Справа № 464/7073/24
пр.№ 1-кс/464/1434/24
У Х В А Л А

18 жовтня 2024 року слідчий суддя Сихівського районного суду м.Львова ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Львові скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність посадових осіб відділу поліції №2 ЛРУП №2 ГУ НП у Львівській області, яка полягає у невнесенні відомостей до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань за його заявою від 15.10.2024,

в с т а н о в и в :

заявник ОСОБА_3 16.10.2024 звернувся до слідчого судді із скаргою на бездіяльність посадових осіб відділу поліції №2 ЛРУП №2 ГУ НП у Львівській області, яка полягає у невнесенні до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань (далі ЄРДР) відомостей про вчинення кримінального правопорушення за його заявою від 15.10.2024. Просить зобов`язати уповноважену особу відділу поліції №2 ЛРУП №2 ГУ НП у Львівській області на внесення відповідних відомостей до ЄРДР, невідкладно внести відомості до ЄРДР за його заявою від 15.10.2024.

В обґрунтування скарги покликається на те, що 15.10.2024 він подав до ВП №2 ЛРУП №2 ГУ НП у Львівській області заяву про вчинення кримінального правопорушення (злочину), яка була отримана канцелярією відділу. У зазначеній заяві він просив розпочати досудове розслідування за викладеними у ній фактами за ч.2 ст.397 КК України, залучити його як потерпілого до даного кримінального провадження, надавши йому відповідну пам`ятку про права та обов`язки, а також надати йому документ, який підтверджує внесення до ЄРДР відомостей, викладених у цій заяві про злочин. Разом з тим, уповноваженою особою відділу поліції не було виконано вимоги ст. 214 КПК України, а саме не внесено відомості в ЄРДР за його заявою, що свідчить про бездіяльність посадових осіб відділу поліції №2 ЛРУП №2 ГУ НП у Львівській області щодо внесення відомостей про вчинення кримінального правопорушення, що порушує положення Кримінального процесуального кодексу України.

Заявник ОСОБА_3 на розгляд скарги не з`явився, звернувся до слідчого судді із заявою про розгляд скарги за його відсутності, скаргу підтримав, просив таку задовольнити.

Уповноважений представник відділу поліції №2 ЛРУП №2 ГУНП у Львівській області на розгляд скарги не з`явився, належним чином повідомлявся про час та місце судового засідання, що відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України не є перешкодою для розгляду скарги.

Разом з тим, 17.10.2024 від заступника начальника СВ ВП №2 ЛРУП №2 ГУНП у Львівській області ОСОБА_4 надійшов лист, у якому зазначено таке. 15.10.2024 до ВП №2 ЛРУП № ГУНІ у Львівській області надійшло звернення ОСОБА_3 щодо вчинення відносно нього неправомірних дій. Дані відомості по зверненні ОСОБА_3 від 15.10.2024 зареєстровано в той же день в Журналі єдиного обліку заяв повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення та інші події ВП №2 ЛРУП №2 ГУНП у Львівській області за №22574. У зв`язку з відсутністю даних, які б вказували на наявність кримінального правопорушення, відомості до ЄРДР за зверненням ОСОБА_3 не вносились та відповідно до Інструкції про порядок ведення Єдиного обліку в органах поліції заяв і повідомлень про вчиненні кримінальні правопорушення та інші події, проведення перевірки доручено працівникам сектору превенції відділу поліції №2 ЛРУП №2 ГУНІ у Львівській області, якими розглянуто зазначену заяву на підставі Закону України «Про звернення громадян».

Відповідно до положень ч. 4 ст. 107 КПК України у зв`язку з неприбуттям у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, фіксування за допомогою технічних засобів не здійснюється.

Дослідивши матеріали скарги, приходжу до такого висновку.

Відповідно до ст. 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження у суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Саме у запроваджені механізму реального захисту громадянами своїх прав у суді полягає здійснення функцій правової держави та її утвердження як такої.

Можливість оскарження рішень, дій чи бездіяльності дізнавача, слідчого чи прокурора є одним з елементів судового контролю за стадією досудового розслідування кримінальних проваджень.

Так, відповідно до пункту 5 ч. 1 ст. 3 КПК України, досудове розслідування це стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і закінчується закриттям кримінального провадження або направленням до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КПК України під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Статтею 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності дізнавача, слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений ч. 1 ст. 303 КПК України.

Згідно з пунктом 1 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Вищезазначена бездіяльність виникає у зв`язку з невиконанням слідчим, дізнавачем чи прокурором передбаченого ч. 1 ст. 214 КПК України обов`язку внести відомості про вчинення кримінального правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, і таким чином розпочати проведення досудового розслідування за відповідними фактами.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 214 КПК України слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань. Досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

За змістом пункту 4 ч. 5 ст. 214 КПК України, до Єдиного реєстру досудових розслідувань, зокрема, має бути внесено короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела. При цьому, об`єктивними даними, які можуть свідчити про наявність ознак злочину є відомості, що підтверджують реальність конкретної події кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення).

Вказані положення ст. 214 КПК України перебувають у взаємозв`язку з ч. 1 ст. 2 КК України, згідно з якою підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом, і саме тому наявність фактичних даних, які вказують на ознаки складу злочину кримінального правопорушення, має бути критерієм внесення відповідних відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань та початку досудового розслідування.

Згідно з ч.1 ст. 11 КК України кримінальним правопорушенням є передбачене цим Кодексом суспільно небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом кримінального правопорушення.

Тобто, з врахуванням вищенаведеного, реєстрації в ЄРДР підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті з них, які містять відомості про кримінальне правопорушення (внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, передбачено положеннями ч.1 ст.214 КПК України, а прийняття і реєстрація заяв, передбачено положеннями ч.4 ст.214 КПК України).

Таким чином, з наведених вище норм вбачається, що обов`язок доведення підставності заявленої вимоги у даному випадку покладається на скаржника.

Саме такий механізм початку досудового розслідування надає кожній особі право заявляти про їх вчинення та очікувати, що за відповідними фактами буде розпочате розслідування, водночас забезпечує можливість здійснювати досудове розслідування виключно за фактами вчинення кримінальних правопорушень та захищає інших осіб від необґрунтованого кримінального переслідування та процесуального примусу.

Вказане узгоджується з правовими позиціями Верховного Суду, який у своїх постановах наголошує на такому.

Якщо не було події кримінального правопорушення або в діях особи немає складу кримінального правопорушення, то за таких обставин кримінальне провадження не може бути розпочато. А якщо через помилку чи з інших причин таке провадження було розпочато, то воно негайно має бути припинено і з позиції вимог правопорядку, і з огляду дотримання інтересів всіх учасників правовідносин (постанова Верховного Суду від 16.05.2019 року у справі № 761/20985/18).

У постанові Верховного Суду від 30.09.2021 року у справі № 556/450/18 зазначено, що слідчий, прокурор після прийняття та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, виходячи з їх змісту, має перевірити достатність даних, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, за наслідками чого ним приймається рішення про початок досудового розслідування шляхом внесення відповідних відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Таким чином, підставою початку досудового розслідування є не будь-які прийняті та зареєстровані заяви, повідомлення, а лише ті з них, з яких вбачаються вагомі обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, короткий виклад яких разом із прізвищем, ім`ям, по-батькові (найменуванням) потерпілого або заявника, серед іншого, вноситься до Єдиного реєстру досудових розслідувань» (постанова).

З урахуванням викладеного, бездіяльність, передбачена пунктом 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, може бути констатована лише у випадку, якщо відповідна заява чи повідомлення містять відомості саме про кримінальне правопорушення.

Відповідно до висновку Великої Палати Верховного Суду від 30 січня 2019 року у справі № 818/1526/18 у межах процедури оскарження бездіяльності слідчого щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви, слідчий суддя з`ясовує обставини та мотиви, з яких слідчий або прокурор дійшов висновку про відсутність підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, чим саме обґрунтоване невнесення відповідних відомостей до ЄРДР, та вирішує питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання слідчого або прокурора внести інформацію про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Як вбачається з матеріалів скарги, ОСОБА_3 15.10.2024 звернувся у ВП №2 ЛРУП №2 ГУНП у Львівській області із заявою про вчинення кримінального правопорушення, у якій просив внести відомості в ЄРДР та розпочати досудове розслідування за ч.2 ст.397 КК України.

В ході розгляду скарги встановлено, що відомості до ЄРДР не були внесені за заявою ОСОБА_3 від 15.10.2024, така була зареєстрована в ЖЕО за №22574 та розглянута відповідно до Закону України «Про звернення громадян».

Заявником ОСОБА_3 в скарзі не наведено обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення та не надано відомостей, що підтверджують реальність конкретної події кримінального правопорушення, зокрема щодо часу, місця та способу вчинення такого.

Таким чином, враховуючи наведене, приходжу до висновку, що у скарзі та долучених матеріалах відсутні відомості, які могли б об`єктивно свідчити про ймовірність вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 397 КК України. В ході розгляду скарги не встановлено будь-яких вагомих обставин, існування котрих обґрунтовує необхідність розпочати досудове розслідування за поданою заявою ОСОБА_3 про кримінальне правопорушення.

Відповідно до ст. 307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: скасування рішення слідчого, дізнавача чи прокурора; скасування повідомлення про підозру; зобов`язання припинити дію; зобов`язання вчинити певну дію; відмову у задоволенні скарги.

Із врахуванням наведеного, приходжу до висновку, що у задоволенні скарги слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 303, 306, 307, 376 КПК України,

п о с т а н о в и в :

у задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність посадових осіб відділу поліції №2 ЛРУП №2 ГУ НП у Львівській області, яка полягає у невнесенні відомостей до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань за його заявою від 15.10.2024, відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_5