Центральний районний суд м. Миколаєва
__________________________________________________
Справа № 490/4035/21
Провадження № 1-кп/490/69/2024
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 червня 2024 року

Центральний районний суд міста Миколаєва

У складі : головуючого - судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участі прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

його захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Миколаєві кримінальну справу за обвинуваченням

ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Миколаєві, є українцем, громадянином України, здобув середню освіту, не є одруженим, неповнолітніх дітей не має, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , є таким, що не має судимостей

у вчиненні злочину, передбаченого частиною 2 статті 345 Кримінального Кодексу України, -

В С Т А Н О В И В :

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним

03 травня 2021 року о 14:06 год. ОСОБА_4 , перебуваючи на прилеглій до приміщення спортивного залу військової частини НОМЕР_1 території, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 поруч з належним йому автомобілем марки «Ауді А-3» /реєстраційний номер НОМЕР_2 , з метою перешкоджання інспектору взводу № 2 роти № 2 батальйону № 4 капралу поліції ОСОБА_7 здійснювати фіксацію порушень, допущених під час експлуатації цього автомобіля, підбіг до того та умисно долонями обох рук штовхнув того в область грудної клітини.

Внаслідок таких дій ОСОБА_4 ОСОБА_7 втратив рівновагу та впав спиною на сходи приміщення вказаного спортивного залу, вдарившись правим ліктем об сходини.

Внаслідок падіння ОСОБА_7 відчув сильний біль та отримав тілесні ушкодження у вигляді синця та забою м`яких тканин правого ліктьового суглобу.

Стаття закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений

Дії ОСОБА_4 слід кваліфікувати за частиною 2 статті 342 Кримінального Кодексу України - як опір працівникові правоохоронного органу під час виконання ним службових обов`язків.

Докази на підтвердження встановлених судом обставин.

А……Під час досудового розслідування 28 травня 2021 року - між обвинуваченим та прокурором була укладена угода про визнання винуватості.

Під час судового засідання 19 червня 2024 року заявлену угоду сторони підтримали та наполягали на її задоволенні.

Оцінка цієї угоди призводить до такого.

Щодо можливості розгляду та затвердження цієї угоди судом.

І……Хід розгляду цієї угоди судом зводиться до такого.

1.31 травня 2021 року ця угода разом з обвинувальним актом надійшла на розгляд Центрального районного суду міста Миколаєва.

2. 01 червня 2021 року Центральним районним судом міста Миколаєва /суддя ОСОБА_8 / було ухвалено про таке:

«У затвердженні угоди про визнання винуватості від 28.05.2021 року, укладену між прокурором Окружної прокуратури м. Миколаєва ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_9 , у кримінальному провадженні № 0000521, відомості про яке внесено 03.05.2021 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань відмовити.

Обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000521. Відомості про яке внесено 03.05.2021 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань , за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 342 КК України повернути прокурору»

3. На цю ухвалу захисником ОСОБА_5 подана апеляційна скарга.

4. Ухвалою від 01 липня 2021 року Миколаївського апеляційного суду /головуючий суддя ОСОБА_10 , судді ОСОБА_11 , ОСОБА_12 / апеляційна скарга захисника була задоволена.

Апеляційним судом ухвалено про таке:

«Ухвалу Центрального районного суду м. Миколаєва від 01.06.2021 року, якою відмовлено у затвердженні угоди про визнання винуватості та повернуто прокурору обвинувальний акт у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_4 скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції зі стадії підготовчого судового засідання»

5. На виконання цієї ухвали 13 липня 2021 року ця справа була повернута до Центрального районного суду міста Миколаєва та суд почав її новий розгляд зі стадії підготовчого судового засідання.

6. Протягом нового розгляду питання про затвердження вказаної угоди судом не вирішувалось.

ІІ……Оцінюючи ці обставини із точки зору можливості розгляду цієї ж угоди під час здійснення цього кримінального провадження суд виходе з такого.

1. Відповідно до частини 3 статті 415 Кримінального Процесуального Кодексу України

Висновки і мотиви, з яких скасовані судові рішення, є обов`язковими для суду першої інстанції при новому розгляді.

2. Відповідно до частини 8 статті 474 Кримінального Процесуального Кодексу України

Повторне звернення з угодою в одному кримінальному провадженні не допускається.

ІІІ……З огляду на ці приписи діючого законодавства суд, повертаючись до обставин цього кримінального провадження, відзначає таке.

1. Перш за все, суд відзначає, що в цьому випадку на розгляд суду подана угода, що була укладена між сторонами вперше; з новою угодою у цьому кримінальному провадженні сторони не звертались.

Отже, заборона, передбачена частиною 8 статті 474 Кримінального Процесуального Кодексу України, в цьому випадку не має бути застосованою.

2. Далі, процитовані вище приписи частини 3 статті 415 Кримінального Процесуального Кодексу України доводять, що висновок суду апеляційної інстанції про скасування ухвали суду першої інстанції про відмову у затвердженні угоди про визнання винуватості є обов`язковим під час нового судового розгляду.

Таке доводить, що в цьому випадку ухвала суду першої інстанції про відмову у затвердженні укладеної між сторонами угоди є не чинною, з огляду на що юридичного значення не має.

Наведене у сукупності доводить, що наразі будь-які перешкоди для розгляду судом під час нового судового розгляду укладеної між сторонами 28 травня 2021 року угоди є відсутніми.

Щодо відповідності наданої угоди іншим вимогам процесуального закону.

1. Законодавство допускає укладання угод у справах цієї категорії; ця угода була складена сторонами та поданою на розгляд суду у передбаченому законом порядку.

2. Матеріали справи не містять відомостей про те, що надана суду угода суперечать інтересам сторін або інших осіб.

3. Відомостей на спростування факту вчинення ОСОБА_4 злочину матеріали кримінального провадження не містять; сторони, зокрема захист про наявність таких відомостей не посилаються.

Отже, підстави вважати, що надана суду угода була укладеною за відсутності фактичних підстав для визнання винуватості, є відсутніми.

Отже, підстави вважати, що надана суду угода суперечить вимогам кримінального процесуального закону, є відсутніми.

Щодо відповідності наданої угоди інтересам суспільства.

Інтереси суспільства в цьому випадку полягають ні в чому іншому, як у припинення діяльності, зміст якої полягає у протидії законній діяльності правоохоронних органів.

Суд також відзначає, що одним з принципів кримінального права є саме невідворотність, але не суворість покарання, адже саме невідворотність покарання головним чином перешкоджає розповсюдженню злочинів.

Та в цьому випадку внаслідок укладання угоди цей інтерес задовольняється в повному обсязі, адже протиправна діяльність викривається та припиняється, а обвинувачений отримує покарання за скоєне.

Отже, підстави вважати, що надана суду угода суперечить інтересам суспільства, є відсутніми.

Б……Далі, на виконання вимог ст. 474 КПК судом з`ясовано обставини, що дозволяють впевнитися в тому, що обвинувачений усвідомлює свої права, наслідки укладення і затвердження угоди, характер обвинувачення, а також переконатися, що укладення угоди є добровільним

Так, судом обвинуваченому роз`яснені права, передбачені частиною 5 статті 474 КПК України, зокрема - його право на справедливий судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують, а також наслідки укладання угоди.

Проте обвинувачений, усвідомивши свої права у суді та наслідки укладання угоди, свою винуватість визнав, скористатись правом на розгляд справи у повному обсязі не побажав та наполягав на затвердженні укладеної під час судового розгляду угоди.

За такого, суд вважає вину обвинуваченого у вчиненні злочинів за встановлених судом обставин доведеною.

Обставин, які пом`якшують та обтяжують покарання обвинуваченого.

1. Як обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого, суд, відповідно до частини 2 статті 66 Кримінального Кодексу України враховує визнання ним своєї винуватості та сприяння у судовому розгляді кримінального провадження.

2. Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, під час досудового розслідування та судового розгляду цього кримінального провадження встановлено не було.

Мотиви призначення покарання.

Щодо покарання, яке було узгоджене сторонами.

Сторонами узгоджене, що ОСОБА_4 має бути призначене максимальне передбачене частиною 2 статті 342 Кримінального Кодексу України покарання у вигляді позбавлення волі строком на 02 роки.

Сторони також узгодили, що ОСОБА_4 на підставі статті 75 Кримінального Кодексу України слід звільнити від відбування покарання з випробуванням.

Щодо добровільності згоди обвинуваченого на таке покарання.

На виконання вимог ст. 474 КПК судом з`ясовано обставини, що дозволяють впевнитися в тому, що обвинувачений усвідомлює вид покарання, яке буде до нього застосовано, а також переконатися, що укладення угоди є добровільним.

Щодо відповідності запропонованого сторонами покарання вимогам кримінального закону.

1. Вирішуючи питання про відповідність запропонованого сторонами покарання вимогам закону про кримінальну відповідальність, суд виходе з таких приписів закону та настанов судової практики

1.1. Відповідно до роз`яснень, що містяться у пункті 12 Постанови № 13 від 11 грудня 2015 року Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ:

"Суд також має враховувати, що чинні КК і КПК регулюють два різновиди звільнення від відбування покарання з випробуванням: 1) загальний - коли вимагається встановлення можливості виправлення засудженого без відбування покарання; 2) спеціальний - у випадку затвердження угоди про примирення або про визнання винуватості, для укладення якої з`ясування питань, визначених у ч. 1 ст. 75 КК, не є обов`язковим. У зв`язку з чим, якщо ж сторони узгодили покарання та досягли домовленості щодо звільнення підозрюваного/обвинуваченого від його відбування з випробуванням, відповідно до частин 2, 3 ст. 75 КК суд зобов`язаний прийняти рішення про таке звільнення у випадку затвердження угоди про примирення … за наявності сукупності таких умов: 1) сторонами угоди узгоджено покарання у виді … позбавлення волі на строк не більше п`яти років; 2) узгоджено звільнення від відбування покарання з випробуванням; 3) угода відповідає чинному законодавству та підстави для відмови в її затверджені визначені КПК (пункти 1-6 ч. 7 ст. 474 КПК) відсутні.

/частина 4/

1.2. Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у своїй постанові від 07 квітня 2020 року у справі № 761/13021/19 зробив обов`язковий для врахування висновок про застосування норм права, відповідно до якого

"Перевірка достовірності обставин, які згідно ст. 470 КПК підлягають врахуванню при укладенні угоди про визнання винуватості, є обов`язком прокурора. При цьому, зважаючи на визначені законом наслідки невиконання угоди (процесуального характеру, передбачені ст. 476 КПК, або за наявності для того підстав - ініціювання прокурором кримінального провадження за ст. 389-1 КК) на суд при затвердженні угоди про визнання винуватості не можуть бути покладені інші обов`язки щодо перевірки можливості її затвердження ніж ті, які прямо передбачені у ст. 474 КПК".

1.3. Стаття 470 Кримінального Процесуального Кодексу України ж передбачає, що

Прокурор при вирішенні питання про укладення угоди про визнання винуватості зобов`язаний враховувати такі обставини:

1)ступінь та характер сприяння підозрюваного чи обвинуваченого у проведенні кримінального провадження щодо нього або інших осіб;

2)характер і тяжкість обвинувачення (підозри);

3)наявність суспільного інтересу в забезпеченні швидшого досудового розслідування і судового провадження, викритті більшої кількості кримінальних правопорушень;

4)наявність суспільного інтересу в запобіганні, виявленні чи припиненні більшої кількості кримінальних правопорушень або інших більш тяжких кримінальних правопорушень.

2. З огляду на ці приписи суд, повертаючись до обставин цього кримінального провадження, відзначає таке.

2.1. В цьому випадку сторонами узгоджене покарання, яке відповідає санкції частини 2 статті 342 Кримінального Кодексу України.

2.2. Суд відзначає й те, що в цьому випадку

-сторонами угоди узгоджено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше п`яти років;

-сторонами угоди узгоджено звільнення від відбування покарання з випробуванням

З огляду на це, звільнення ОСОБА_4 від узгодженого сторонами покарання вимогам частини 2 статті 75 Кримінального Кодексу України не суперечить.

Оцінюючи наведені обставини у їх сукупності, суд приходе до висновку про те, що, визначаючи покарання, сторони скористались наданим їм правом, діяли в межах наданого їм законом розсуду, а підстави для тверджень про очевидну невідповідність узгодженого ними покарання вимогам кримінального закону є відсутніми.

Встановлення тривалості іспитового строку та обсягу додаткових обов`язків, що мають бути покладеними на обвинуваченого в зв`язку із звільненням від покарання.

1. Вирішуючи питання про тривалість іспитового строку, що має бути встановленим відносно обвинуваченого, суд виходе з приписів частини 4 статті 75 Кримінального Кодексу України та враховує відомості про вчинені обвинуваченим злочини, тривалість призначеного йому строку покарання та відомості про особу обвинуваченого.

З огляду на таке суд враховує, що в цьому випадку обвинуваченим вчинений нетяжкий злочин, а також - що йому призначається покарання у розмірі, що є максимальним з передбачених законом.

З огляду на таке суд вважає, що обвинуваченому слід призначити іспитовий строк мінімальної тривалості, тобто - тривалістю в один рік.

2. Відповідно до приписів частини 1 статті 76 Кримінального Кодексу України на обвинуваченого слід покласти обов`язки:

1)періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2)повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

Оцінюючи наведені обставини у їх сукупності, суд приходе до висновку про те, що обвинуваченому слід призначити узгоджене сторонами покарання та звільнити його від відбуття цього покарання з випробуванням.

Вирішення питання про речові докази.

Речові докази у справі відеозаписи, що перебувають на DVD-R диску, під назвами «video_2021-05-03_16-54-58, (1), 216001104, (2), як документи на підставі пункту 7 частини 9 статті 100 Кримінального Процесуального Кодексу України слід залишити в матеріалах кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання.

Вирішення питання про заходи забезпечення кримінального провадження.

В межах цього кримінального провадження відносно ОСОБА_4 був обраний запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Проте, строк дії цього запобіжного заходу сплинув 30 червня 2021 року та після цього не продовжувався.

Отже, запобіжні заходи в межах цього кримінального провадження наразі не застосовується.

Судові витрати у цьому кримінальному провадженні відсутні.

Цивільний позов в межах цього кримінального провадження не заявлявся.

Керуючись ст.ст. 368, 373-374, 474 - 475 КПК України, суд, -

З А С У Д И В :

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 28 травня 2021 року між обвинуваченим ОСОБА_13 та прокурором.

ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого частиною 2 статті 342 Кримінального Кодексу України та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на 2 /два/ роки.

На підставі статті 75 Кримінального Кодексу України, звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом іспитового строку в 1 (один) рік не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки, зокрема:

1)періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2)повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

Речові докази у справі - відеозаписи, що перебувають на DVD-R диску, під назвами «video_2021-05-03_16-54-58, (1), 216001104, (2) залишити в матеріалах кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання.

Вирок може бути оскарженим до Миколаївського апеляційного суду через Центральний районний суд міста Миколаєва протягом 30 днів з моменту його проголошення.

СУДДЯ = ОСОБА_14 =

20.06.2024