ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Апеляційне провадження № 11-сс/818/920/24 Доповідач - ОСОБА_1
Справа № 613/1235/24 Слідчий суддя - ОСОБА_2
Категорія: у порядку КПК України
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 серпня 2024 року Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

головуючого - ОСОБА_1 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря - ОСОБА_5 ,

захисника - ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду в м. Харкові апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Богодухівського районного суду Харківської області від 02 серпня 2024 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному провадженні, внесеного до ЄРДР за № 0000759 від 27.12.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 307 КК України, -

в с т а н о в и в:

Ухвалою слідчого судді Богодухівського районного суду Харківської області від 02 серпня 2024 року задоволено клопотання слідчого та застосовано до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ «Харківський слідчий ізолятор» на строк 60 днів, тобто до 28 вересня 2024 року включно, визначено розмір застави - 40 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що дорівнює сумі 121 120 гривень, які можуть бути внесені, як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем). У випадку внесення застави, ОСОБА_7 підлягає звільненню з-під варти з покладенням обов`язків відповідно до частини 5 статті 194 КПК України: - прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, суду; - не відлучатись з населеного пункту, в якому він проживає без дозволу слідчого, прокурора, суду; - повідомляти слідчого, прокурора про зміну свого місця проживання та/ або місця роботи. Не погодившись з зазначеною ухвалою слідчого судді, захисник підозрюваного подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказану ухвалу та постановити нову, якою обрати до підозрюваного запобіжний захід не пов`язаний із триманням під вартою. Обгрунтовуючи вимоги апеляційної скарги, захисник вказує, що в обох випадках інкримінованих підозрюваному епізодів злочину, психотропна речовина передавалася одній і тій же особі - ОСОБА_8 . Вважає, що мала місце провокація злочину з боку правоохоронних органів. Захисник зазначає, що підозрюваний не заперечував передачу на його прохання ОСОБА_8 частину PVP солі. Підозрюваний має інвалідність, отримує відповідну пенсію, має неповнолітнього сина 2011 р.н., проживає зі співмешканкою ОСОБА_9 , яка також має неповнолітнього сина, який проживає разом з ними. Враховуючи, що ОСОБА_7 встановлено групу інвалідності, відсутня імовірність з боку підозрюваного будь-яким чином перешкодити досудовому розслідуванню чи судовому розгляду. Перебування підозрюваного в умовах ізоляції від суспільства може призвести до незворотних негативних наслідків для стану його здоров`я. Одночасно захисник зазначає, що визначений розмір застави є занадто великим для підозрюваного та його родини. Від ОСОБА_7 надійшла заява, в якій він просить зменшити йому розмір застави, враховуючи, що має інвалідність та незадовільний стан здоров`я. В заяві від 22.08.2024 ОСОБА_7 просить змінити йому запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт, у зв`язку із тим, що має погане самопочуття, необхідне спостереження у фтизіатра. Зазначає, що має матір похилого віку, яка працює, дружина працює, тому знаходячись вдома він би мав можливість виховувати дітей. Від прокурора ОСОБА_10 надійшла заява, в якій він просить проводити апеляційний розгляду без його участі, у зв`язку із зайнятістю в інших судових засіданнях. Заслухавши суддю-доповідача, пояснення захисника, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, перевіривши матеріали судового провадження, суд апеляційної інстанції приходить до наступного висновку. Відповідно до частини 1 статті 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченими статтею 177 цього Кодексу.

Згідно із статтею 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною 1 статті 177 КПК України.

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення, слідчий суддя, відповідно до статті 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, повинен враховувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховуватися від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки

Як вбачається із матеріалів судового провадження, СВ Богодухівського РВП ГУНП в Харківській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000759 від 27.12.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 307 КК України. 31.07.2024 ОСОБА_7 було затримано в порядку статті 208 КПК України та 01.08.2024 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 307 КК України.

Застосовуючи до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя, оцінюючи сукупність обставин, а саме: наданих органом досудового розслідування доказів на підтвердження наявності обґрунтованої підозри, достатніх підстав вважати, що існують ризики вчинення підозрюваним дій, передбачених пунктами 1, 3, 5 частини 1 статті 177 КПК України, дійшов мотивованого висновку про наявність підстав для задоволення клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та неможливість застосування більш м`яких запобіжних заходів, оскільки вони не забезпечать здійснення дієвого контролю за поведінкою підозрюваного та виконання ним процесуальних обов`язків на даному етапі досудового розслідування.

Суд апеляційної інстанції погоджується з такими висновками слідчого судді та вважає, що порядок розгляду слідчим суддею клопотання про застосування запобіжного заходу відповідає вимогам статей 193-194, 196 КПК України, пунктів 3, 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини та практиці Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Щодо посилання захисника на практику ЄСПЛ з приводу провокації злочину правоохоронними органами, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Згідно практики ЄСПЛ, який у рішенні в справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 р. встановив значення терміну «обґрунтована підозра» як таке, за якого існують факти чи інформація, що можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Згідно усталеної практики ЄСПЛ «обґрунтована підозра» існує тоді, коли факти, якими вона обґрунтовується, можна «розумно» вважати такими, що підпадають під опис одного з правопорушень, визначених у законі про кримінальну відповідальність. Тобто явно не може йтися про наявність «обґрунтованої підозри», якщо дії, у вчиненні яких підозрюється особа, не становлять кримінального правопорушення на момент учинення (рішення у справі «Wloch v. Poland», п.109). Відповідно до практики Європейського суду з прав людини вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення. Матеріали, долучені слідчим до клопотання, дають достатні підстави вважати, що підозра, повідомлена ОСОБА_7 є обгрунтованою. Питання щодо допустимості чи недопустимості доказів у кримінальному провадженні, наявності чи відсутності ознак провокації злочину має бути перевірене в ході судового розгляду кримінального провадження, у випадку звернення сторони обвинувачення до суду з обвинувальним актом. На даний час наведені захисником доводи не спростовують висновку слідчого судді щодо наявності обгрунтованої підозри.

Надаючи оцінку можливості вчинення підозрюваним дій, передбачених пунктами 1, 3, 5 частини 1 статті 177 КПК України, суд апеляційної інстанції приймає до уваги, що ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа, вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству.

Зокрема, ризик втечі має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування («Бекчиєв проти Молдови» §58).

Колегія суддів враховує тяжкість інкримінованого злочину, за вчинення якого, у випадку визнання ОСОБА_7 винуватим, може загрожувати покарання у виді позбавлення волі на строк від шести до десяти років з конфіскацією майна; дані, що характеризують особу підозрюваного, який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 307 КК України в період іспитового строку, визначеного вироком Дергачівського районного суду Харківської області від 19.03.2024, відповідно до характеристики селищного голови, ОСОБА_7 характеризується негативно. Наведені обставини об`єктивно вказують на неможливість застосування до підозрюваного іншого більш м`якого запобіжного заходу.

Сторона захисту посилається на наявність у підозрюваного міцних соціальних зв`язків, а саме: місця мешкання, власної неповнолітньої дитини, а також те, що підозрюваний проживає зі співмешканкою та її малолітнім сином.

Однак, на переконання колегії суддів, вказані обставини не спростовують можливості вчинення підозрюваним дій, передбачених пунктами 1, 3, 5 частини 1 статті 177 КПК України, з огляду на інші наведені дані, що характеризують особу підозрюваного.

Клопотання слідчого є обгрунтованим, наявність заявлених ним ризиків, передбачених частиною 1 статті 177 КПК України об`єктивно вбачається на початковому етапі досудового розслідування, у зв`язку із чим суд апеляційної інстанції погоджується з висновками слідчого судді щодо виду застосованого до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Саме такий запобіжний захід на даний час в повній мірі відповідає меті його застосування, якою є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігання спробам вчинити дії, передбачені частиною 1 статті 177 КПК України.

Приймаючи рішення щодо можливості визначення підозрюваному застави, слідчий суддя визначив заставу в розмірі 40 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що відповідає межам розміру застави, які передбачені пунктом 2 частини 5 статті 182 КПК України для тяжких злочинів. Суд апеляційної інстанції погоджується з таким рішенням суду та підстав для зменшення розміру застави не вбачається, враховуючи тяжкість злочину, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_7 , кількість інкримінованих йому епізодів злочинної діяльності. Колегія суддів вважає, що саме такий розмір застави здатний забезпечити дотримання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

Щодо посилань захисника та підозрюваного на незадовільний стан здоров`я ОСОБА_7 , суд апеляційної інстанції зазначає, що наявність захворювань, які унеможливлюють перебування підозрюваного в умовах СІЗО повинні підтверджуватися відповідними висновками судово-медичної експертизи. Відсутність належних доказів, які б підтверджували неможливість перебування ОСОБА_7 в умовах слідчого ізолятора, позбавляє суд апеляційної інстанції процесуальної можливості враховувати зазначені доводи, як підставу для скасування або зміни застосованого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, без їх підтвердження певними висновками експертів. Крім того, відповідно до статті 11 Закону України «Про попереднє ув`язнення» медичне обслуговування, а також лікувально-профілактична і протиепідемічна робота в місцях попереднього ув`язнення організуються і проводяться відповідно до законодавства про охорону здоров`я. Порядок надання ув`язненим медичної допомоги, використання з цією метою не підпорядкованих органам, що здійснюють попереднє ув`язнення, державних та комунальних закладів охорони здоров`я, залучення їх медичного персоналу та проведення медичних експертиз визначається Кабінетом Міністрів України. Тобто, особам які утримуються у слідчому ізоляторі забезпечується надання первинної лікувально-профілактичної допомоги, яка включає консультацію лікаря, діагностику і лікування основних найпоширеніших захворювань, травм та отруєнь, профілактичні заходи, направлення хворого ув`язненого чи засудженого для надання спеціалізованої допомоги. У зв`язку із наведеним, наявність довідки про встановлення групи інвалідності за загальним захворюванням з ураженням опорно-рухового апарату та ЦНС не є достатньою та безумовною обставиною для зміни запобіжного заходу, з тримання під вартою на домашній арешт. З огляду на встановлені судом апеляційної інстанції обставини, підстав для задоволення апеляційних вимог захисника не вбачається. Інших порушень кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді ухвалити законне та вмотивоване рішення, колегією суддів не встановлено.

Керуючись статтями 404, 405, 407, 418, 419, 422 КПК України, -

постановив:

Апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_6 - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Богодухівського районного суду Харківської області від 02 серпня 2024 року - залишити без змін. Ухвала суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги оскарженню в касаційному порядку не підлягає відповідно до частини 4 статті 424 КПК України.

Головуючий :

Судді: