ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 вересня 2024 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду у складі:

головуючого ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

секретаря ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні за участю прокурора ОСОБА_5 ,засудженого ОСОБА_6 ,представника ВК ОСОБА_7 (в режимі відеоконференції) апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_8 на ухвалу Сокирянського районного суду Чернівецької області від 22 серпня 2024 року,-

В С Т А Н О В И Л А :

Ухвалою Сокирянського районного суду Чернівецької області від 22 серпня 2024 року задоволено клопотання начальника державної установи «Сокирянська виправна колонія (№67)» про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання у виді позбавлення волі засудженого ОСОБА_6 .

На таке рішення прокурор ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу із проханням ухвалу скасувати та постановити нову, якою у задоволенні клопотання відмовити. Вважає,що суд не надав належної оцінки дослідженим матеріалам особової справи засудженого ОСОБА_6 .

Звертає увагу, що з 20.11.20212 року засуджений ОСОБА_6 перебував в ДУ «Хмельницький слідчий ізолятор», де за незначний час отримав стягнення у виді догани за порушення порядку та умов відбування покарання.

Також зазначає, що 05.11.2014 року засуджений прибув до сектору максимального рівня безпеки ДУ «Сокирянська виправна колонія (№67)», де не залучався до оплаченої роботи з урахуванням особливостей утримання засуджених, проте за цей час 3 рази притягався до дисциплінарної відповідальності у виді доган та поміщення до карцеру на 7 днів та жодного разу не заохочувався.

Стверджує, що заохочення у виді подяк були у засудженого ОСОБА_6 лише протягом останніх двох років, що свідчить про мету умовно-достроково звільнитися, а не стати на шлях виправлення.

Провадження№11-кп/822/341/24 Головуючий у І інстанції: ОСОБА_9

Категорія: ст.81 КК України Суддя-доповідач: ОСОБА_1 .

Заслухавши доповідь судді, доводи прокурора, який підтримав апеляційну скаргу, доводи засудженого і представника колонії про відсутність підстав для скасування судового рішення,дослідивши матеріали справи, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Відповідно до вимог ч.2 ст.81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.

Із матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_6 засуджений вироком апеляційного суду Хмельницької області від 08.09.2014 року за ч.2 ст.15, п.1 ч.2 ст.115, п.12 ч.2 ст.115 КК України та призначено йому покарання у виді 15 років позбавлення волі.

Ухвалою ВССУ від 28.10.2015 року вирок суду залишений без змін.

Ухвалою Сокирянського районного суду Чернівецької області від 03.02.2016 року на підставі ст.72 ч.5 КК України ОСОБА_6 у строк відбування покарання зараховано строк його попереднього ув`язнення з 18.11.2012 року по 07.09.2014 року включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі,тобто фактично строк покарання зменшився майже на 2 роки.

Крім того, ухвалою Сокирянського районного суду Чернівецької області від 30.03.2022 року на підставі ст.72 ч.5 КК України зараховано в строк відбування покарання період з 08.07.2015 року по 22.07.2015 року та з 09.09.2015 року по 28.10.2015 року включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Відтак, строк відбування ОСОБА_6 покарання закінчується 27.11.2025 року.

Станом на час розгляду клопотання засуджений ОСОБА_6 ,із врахуванням ухвал,якими було зараховано у строк відбування покарання термін попереднього ув`язнення у розрахунку 1:2, відбув 13 років 8 місяців 26 днів, тобто більше 3/4 строку покарання, призначеного судом.

Невідбутий засудженим ОСОБА_6 строк покарання у виді позбавлення волі, станом на час постановлення районним судом оскаржуваної ухвали, становив 1 рік 3 місяці 5 днів.

Згідно роз`яснень, які містяться у п.п.2,17 Постанови Пленуму ВСУ №2 від 26 квітня 2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого.

Головною умовою прийняття такого рішення є доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

При вирішенні питання про умовно-дострокове звільнення також слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці.

При цьому підлягають врахуванню такі дані протягом усього періоду відбування покарання, а не тільки за час, який безпосередньо передує розгляду клопотання.

Під сумлінним ставленням до праці слід розуміти постійну свідому участь у суспільно-корисній праці, систематичне виконання і перевиконання виробничих завдань, сумлінне виконання трудових обов`язків і дорученої роботи, якість її виконання, дбайливе ставлення до довіреного майна,тощо.

Сумлінною поведінкою є не тільки пасивна форма поведінки засудженого, яка полягає у стримуванні від порушень режиму відбування покарання, правил внутрішнього розпорядку, загальноприйнятих норм і правил поведінки, а й активна участь у суспільному житті, сумлінне виконання громадських доручень, прагнення своєю діяльністю спокутувати вину за вчинений злочин.

Під виправленням засудженого слід розуміти усунення із його психіки негативних нахилів, що сприяють вчиненню злочину, та одночасне прищеплення йому таких поглядів і звичок у дисципліні праці і поведінки у побуті, у колективі, суспільстві, які виключають вчинення нових злочинів.

Висновок суду про виправлення засудженого повинен ґрунтуватись в тому числі й на даних, що характеризують ступінь тяжкості вчиненого злочину і особу засудженого в цілому.

Вказаних вимог районний суд не дотримався.

З характеристики засудженого, затвердженої 25.07.2024 року начальником ДУ «Сокирянська виправна колонія №67», довідки про стягнення та заохочення (а.с.2-4) та матеріалів особової справи вбачається, що з 20.11.2012 року ОСОБА_6 перебував в ДУ «Хмельницький слідчий ізолятор».

За час перебування в ДУ «Хмельницький слідчий ізолятор`з 11.2012 до 11.2014 р.р. притягувався до дисциплінарної відповідальності та було накладене стягнення у виді догани (т.1 а.о.с.58-61).

В ДУ «Сокирянська виправна колонія №67» відбував покарання в секторі максимального рівня безпеки з 05.11.2014 року, до оплачуваної суспільно-корисної праці не залучався у зв`язку з особливостями утримання в секторі максимального рівня безпеки.

Згідно опитувального листа від 03.03.2016 року, характеристики та протоколу засідання атестаційної комісії ОСОБА_6 було відмовлено в переведенні засудженого до іншого рівня безпеки як собі, яка не стала на шлях виправлення. (т. 1 а.о.с.158-162).

Згідно опитувального листа від 17.08.2017 року, характеристики та виписки з протоколів засідань атестаційної комісії від 20.07.2017 року засуджений почав свій шлях виправлення (т.1 а.о.с.167, 168,173), по відношенню до персоналу установи переважно тактовний, виконує їх законні вимоги.

Опитувальний лист від 25.07.2018 року свідчить, що засуджений звернувся з клопотанням про помилування, комісією СВК до матеріалів було надано висновок ,що засуджений на помилування не заслуговує. (т.1 а.о.с.189-200).

Згідно листа Адміністрації Президента України у помилуванні відмовлено(т.1 а.о.с.207).

17.08.2018 року ОСОБА_6 було притягнуто до дисциплінарної відповідальності та накладене стягнення у виді догани (т.1 а.о.с. 201-205).

29.04.2019 року засуджений за вчинення дисциплінарного проступку поміщений в карцер на 7 днів за те, що він після відбою не знаходився на своєму спальному місці та проявив нетактовну поведінку до працівників колонії, чим порушив встановлений в установі порядок (т.2 а.о.с. 1-6).

16.04.2020 року за наслідками розгляду клопотання захисника відмовлено у переведенні засудженого з приміщення камерного типу сектора максимального рівня безпеки до дільниці ресоціалізації установи середнього рівня безпеки як особі, яка не довела, що стає на шлях виправлення (т.2 а.о.с. 51-64).

Згідно опитувального листа від 12.01.2021 року та характеристики засудженого, витягу з протоколу засідання атестаційної комісії, ОСОБА_6 відмовлено в клопотанні перед судом про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким як особі, яка не стала на шлях виправлення(т.2 а.о.с. 70-75).

06.08.2021 року засудженого було притягнуто до дисциплінарної відповідальності із накладенням стягнення у виді догани(т.2 а.о.с. 78-83).

Згідно виписки з протоколу від 21.01.2022 року ОСОБА_6 не став на шлях виправлення, окрім того 14.02.2022 року ним було порушено встановлений в установі розпорядок дня, дисциплінарне стягнення не накладено, вирішено обмежитись проведення бесіди виховного характеру(т.2 а.о.с.87,88,92).

Згідно опитувального листа від 28.04.2022 року засуджений ОСОБА_6 не став на шлях виправлення та рішенням атестаційної комісії йому відмовлено в клопотанні перед судом про умовно-дострокове звільнення (т.2 а.о.с.102,106).

19.07.2022 року ОСОБА_6 було переведено до дільниці ресоціалізації виправної колонії середнього рівня безпеки (т.2 а.о.с.120).

За час відбуття покарання в дільниці ресоціалізації ОСОБА_6 знову порушив порядок і умови відбування покарання,однак було вирішено не накладати дисциплінарне стягнення і обмежитись заходами виховного характеру (т.2 а.о.с.121,126).

Наявність фактів накладення зазначених вище стягнень, хоча вони і погашені у встановленому порядку, свідчать,що поведінка засудженого не була сумлінною і належною протягом усього строку відбування покарання.

Згідно довідки про заохочення та стягнення від 25.07.2024 року за період з 20.04.2022 року по 10.04.2024 року засуджений тричі заохочувався.

На переконання судової колегії,викладені вище обставини свідчать лише про те, що ОСОБА_6 стає на шлях виправлення, а не довів його.

Апеляційний суд враховує, що заохочення засуджений отримав перше - в квітні 2022 року, друге в квітні 2023 року, третє в квітні 2024 року. Наявність лише 3 заохочень за весь період відбування покарання, починаючи з 2012 року(враховуючи і допущені у цей же період дисциплінарні порушення) не може свідчити про виправлення засудженого.

При цьому, за змістом вироку, ОСОБА_6 засуджений за скоєння умисного вбивства однієї особи та замаху на умисне вбивство іншої,тобто особливо тяжких злочинів проти життя і здоров`я,вчинених групою осіб.

Такі злочини він вчинив у період іспитового строку,призначеного попереднім вироком за вчинення насильницького грабежу.

Із встановлених вище обставин вбачається, що в поведінці ОСОБА_6 спостерігаються певні позитивні зміни, однак вона не характеризувалась своєю сумлінністю протягом усього строку відбування покарання.

Висновок суду про виправлення засудженого повинен грунтуватись на аналізі даних про його поведінку саме за весь строк відбування покарання, а не конкретно обраного часу,який передував зверненню із клопотанням.

Наявні у особовій справі та матеріалах судового провадження докази не підтверджують, що мета покарання, яка насамперед полягає у виправленні засудженого, а також запобіганню вчиненню нових кримінальних правопорушень, наразі досягнута.

Наведеним обставинам районний суд не надав належної оцінки,а тому висновок про умовно-дострокове звільнення ОСОБА_6 від відбування покарання є передчасним.

Отже,ухвалу необхідно скасувати відповідно до вимог ст.ст.407,409,411 КПК України та постановити нову, якою у задоволенні клопотання відмовити.

Керуючись ст.ст.404,405,407,418,419 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_8 задовольнити.

Ухвалу Сокирянського районного суду Чернівецької області від 22 серпня 2024 року щодо ОСОБА_6 скасувати.

У задоволенні клопотання начальника державної установи «Сокирянська виправна колонія (№67)» про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання у виді позбавлення волі засудженого ОСОБА_6 відмовити.

Ухвала апеляційного суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя-доповідач ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3