Справа № 584/274/24
Провадження №1-кп/584/131/24
УХВАЛА

26.11.2024 Путивльський районний суд Сумської області

в складі: головуючого - судді ОСОБА_1

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4 /в режимі відеоконференції/

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі засідань суду в м. Путивлі кримінальне провадження, що внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000045 від 23.02.2024 по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Севастополь, Автономна Республіка Крим, проживаючого по АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , не працюючого, не одруженого, освіта середня, раніше судимого: 19.01.2023 Путивльським районним судом Сумської області за ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 309, ч. 1 ст. 70 КК України до остаточного покарання у виді 3-х років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік; 28.08.2023 Путивльським районним судом Сумської області за ч.4 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років. Відповідно до ст. 71 КК України за сукупністю вироків шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за вироком Путивльського районного суду Сумської області від 19.01.2023 остаточно визначено покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років 1 місяць; 09.11.2023 Глухівським міськрайонним судом Сумської області за ч. 4 ст. 185 КК України до позбавлення вролі на строк 5 років 2 місяці. Відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України шляхом поглинення цим покаранням, покарання, яке було призначене за вироком Путивльського районного суду Сумської області від 28.08.2023 остаточно визначити до відбування покарання у виді п`яти років і двох місяців позбавлення волі,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В :

В провадженні Путивльського районного суду Сумської області знаходиться кримінальне провадження № 0000045 від 23.02.2024 по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Згідно обвинувального акту, відповідно до Закону України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" затверджено указ Президента України від 24.02.2024 № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні" та з 24.02.2022 на території України введено в дію воєнний стан у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України.

В ході досудового розслідування встановлено, що 15.02.2024 у вечірній час обвинувачений ОСОБА_4 разом з потерпілим ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканцем АДРЕСА_3 , вживали спиртні напої у будинку обвинуваченого ОСОБА_4 , що розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

В ході вживання спиртних напоїв потерпілий ОСОБА_5 заснув, та обвинувачений ОСОБА_4 помітив рюкзак з логотипом "HOUSE DSGN//89", чоловічі черевики "Yalasou" та мобільний телефон Samsung GT-57262 з ІМЕІ НОМЕР_1 , ІМЕІ НОМЕР_2 , які належали потерпілому ОСОБА_5 .

В цей час у обвинуваченого ОСОБА_4 виник злочинний корисливий умисел на таємне викрадення чужого майна.

Реалізуючи свій злочинний намір, обвинувачений ОСОБА_4 діючи в умовах воєнного стану, повторно, користуючись відсутністю нагляду за майном, таємно, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, викрав належні потерпілому ОСОБА_5 рюкзак з логотипом "HOUSE DSGN//89", чоловічі черевики "Yalasou" та мобільний телефон Samsung GT-57262 з ІМЕІ НОМЕР_1 , ІМЕІ НОМЕР_2 та розпорядився вказаним майном на вказаний розсуд.

Вартість викраденого майна, а саме рюкзаку та мобільного телефону, згідно висновку експерта № 25 від 28.02.2024 становить 790 грн. Вартість чоловічих черевиків "Yalasou" відповідно до довідки вартості, наданої споживчим товариством "Ярославна", становить 200 грн. Загальна сума збитків завданих потерпілому ОСОБА_5 становить 990 грн.

Здійснюючи вказані дії обвинувачений ОСОБА_4 усвідомлював суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачав їх суспільно небезпечні наслідки і бажав їх настання, тобто діяв з прямим умислом.

Вказані дії ОСОБА_4 стороною обвинувачення кваліфіковані за ч. 4 ст. 185 КК України - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно та в умовах воєнного стану.

В той же час, Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 № 3886-IX, який набрав чинності 09.08.2024, встановлено, що дії щодо викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати у розмірі до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян є дрібною крадіжкою, за яку настає відповідальність, передбачена ст. 51 КУпАП.

Тобто, з 09.08.2024 змінився розмір викраденого майна, який визначає кримінальну відповідальність за викрадення чужого майна шляхом крадіжки.

Положеннями ч. 1 ст. 51 КУпАП (у редакції Закону № 3886-IX) передбачена відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.

Частиною 2 ст. 51 КУпАП (у редакції Закону № 3886-IX) встановлено, що відповідальність за вчинення дій, передбачених ч. 1 ст. 51 КУпАП, настає, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

З наведеного слідує, що особа, яка вчинила дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, підлягає адміністративній відповідальності у випадку, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Аналіз вищевказаних норм закону свідчить про те, що кримінальна відповідальність настає у випадку, якщо розмір викраденого майна перевищує розмір, встановлений ст. 51 КУпАП, а саме 2 неоподатковуваних мінімуми доходів громадян.

Згідно з ч. 5 підрозділу 1 розділу ХХ Податкового кодексу України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 грн, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної пп. 169.1.1 п. 169.1 ст. 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року, яка дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), установленого законом станом на 01 січня звітного податкового року.

Згідно даних обвинувального акту обвинувачений ОСОБА_4 вчинив інкримінований йому злочин 15.02.2024.

Станом на 01.01.2024 прожитковий мінімум для працездатних осіб, відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік», становив 3028 грн., а 50 відсотків від його розміру - 1514 грн.

Таким чином, з огляду на зміст положень Податкового кодексу України та Закону України від 18 липня 2024 року № 3886-IX, на момент вчинення ОСОБА_4 злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, розмір вартості викраденого майна, з якого настає кримінальна відповідальність за ст. 185 КК України, становив 3028 грн. (1514 грн. х 2 = 3028 грн.).

Інкриміноване обвинуваченому ОСОБА_4 кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України, виходячи із загальної суми викраденого 990 грн, з 09.08.2024 вже не є кримінально караним.

В судовому засіданні, відповідно до положень ч. 3 ст. 479-2 КПК України, поставлено на обговорення питання щодо закриття кримінального провадження на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 цього Кодексу - у зв`язку із втратою чинності законом, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Обвинувачений ОСОБА_4 , після роз`яснення судом права заперечувати проти закриття кримінального провадження, надав згоду на закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Прокурор не заперечує проти закриття кримінального провадження в цій частині обвинувачення, у зв`язку із втратою чинності законом, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Суд, вислухавши думку учасників судового розгляду, дослідивши матеріали кримінального провадження, приходить до висновку про наявність підстав для закриття кримінального провадження по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України, з огляду на наступне.

За загальним правилом, закріпленим у ч. 2 ст. 4 КК України, злочинність, караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, який діяв на час його вчинення.

Відповідно до ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Європейський суд з прав людини вважає, що ст. 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод «Ніякого покарання без закону» є важливою складовою принципу верховенства права. Він також підтвердив, що зазначена стаття Конвенції допускає принцип ретроспективності більш м`якого кримінального закону. На вказаному принципі ґрунтується правило, згідно з яким за наявності відмінностей між чинним на час вчинення злочину кримінальним законом та законом, який набрав чинності перед винесенням остаточного судового рішення, суди мають застосовувати той із них, положення якого є більш сприятливими для обвинуваченого (рішення у справі "Скоппола проти Італії").

За змістом ч. 1 ст. 5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що скасовує злочинність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Зміни у законодавстві, внесені Законом України від 18.07.2024 № 3886-IX, який набрав чинності 09.08.2024, пом`якшують кримінальну відповідальність та поліпшують становище особи, а тому мають зворотну дію у часі.

Згідно п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається, якщо втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Частиною 7 ст. 284 КПК України передбачено, що ухвала про закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 4-1 частини першої ст. 284 КПК України постановляється судом з урахуванням особливостей, визначених статтею 479-2 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 3 ст. 479-2 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, суд зупиняє судовий розгляд і запитує згоду обвинуваченого на закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 4-1 частини першої статті 284 цього Кодексу. Суд закриває кримінальне провадження на цій підставі, якщо обвинувачений проти цього не заперечує.

За таких обставин, враховуючи імперативність вимог ч. 3 ст. 479-2 КПК України та позицію обвинуваченого ОСОБА_4 , який надав згоду на закриття кримінального провадження по обвинуваченню його у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст.185 КК України, з підстави, передбаченої п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження слід закрити на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку із втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Суд враховує, що втрата чинності законом, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння є безумовною підставою для закриття кримінального провадження.

На підставі вимог п. 4 ст. 174 КПК України підлягає скасуванню арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Путивльського районного суду Сумської області від 26.02.2024, на вилучені під час огляду місця події 23.02.2024: рюкзак з логотипом "HOUSE DSGN//89", чоловічі черевики "Yalasou" та мобільний телефон Samsung GT-57262 з ІМЕІ НОМЕР_1 , ІМЕІ НОМЕР_2 .

Питання про речові докази підлягає вирішенню відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Відповідно до ст. 124 КПК України процесуальні витрати пов`язані із залученням експерта у розмірі 250 грн. підлягають віднесенню на рахунок держави.

Керуючись ст.ст. 4, 5 КК України, ст.ст. 100, 174, п. 4-1 ч. 1, ч. 7 ст. 284, ст. ст. 369, 372, 479-2 КПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000045 від 23.02.2024, по обвинуваченню ОСОБА_4 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, закрити на підставі ст. 5 КК України, п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку із втратою чинності законом, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Скасувати арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Путивльського районного суду Сумської області від 26.02.2024 на вилучені під час огляду місця події 23.02.2024: рюкзак з логотипом "HOUSE DSGN//89", чоловічі черевики "Yalasou" та мобільний телефон Samsung GT-57262 з ІМЕІ НОМЕР_1 , ІМЕІ НОМЕР_2 .

Речові докази: рюкзак з логотипом "HOUSE DSGN//89", чоловічі черевики "Yalasou" та мобільний телефон Samsung GT-57262 з ІМЕІ НОМЕР_1 , ІМЕІ НОМЕР_2 , які передано на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_5 , - дозволити останньому використовувати на власний розсуд, як законному власнику вказаного майна.

Процесуальні витрати, пов`язані із залученням експерта у розмірі 250 грн. - віднести на рахунок держави.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга до Сумського апеляційного суду через Путивльський районний суд Сумської області протягом семи днів з дня її оголошення, а обвинуваченим - у той же строк, з моменту вручення йому копії ухвали.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1