Справа № 461/6443/24
Провадження № 1-кс/461/4869/24
УХВАЛА
09.08.2024 року. м. Львів.
Слідчий суддя Галицького районного суду м. Львова ОСОБА_1
секретаря судового засідання ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
Клопотання вмотивоване наступним. Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 , діючи з корисливих мотивів, з метою протиправного збагачення, вимагав та одержав 01.08.2024 та 08.08.2024 неправомірну вигоду, за вплив на прийняття рішення адміністратором територіального сервісного центру (далі ТСЦ) №4649 РСЦ ГСЦ МВС, який згідно примітки до ст. 369-2 КК України, є особою, уповноваженою на виконання функцій держави за безперешкодну та позачергову перереєстрацію транспортних засобів та видачу свідоцтв про право власності на автомобілі та номерних знаків позачергово, без офіційних оплат та особистої присутності власника.
17 липня 2024 року (більш точний час органом досудового розслідування не встановлено) у ОСОБА_5 , виник злочинний умисел на отримання від ОСОБА_6 неправомірної вигоди за вплив на прийняття рішення адміністратором ТСЦ №4649 РСЦ ГСЦ МВС, щодо безперешкодної та позачергової перереєстрації транспортних засобів та видачу свідоцтва про право власності на автомобіль та номерних знаків позачергово, без офіційних оплат та особистої присутності власника.
Так, з метою реалізації вказаного злочинного умислу ОСОБА_5 , згідно попередньої домовленості, призначив зустріч із ОСОБА_6 та 01.08.2024 перебуваючи на території ТСЦ №4649 РСЦ ГСЦ МВС, що за адресою: АДРЕСА_2 , близько 11:30 год., здійснив вплив та забезпечив прийняття рішення адміністратором ТСЦ №4649, який в свою чергу безперешкодно провів процедуру перереєстрації транспортного засобу марки «Шкода Октавія» та видачу свідоцтва про право власності на вказаний автомобіль та номерні знаки позачергово, без офіційних оплат та особистої присутності власника.
Цього ж дня, після здійснення адміністратором ТСЦ №4649 перереєстрації вищезгаданого транспортного засобу марки «Шкода Октавія» ОСОБА_5 , згідно попередньої домовленості, призначив зустріч ОСОБА_6 , за адресою: АДРЕСА_2 , а саме поруч із нежитловим приміщенням з надписом «AutoPrestigeGroup», близько 17:50 год. в ході телефонної розмови повідомив останнього, що на даний час відсутній на робочому місці та висловив вимогу ОСОБА_6 , залишити для нього попередньо обумовлену суму грошових коштів у сумі 4500 грн. особі жіночої статі, яка на той час перебувала у вищевказаному приміщенні після чого отримати залишені ним свідоцтво про право власності на автомобіль марки «Шкода Октавія» та номерні знаки до нього.
Окрім цього, продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу ОСОБА_5 , згідно попередньої домовленості, призначив зустріч із ОСОБА_6 та 08.08.2024 перебуваючи на території ТСЦ №4649 РСЦ ГСЦ МВС, що за адресою: АДРЕСА_2 , повторно здійснив вплив та забезпечив прийняття рішення адміністратором ТСЦ №4649 РСЦ ГСЦ МВС, який в свою чергу безперешкодно провів процедуру перереєстрації транспортного засобу марки «Шкода Фабія» та видачу свідоцтва про право власності на вказаний автомобіль та номерні знаки позачергово, без офіційних оплат та особистої присутності власника.
У подальшому, після здійснення адміністратором ТСЦ №4649 перереєстрації вищезгаданого транспортного засобу марки «Шкода Фабія» діючи за вказівками ОСОБА_5 , згідно попередньої домовленості з останнім про зустріч, ОСОБА_6 близько 18:05 год., приїхав до нежитлового приміщення з надписом «AutoPrestigeGroup», що за адресою: АДРЕСА_2 , де на вимогу ОСОБА_5 , передав йому неправомірну вигоду у сумі 4500 грн., за здійснення ним впливу на прийняття рішення адміністратором ТСЦ №4649 РСЦ ГСЦ МВС, щодо проведення безперешкодної процедури перереєстрації вищезгаданого транспортного засобу, а саме особою уповноваженою на виконання функцій держави та отримав від ОСОБА_5 свідоцтво про право власності на вказаний автомобіль та номерні знаки до нього, після чого правоохоронними органами була припинена його протиправна діяльність, а предмет неправомірної вигоди вилучено.
Слідчий у клопотанні зазначає, що 08.08.2024 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 повідомлено про підозру у зловживанні впливом, а саме в одержанні неправомірної вигоди для себе та третьої особи за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави, поєднане з вимаганням такої вигоди, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України.
Обґрунтованість підозри ОСОБА_5 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України, повністю доводиться зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: заявою про вчинення кримінального правопорушення від 17.07.2024, рапортом про вчинення кримінального правопорушення, рапортами виконаних доручень на проведення слідчих (розшукових) дій в порядку ст. 40 КПК України, показами свідка ОСОБА_6 , протоколом затримання гр. ОСОБА_5 у порядку ст. 208 КПК України, протоколом ідентифікації грошових коштів від 08.08.2024, протоколом про результати контролю за вчиненням злочину від 02.08.2024, протоколом обшуку від 08.08.2024, матеріалами НСРД, а також іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.
Тому, посилаючись на вимоги ч. 1 ст. 131, ст. 170 КПК України, слідчий просить суд задовольнити клопотання та накласти арешт на це майно з метою забезпечення можливої конфіскації майна підозрюваного.
Відповідно до ч.2 ст. 172 КПК України клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.
Власник майна на підставі ч.2 ст. 172 КПК України про розгляд клопотання не повідомлявся.
Слідчий в судовому засіданні клопотання підтримав з мотивів, наведених у ньому.
Перевіривши надані матеріали та дослідивши докази по цих матеріалах, слідчий суддя встановив наступне.
З матеріалів кримінального провадження вбачається, що 08.08.2024 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 повідомлено про підозру у зловживанні впливом, а саме в одержанні неправомірної вигоди для себе та третьої особи за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави, поєднане з вимаганням такої вигоди, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України.
Обґрунтованість підозри ОСОБА_5 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України, повністю доводиться зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: заявою про вчинення кримінального правопорушення від 17.07.2024, рапортом про вчинення кримінального правопорушення, рапортами виконаних доручень на проведення слідчих (розшукових) дій в порядку ст. 40 КПК України, показами свідка ОСОБА_6 , протоколом затримання гр. ОСОБА_5 у порядку ст. 208 КПК України, протоколом ідентифікації грошових коштів від 08.08.2024, протоколом про результати контролю за вчиненням злочину від 02.08.2024, протоколом обшуку від 08.08.2024, матеріалами НСРД, а також іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.
Відповідно до ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.
Арешт може бути накладено на нерухоме і рухоме майно, майнові права інтелектуальної власності, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковому вигляді, цінні папери, корпоративні права, які перебувають у власності у підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, і перебувають у нього або в інших фізичних, або юридичних осіб, а також які перебувають у власності юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, з метою забезпечення можливої конфіскації майна, спеціальної конфіскації або цивільного позову.
Ч. 2 ст. 170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення:
1) збереження речових доказів;
2) спеціальної конфіскації;
3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;
4)відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Слідчий суддя вважає, що клопотання слідчого є обґрунтованим, воно ґрунтується на вимогах закону. Тому з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання вважає за необхідне накласти арешт на вищевказане майно, яке на праві приватної власності належить підозрюваному.
Слідчий довів, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження.
Потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого.
Завдання, для виконання якого слідчий звертається із клопотанням може бути виконане.
Метою та підставами накладення арешту на нерухоме майно, яке належить підозрюваному є забезпечення конфіскації майна як виду покарання.
Оцінюючи надані стороною обвинувачення докази слідчий суддя вважає їх належними та допустимими, їх сукупність та взаємозв`язок між ними достатній для прийняття процесуального рішення про арешт майна.
Враховуючи вищевикладене, а також правову підставу для арешту майна, достатність доказів, що вказують на вчинення особами кримінального правопорушення, наслідки арешту майна, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, наявність об`єктивної необхідності та виправданість такого втручання у права і свободи особи, з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання, вважаю, що клопотання слідчого підлягає до задоволення.
Керуючись ст.ст. 131, 132, 167, 170, 172, 173 КПК України, слідчий суддя, -
Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого відділу розслідування злочинів у сфері господарської та службової діяльності слідчого управління Головного управління Національної поліції у Львівській області ОСОБА_4 .
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п`яти днів з дня її оголошення, а особами, які не викликались до суду протягом п`яти днів з дня її отримання.

Слідчий суддя ОСОБА_1