадження за п.4-1 ч.1 ст.284 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст.479-2 Кримінального процесуального кодексу України суд здійснює судове провадження щодо діяння, кримінальна протиправність якого була встановлена законом, що втратив чинність, у загальному порядку, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Згідно з ч. 3 ст. 479-2 Кримінального процесуального кодексу України , якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, втратив чинність закон, яким встановлювалась кримінальна протиправність діяння, суд зупиняє судовий розгляд і запитує згоду обвинуваченого на закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 4-1 частини першої статті 284 цього Кодексу.

Суд закриває кримінальне провадження на цій підставі, якщо обвинувачений проти цього не заперечує.

Враховуючи позицію обвинуваченого, кримінальне провадження слід закрити на підставі за п.4-1 ч.1 ст.284 КПК України.

Згідно з обвинувальним актом запобіжний захід обвинуваченому не обирався.

Цивільний позов не заявлявся.

Судові витрати, пов`язані із проведення судової товарознавчої експертизи, які відповідно до обвинувального акту становлять 1135,92 грн., покладаються на державу.

Керуючись, ст. ст. 284, 314, 369-372, 479-2 КПК України, суд

УХАЛИВ:

Клопотання обвинуваченого та його захисника задовольнити.

Кримінальне провадження № 00000907 від 17.06.2024 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, закрити на підставі пункту 4-1 частини 1 статті 284 КПК України у зв`язку із втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Процесуальні витрати, пов`язані із залученням експерта, у розмірі 1135,92 грн. віднести на рахунок держави.

Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення через Шевченківський районний суд м. Запоріжжя.

Суддя: ОСОБА_1