УХВАЛА

29 листопада 2024 року

м. Київ

справа № 750/10958/23

провадження № 51-5280ск24

Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати

Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу захисника засудженого ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_5 , на вирок Деснянського районного суду м. Чернігова від 14 травня 2024 року,

встановив:

До Верховного Суду надійшла указана вище касаційна скарга, перевіривши яку на відповідність вимогам ст. 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК), колегія суддів дійшла висновку, що її подано без додержання вимог цієї статті.

Частиною 2 ст. 427 КПК передбачено, що у касаційній скарзі зазначаються, зокрема, судове рішення, що оскаржується (п. 3); вимоги особи, яка подає касаційну скаргу, до суду касаційної інстанції (п. 5).

Суд зауважує, що вимоги до суду касаційної інстанції мають співвідноситися із приписами ст. 436 КПК, відповідно до яких суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право: 1) залишити судове рішення без зміни, а касаційну скаргу - без задоволення; 2) скасувати судове рішення і призначити новий розгляд у суді першої чи апеляційної інстанції; 3) скасувати судове рішення і закрити кримінальне провадження; 4) змінити судове рішення.

Згідно з ч. 1 ст. 424 КПК у касаційному порядку можуть бути оскаржені вироки та ухвали про застосування або відмову у застосуванні примусових заходів медичного чи виховного характеру суду першої інстанції після їх перегляду в апеляційному порядку, а також судові рішення суду апеляційної інстанції, постановлені щодо зазначених судових рішень суду першої інстанції.

Захисник у касаційній скарзі на виконання приписів п. 3 ч. 2 ст. 427 КПК вказує про оскарження вироку Деснянського районного суду м. Чернігова від 14 травня 2024 року та у своїх вимогах вимоги просить скасувати лише це судове рішення і призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Водночас зі змісту касаційної скарги захисника і доданих до неї копій судових рішень вбачається, що вирок суду першої інстанції був переглянутий апеляційним судом та змінений в частині визначення початку строку відбування покарання та зарахування строку попереднього ув`язнення. Тому викладена в касаційній скарзі вимога про скасування лише вироку суду першої інстанції без зазначення вимоги щодо судового рішення апеляційного суду не узгоджується зі ст. 436 КПК, якою визначено повноваження суду касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги.

Згідно з п. 4 ч. 2 ст. 427 КПК касаційна скарга повинна містити обґрунтування заявлених скаржником вимог із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судових рішень.

Таке обґрунтування має співвідноситися з приписами ч. 1 ст. 438 КПК, згідно з якими підставами для скасування або зміни судового рішення судом касаційної інстанції є: 1) істотне порушення вимог кримінального процесуального закону (ст. 412 КПК); 2) неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність (ст. 413 КПК); 3) невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого (ст. 414 КПК).

Посилаючись у касаційній скарзі на незаконність судового рішення, особа, яка подає касаційну скаргу, має вказати на конкретні порушення закону, які є підставами для скасування або зміни судового рішення і які, на її думку, були допущені судами при винесенні судових рішень, а також навести конкретні аргументи на обґрунтування кожної позиції.

Колегія суддів Верховного Суду звертає увагу скаржника, що відповідно до приписів ч. 1 ст. 433 КПК суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскарженому судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Відповідно до ч. 2 ст. 433 КПК суд касаційної інстанції переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій у межах касаційної скарги.

У касаційній скарзі захисник хоча і зазначає про порушення судом апеляційної інстанції приписів, зокрема ст. 94 КПК, проте не навів обґрунтувань, яким конкретно доказам апеляційний суд надав неправильну оцінку, і не аргументував, у чому виявилося це порушення з урахуванням приписів статей 86-89, 94 КПК.

Також Верховний Суд зауважує, що ОСОБА_5 у скарзі узагальнено стверджує про неврахування апеляційним судом усіх обставин, які пом`якшують покарання, однак не вказує, про які саме обставини йдеться, та не наводить обґрунтувань у цій частині.

Крім того, необхідно зазначити, що касатор посилається на зміст приписів ч. 3 ст. 62 Конституції України, ст. 17 та п. 3 ч. 1 ст. 373 КПК, частково викладає їх зміст та наголошує про недотримання цих положень закону. Однак не конкретизував, у чому, на його думку, полягали порушення зазначених вимог закону, і не обґрунтував доводів у цій частині.

Захисник ОСОБА_5 також заявляє про недотримання принципу змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості та принципу диспозитивності, проте не уточнює, у чому виявилися порушення цих принципів з урахуванням приписів статей 22, 26 КПК.

Указані вище обставини перешкоджають Верховному Суду встановити дійсну позицію скаржника щодо меж і, відповідно, результатів касаційного розгляду та перешкоджають вирішенню питання про відкриття касаційного провадження, оскільки суд касаційної інстанції згідно з ч. 2 ст. 433 КПК переглядає судові рішення в межах касаційної скарги.

З огляду на те, що касаційна скарга захисника не відповідає вимогам, які до неї ставляться, її потрібно залишити без руху та встановити строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків.

Верховний Суд звертає увагу, що особа, яка подає касаційну скаргу та якій надано строк на усунення недоліків скарги, може виправити їх шляхом складання нового тексту касаційної скарги.

Керуючись ч. 1 ст. 429 КПК, Верховний Суд

постановив:

Залишити без руху касаційну скаргу захисника ОСОБА_5 і встановити строк п`ятнадцять днів із дня отримання ухвали на усунення зазначених у ній недоліків.

У разі невиконання викладених в ухвалі вимог касаційну скаргу буде повернуто особі, яка її подала.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3