ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 554/7465/24 Номер провадження 11-сс/814/554/24Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 вересня 2024 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду у складі:

головуючого - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з секретарем - ОСОБА_5

з участі прокурора - ОСОБА_6 ,

слідчого - ОСОБА_7

захисника - адвоката - ОСОБА_8 ,

підозрюваної - ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні №0000532 від 11.07.2024 відносно підозрюваного

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м.Москва, Московської області, російської федерації, громадянки України, із вищою освітою, не працюючої, розлученої, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 121 КК України

за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні - прокурора відділу Полтавської обласної прокуратури ОСОБА_10 на ухвалу слідчого судді Октябрського районного суду м.Полтави від 26 липня 2024 року,

встановила:

Цією ухвалою частково задоволено клопотання слідчої та застосовано до підозрюваної ОСОБА_9 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту строком на 60 днів, у межах строку досудового розслідування.

Покладено на підозрювану ОСОБА_9 такі обов`язки:

1) прибувати за кожною окремою вимогою слідчого та прокурора, суду у встановлений у вимозі час;

2) не залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 ;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання;

4) здати на зберігання слідчому свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

5) утримуватися від спілкування зі свідками та потерпілим у кримінальному провадженні, за виключенням як за ініціативою слідчого чи прокурора в їх присутності.

Досудовим розслідуванням встановлено, що на початку липня 2024 року, на ґрунті тривалих неприязних відносин у ОСОБА_9 , виник умисел, на заподіяння тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_11 .

Не маючи змоги заподіяти тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_11 самостійно, ОСОБА_9 , із метою реалізації свого злочинного умислу, вирішила замовити вказаний злочин іншій особі, тобто вчинити умисне тяжке тілесне ушкодження на замовлення.

Підшукуючи виконавців, ОСОБА_9 , 08.07.2024 у м. Полтаві Полтавської області зустрілася із особою, відомості про яку змінені на підставі Закону України «Про забезпечення безпеки осіб, які беруть участь у кримінальному судочинстві» на ОСОБА_12 (далі - ОСОБА_12 ), якому розповіла про свої наміри та запропонувала підшукати особу, яка, за грошову винагороду, здійснить тяжкі тілесні ушкодження ОСОБА_11

19.07.2024, близько 12:30, за адресою: АДРЕСА_2 , ОСОБА_9 зустрілася із ОСОБА_12 та особою, відомості про яку змінені на підставі Закону України «Про забезпечення безпеки осіб, які беруть участь у кримінальному судочинстві» на ОСОБА_13 (далі - ОСОБА_13 ). Під час зустрічі ОСОБА_12 рекомендував ОСОБА_9 ОСОБА_13 як особу, яка вирішить усі її питання щодо нанесення тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_11 .

У подальшому ОСОБА_12 покинув зазначене місце, залишивши ОСОБА_9 та ОСОБА_13 наодинці.

Під час розмови ОСОБА_9 розповіла ОСОБА_13 про свої злочинні наміри нанести ОСОБА_11 тяжкі тілесні ушкодження та надала при цьому фото останнього, а також інформацію про його адресу проживання та його спосіб життя. Окрім цього ОСОБА_9 детально розповіла про схему руху останнього, уточнюючи при цьому спосіб нанесення тяжких тілесних ушкоджень, а саме ОСОБА_9 повідомила, що ОСОБА_11 необхідно було викрасти біля будинку де мешкає останній, а саме за адресою: АДРЕСА_1 , забрати у останнього мобільний телефон, відвезти у безлюдне місце, де йому треба було нанести тяжкі тілесні ушкодження у вигляді залишення зору, при цьому здійснити це так щоб останній залишився живий. Окрім цього ОСОБА_9 не наголошувала на терміни виконання її замовлення.

При цьому ОСОБА_9 визначила розмір винагороди за нанесення тяжких тілесних ушкоджень, у вигляді залишення зору, ОСОБА_11 у сумі 500 доларів США, попередньо повідомивши, винагороду віддасть після підтвердження нанесення тяжких тілесних ушкоджень.

У подальшому працівниками правоохоронних органів імітоване нанесення тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_11 , у вигляді пошкодження органів зору.

У подальшому працівниками правоохоронних органів імітоване викрадення та нанесення тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_11 , у вигляді пошкодження очей, а ОСОБА_9 25.07.2024 за виконання замовлення передано грошові кошти в сумі 500 доларів США.

25.07.2024 р. слідчим за погодженням з прокурором згідно вимог ст. 276-278 КПК України, ОСОБА_9 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 121 КК України, а саме закінчений замах на умисне тяжке тілесне ушкодження вчинене на замовлення.

Слідчий суддя дійшов висновку, що в клопотанні наявні вагомі докази про причетність підозрюваної до вчинення злочину передбаченого ч.2 ст.15 ч.2 ст.121 КК України, знайшли своє підтвердження підстави та обставини, передбачені статтями 177, 178 КПК України. Між тим, слідчий суддя дійшла висновку, що у клопотанні слідчого в повному обсязі необґрунтована неможливість застосування більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, для запобігання встановлених ризиків та належної процесуальної поведінки підозрюваної.

Сам по собі характер інкримінованого підозрюваному кримінального правопорушення, на переконання слідчого судді, також не є підставою для застосування до неї найсуворішого запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу слідчого судді скасувати, у зв`язку з невідповідністю висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження та неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, постановити нову ухвалу, якою обрати щодо ОСОБА_9 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб без визначення розміру застави.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги вказує, що визнаючи наявність усіх ризиків, передбачених п.п. 1, 2, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, які знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, слідчим суддею недостатньо взято до уваги, що підозрювана ОСОБА_9 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 121 КК України, а саме закінчений замах на умисне тяжке тілесне ушкодження, вчинене на замовлення, за який законодавцем безальтернативно передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 7 до 10 років.

ОСОБА_9 офіційно не одружена, не має утриманців, не працевлаштована, що свідчить про слабкість її соціальних зв`язків. У разі застосування запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, ОСОБА_9 може залишити місце проживання, що унеможливить виконання процесуальних рішень та вона може свідомо уникати відповідальності за вчинене нею кримінальне правопорушення та переховуватись від органів досудового розслідування, суду.

Перебуваючи на волі, підозрювана може перешкодити встановленню істини у справі, впливати на свідків та потерпілого.

Органами досудового розслідування на даний час лише встановлюється повне коло осіб, причетних до вчинення вказаного кримінального правопорушення, а тому ризик знищення, сховання чи спотворення речей і документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення (п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України) мав бути визнаний за такий, що заслуговує на увагу суду.

Підозрювана ОСОБА_9 може перешкоджати кримінальному провадженню й іншим чином (п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України), а саме не виконувати покладені на неї процесуальні обов`язки, вчиняти спроби будь-якого іншого перешкоджання здійсненню кримінального провадження, ухилятися від виконання процесуальних рішень, у тому числі вироку суду, оскільки підозрювана є працездатною, має задовільний стан здоров`я, у трудових правовідносинах не перебуває, постійних джерел до існування не має.

Не взято до уваги обраний ОСОБА_9 спосіб спричинення тілесних ушкоджень - позбавлення зору особи, яка бачила неодноразово факти вчинення злочину з боку її сина.

На переконання прокурора, запобігти настанню ризиків, передбачених ст. 177 КПК України можна лише застосувавши до підозрюваної запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Заслухавши доповідача, прокурора, заперечення адвоката та підозрюваної щодо апеляційної скарги, які вказували про законність та обґрунтованість ухвали слідчого судді, та просили відмовити у задоволенні апеляційної скарги прокурора, перевіривши матеріали провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла такого висновку.

Колегія суддів не погоджується з вказаними висновками слідчого судді з наступних підстав.

Статтею 370 КПК України встановлено, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

При розгляді апеляційної скарги колегія суддів перевіряє дотримання слідчим суддею вимог ст.177, 178 КПК України і бере до уваги сукупність усіх чинників і обставин, передбачених зазначеними нормами кримінального процесуального закону.

Згідно з вимогами ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду; знищення, схову або спотворення будь-яких речей чи документів, що мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконного впливу на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчиняти інше кримінальне правопорушення або продовжити правопорушення, в якому підозрюється.

Відповідно до вимог ст.178 КПК України при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу (його продовження) враховується вагомість наявних доказів про вчинення кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує особі у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, наявність родини та утриманців; наявність постійного місця роботи, навчання; репутацію, майновий стан підозрюваного; наявність судимостей; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється особа; ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

З матеріалів цього провадження об`єктивно вбачається, що в повідомленні про підозру ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення за ознаками, передбаченого ч.2 ст.15 ч.2 ст.121 КК України, вказано зміст підозри та правову кваліфікацію кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється остання, із зазначенням статей (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_9 у вчиненні інкримінованого їй злочину, передбаченого ч.2 ст.15 ч.2 ст.121 КК України, підтверджується відомостями, які містяться у: показаннях свідків ОСОБА_12 та ОСОБА_13 наданих в ході проведення допиту 19.07.2024, відомостями у протоколах за результатами проведення негласних слідчих (розшукових) дій, протоколом допиту потерпілого ОСОБА_11 , даними протоколу добровільної видачі мобільного телефону, на якому знаходилися фотографії, на яких зображений чоловік, якого ОСОБА_9 замовила для спричинення йому тяжких тілесних ушкоджень та іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

Поряд з цим, прокурором у судовому засіданні в суді апеляційної інстанції поза розумним сумнівом доведено існування ризиків, а колегія суддів встановила та приймає до уваги наявність обставин, які дають достатні підстави вважати, що підозрювана може здійснити дії, передбачені п.п.1,3,4,5 ч.1ст.177 КПК України.

Так, ОСОБА_9 на даний час підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, а саме закінченого замаху на спричинення тяжкого тілесного ушкодження вчиненого на замовлення у спосіб пов`язаним із позбавленням зору потерпілого, за який передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 10 років, офіційно не працевлаштована, законних джерел для існування не має, не одружена, що в цілому свідчить про можливість підозрюваної переховуватися від органу досудового розслідування й суду з метою уникнення відповідальності за вчинене кримінальне правопорушення.

Окрім того, колегія суддів погоджується з доводами прокурора про наявність ризиків щодо незаконного впливу на потерпілого та свідків у кримінальному провадженні.

Так, ОСОБА_9 відомі потерпілий та свідки у кримінальному провадженні, у тому числі адреси місця проживання потерпілого та спосіб його життя.

А тому зміна показань потерпілого та свідків унеможливить дієвість проведення досудового розслідування.

Колегія суддів зауважує, що потерпілий відносно якого вчиняли злочин проживає в одному під`їзді з підозрюваною. Окрім того, з наявних матеріалів провадження вбачається, що підозрювана вчиняла дії спрямовані на замовлення вчинення аналогічного злочину, однак доведений він не був.

На переконання колегії суддів, наведене дає підстави стверджувати про наявність ризику вчинення ОСОБА_9 іншого кримінального правопорушення, оскільки підозрювана має схильність до антисоціальної поведінки у суспільстві та вчинення кримінальних правопорушень, у тому числі, поєднані із завданням фізичної шкоди життю та здоров`ю іншої людини.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу, що з метою досягнення дієвості цього провадження, на початковій стадії досудового розслідування, що зумовлює необхідність в проведенні низки слідчих та процесуальних дій, а також враховуючи інші фактичні обставини даного конкретного кримінального провадження, застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є необхідним та доцільним.

Наявність позитивної характеристики ОСОБА_9 за місцем проживання та незадовільний стан її здоров`я, не є переконливим доводом для можливості застосування більш м`якого запобіжного заходу - домашнього арешту, оскільки наведене не стримали її від протиправної поведінки та не зможе гарантувати, що вона не намагатиметься переховуватися від слідства та суду чи продовжувати вчиняти злочини.

З урахуванням фактичних обставин провадження та беручи до уваги те, що ОСОБА_9 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, яка утриманців не має, відсутність стійких соціальних зв`язків, колегія суддів приходить до висновку, що клопотання слідчого про застосування до ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню і вважає за необхідне застосувати до неї запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

З огляду на встановлене, за викладених у сукупності обставин, колегія суддів дійшла висновку, що саме запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в повній мірі відповідає меті його застосування - забезпеченню виконання підозрюваною покладних на неї процесуальних обов`язків та запобіганню спробам вчинити дії, передбачені частиною 1 статті 177 КПК України.

Крім того, при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, відповідно до ч.4 ст.183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені ст.ст.177, 178 КПК України, має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

Відповідно до положень ч.4 ст.183 КПК України, враховуючи, що інкримінований підозрюваній ОСОБА_9 злочин пов`язаний із застосуванням насильства, колегія суддів не визначає розмір застави, враховуючи встановлені підстави та обставини, передбачені ст.ст. 177, 178 КПК України.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку про задоволення апеляційної скарги прокурора, скасування ухвали слідчого судді та застосування до підозрюваної ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Керуючись ст. 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА :

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні - прокурора відділу Полтавської обласної прокуратури ОСОБА_10 задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Октябрського районного суду м.Полтави від 26 липня 2024 року скасувати.

Ухвалити нову ухвалу, якою клопотання старшого слідчого відділу СУ ГУНП в Полтавській області капітана поліції ОСОБА_7 задовольнити.

Застосувати щодо підозрюваної ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 запобіжний захід у виді тримання під вартою без визначення застави.

Строк дії ухвали встановити до 25 вересня 2024 року.

ОСОБА_9 взяти під варту із зали суду.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

Головуючий ОСОБА_2

Судді ОСОБА_3

ОСОБА_4