Провадження № 1-кс/201/4610/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 жовтня 2024 року м. Дніпро

Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська у складі слідчого судді ОСОБА_1 за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши в залі Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська клопотання прокурора Старобільської окружної прокуратури Луганської області ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000055 від 19.03.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Прокурор звернувся до суду із погодженим прокурором клопотанням про арешт майна підозрюваної.

В обґрунтування заявленого клопотання посилався на те, що слідчим відділом 3 управління (з дислокацією у м. Сєвєродонецьк Луганської області) ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях проводиться досудове розслідування у кримінальному проваджені № 0000055, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19.03.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України.

Під час досудового розслідування кримінального провадження встановлено, що громадянка України, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 добровільно приєдналась до складу окупаційних структур російської федерації та у березні 2024 року зайняла посаду члена дільничної виборчої комісії т.зв. «Старобільського муніципального округу лнр», в якій забезпечує організацію проведення окупаційною адміністрацією російської федерації на території Старобільського району Луганської області т.зв. «виборів президента російської федерації».

15 серпня 2024 року в газеті «Урядовий кур`єр» № НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 ), яка являється засобом масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження, опубліковано оголошення із повісткою про виклик ОСОБА_4 , до СВ 3 управління (з дислокацією у АДРЕСА_2 (фактична адреса на період військового стану зазначена у повістці) на 19.08.2024 об 11 год., на 20.08.2024 об 11 год., на 21.08.2024 об 11 год., для вручення їй письмового повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, допиту як підозрюваної, а також проведення інших слідчих та процесуальних дій. Крім того, вказана повістка розміщена на веб-сайті Офісу Генерального прокурора у рубриці «Повістки про виклик та відомості про здійснення спеціального досудового розслідування».

Разом з тим, на вказані дати та час ОСОБА_4 не прибула, будь-які документи, які підтверджують поважність причин не прибуття не надала.

Вина підозрюваної ОСОБА_4 в інкримінованому їй кримінальному правопорушенні підтверджується зібраними у ході досудового розслідування належними та допустимими доказами у їх сукупності, зокрема: протоколами допитів свідків та протоколами огляду публікацій на сторінці Інтернет та іншими документами, здобутими у ході досудового розслідування кримінального провадження.

Таким чином, має місце наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України. Відповідно до ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 111-1 КК України є тяжким злочином, який карається позбавленням волі на строк від п`яти до десяти років з позбавленням права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю на строк від десяти до п`ятнадцяти років та з конфіскацією майна або без такої.

Таким чином, з аналізу матеріалів кримінального провадження, норм чинного законодавства слід дійти висновку, що існує сукупність підстав та розумних підозр вважати, що майно ОСОБА_4 на яке слід накласти арешт, а саме:

- квартира, розташована за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 61 кв. м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 251, на підставі договору дарування, серія та номер: 1-1936, виданй 27.09.1997, видавник: Старший державний нотаріус Старобільської державної нотаріальної контори Луганської області, ОСОБА_5 ;

- банківські рахунки, який відкрито в АТКБ «Приватбанк» (, МФО НОМЕР_3 , юридична адреса: вул. Грушевського, 1д, м. Київ, 01001) на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт НОМЕР_4 , ІПН НОМЕР_5 (номер рахунку НОМЕР_6 ( НОМЕР_7 ), НОМЕР_8 ( НОМЕР_9 ), зареєстровану за адресою: АДРЕСА_1 , а також, грошові кошти, які розміщенні на рахунках.

Необхідність накладення арешту на майно підозрюваної ОСОБА_4 обґрунтовується тим, що остання, перебуваючи на свободі, розуміючи, що дане майно підлягає конфіскації як виду покарання має можливість здійснити відчуження майна, яке підлягає арешту.

Право володіння підозрюваної ОСОБА_4 зазначеними об`єктами рухомого та нерухомого майна підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 383377786 від 18.06.2024, відповіддю на запит з АТКБ «Приватбанк» від 05.09.2024.

Враховуючи, що незастосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна може стати наслідком його відчуження підозрюваною ОСОБА_4 на користь третіх осіб, що відповідно унеможливить застосування до останньої конфіскації майна у межах санкції ч. 5 ст. 111-1 КК України.

На підставі викладеного, прокурор просив накласти арешт майно підозрюваної ОСОБА_4 з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання та розглянути подане клопотання у порядку ч. 2 ст. 172 КК України, оскільки це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

Прокурор у судове засідання по розгляду клопотання не з`явився, про час та місце його розгляду повідомлений належним чином, подав до суду заяву про розгляд клопотання про арешт майна за його відсутності, на задоволенні наполягав, неприбуття прокурора в судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Відповідно до ч. 2 ст. 172 КПК України клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

З метою забезпечення арешту майна, клопотання розглядається без повідомлення підозрюваної.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксація під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалась.

Відповідно до ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

Зважаючи на ці положення закону та враховуючи принцип диспозитивності, суд визнав можливим прийняти рішення по суті клопотання за відсутності осіб, що не з`явилися.

Вивчивши матеріали клопотання та долучені до клопотання матеріали, слідчий суддя приходить до висновку, що подане клопотання підлягає задоволенню, виходячи з такого.

Розглядом клопотання встановлено, що слідчим відділом 3 управління (з дислокацією у м. Сєвєродонецьк Луганської області) ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях проводиться досудове розслідування у кримінальному проваджені № 0000055, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19.03.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України.

22.08.2024 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України.

15 серпня 2024 року в газеті «Урядовий кур`єр» № НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 ), яка являється засобом масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження, опубліковано оголошення із повісткою про виклик ОСОБА_4 , до СВ 3 управління (з дислокацією у АДРЕСА_2 (фактична адреса на період військового стану зазначена у повістці) на 19.08.2024 об 11 год., на 20.08.2024 об 11 год., на 21.08.2024 об 11 год., для вручення їй письмового повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, допиту як підозрюваної, а також проведення інших слідчих та процесуальних дій. Крім того, вказана повістка розміщена на веб-сайті Офісу Генерального прокурора у рубриці «Повістки про виклик та відомості про здійснення спеціального досудового розслідування».

Разом з тим, на вказані дати та час ОСОБА_4 не прибула, будь-які документи, які підтверджують поважність причин не прибуття не надала.

Доведено, що відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна ОСОБА_4 належить на праві приватної власності: квартира, розташована за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 61 кв. м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 251, на підставі договору дарування, серія та номер: 1-1936, виданй 27.09.1997, видавник: Старший державний нотаріус Старобільської державної нотаріальної контори Луганської області, ОСОБА_5 .

Також доведено, що згідно з відповіддю на запит з АТКБ «Приватбанк» від 05.09.2024 наявні банківські рахунки, які відкрито в АТ КБ «Приватбанк» (, МФО НОМЕР_3 , юридична адреса: вул. Грушевського, 1д, м. Київ, 01001) на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт НОМЕР_4 , ІПН НОМЕР_5 (номер рахунку НОМЕР_6 ( НОМЕР_7 ), НОМЕР_8 ( НОМЕР_9 ), зареєстровану за адресою: АДРЕСА_1 , а також, грошові кошти, які розміщенні на рахунках.

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Арешт майна допускається з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання (п. 3 ч. 2 ст. 170 КПК України).

У випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна (ч. 5 ст. 170 КПК України).

Вказана норма передбачає можливість накладення арешту на майно підозрюваного щодо якого здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна.

За положеннями ч. 10 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Санкція ч. 5 ст. 111-1 КК України, за якою підозрюється ОСОБА_4 передбачає додаткове покарання у виді конфіскації майна.

Окрім того, згідно з п. 4 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Пунктами 4, 6 ч. 2 ст. 173 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про арешт майна суд повинен враховувати розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу). У положеннях пункту 4 цієї ж статті йдеться про те, що у разі задоволення клопотання слідчий суд, застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна, суд зобов`язаний застосовувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

Отже, матеріали провадження свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

Таким чином, за наявності усіх підстав для арешту майна, слідчий суддя прийшов до висновку, що клопотання слідчого підлягає задоволенню, шляхом накладення арешту на зазначене в клопотанні майно.

Керуючись ст. ст.117, 170-173 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт у кримінальному провадженні за № 0000055 від 19.03.2024 на майно із забороною його відчужувати, належне підозрюваній ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 з метою забезпечення конфіскації майна, як виду покарання, а саме: квартиру, розташована за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 61 кв. м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 251, на підставі договору дарування, серія та номер: 1-1936, виданй 27.09.1997, видавник: Старший державний нотаріус Старобільської державної нотаріальної контори Луганської області, ОСОБА_5 .

Накласти арешт у кримінальному провадженні за № 0000055 від 19.03.2024 на майно, належне підозрюваній ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 з метою забезпечення конфіскації майна, як виду покарання, а саме: банківські рахунки, які відкрито в АТ КБ «Приватбанк» (, МФО НОМЕР_3 , юридична адреса: вул. Грушевського, 1д, м. Київ, 01001) на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт НОМЕР_4 , ІПН НОМЕР_5 (номер рахунку НОМЕР_6 ( НОМЕР_7 ), НОМЕР_8 ( НОМЕР_9 ), зареєстровану за адресою: АДРЕСА_1 , а також грошові кошти, які розміщенні на рахунках.

Роз`яснити, що відповідно до ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1