УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 вересня 2024 року м. Київ

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваної ОСОБА_4 , захисників ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання старшого слідчого 4 відділу 1 управління досудового розслідування Головного слідчого управління СБ України ОСОБА_7 , яке погоджене з прокурором Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Лишнівка, Маневицький р-н, Волинська обл., українки, громадянки України, з вищою освітою, незаміжньої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимої,

підозрюваної у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 1 ст. 114-1, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 332 КК України, в рамках кримінального провадження № 0000532 від 14.06.2024, -

ВСТАНОВИВ:

До Шевченківського районного суду м. Києва звернувся з клопотанням старший слідчий 4 відділу 1 управління досудового розслідування Головного слідчого управління СБ України ОСОБА_7 , яке погоджене з прокурором Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування клопотання зазначено, Головним слідчим управлінням Служби безпеки України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000532 від 14.06.2024 за підозрою ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 1 ст. 114-1, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 332 КК України, за підозрою ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 1 ст. 114-1, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 332 КК України, та за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 1 ст. 114-1, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 332 КК України, та за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 114-1, ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 332 та ч. 1 ст. 366 КК України

09.09.2024 громадянку ОСОБА_4 затримано в порядку п. 4 ч. 1 ст. 208 КПК України, оскільки наявні обґрунтовані підстави вважати, що можлива втеча з метою ухилення від кримінальної відповідальності особи, підозрюваної у вчиненні злочину, передбаченого статтями 255, 255 - 1, 255 - 2 Кримінального кодексу України.

09.09.2024 громадянку ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні нею кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 1 ст. 114-1, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 332 КК України.

З метою забезпечення виконання ОСОБА_4 покладених на неї процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків та інших учасників кримінального провадження, а також вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення у якому він підозрюється, слідчий просив застосувати до підозрюваної запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строк 60 днів без визначення розміру застави.

Прокурор у судовому засіданні підтримав клопотання за вищевказаними підставами та просив його задовольнити.

Захисники у судовому засіданні просили відмовити в задоволенні клопотання у зв`язку з його необґрунтованістю, просили застосувати запобіжний захід у вигляді застави.

Підозрювана підтримав позицію свого захисника.

Слідчий суддя, заслухавши сторони кримінального провадження, дослідивши надані матеріали, дійшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що Головним слідчим управлінням Служби безпеки України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000532 від 14.06.2024 за підозрою ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 1 ст. 114-1, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 332 КК України, за підозрою ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 1 ст. 114-1, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 332 КК України, та за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 1 ст. 114-1, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 332 КК України, та за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 114-1, ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 332 та ч. 1 ст. 366 КК України

09.09.2024 ОСОБА_4 затримано в порядку п. 4 ч. 1 ст. 208 КПК України та повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 1 ст. 114-1, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 332 КК України.

Частиною 1 ст. 194 КПК України встановлено, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Щодо обґрунтованості підозри.

Згідно ч. 5 ст. 9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики ЄСПЛ.

Зокрема, у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року зазначено, що «обґрунтована підозра» означає існування фактів або інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, крім того, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно пов`язують підозрюваного з певним злочином, вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

При цьому, обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування.

Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях ЄСПЛ, зокрема, у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 23.10.1994 суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Так, для вирішення питання щодо обґрунтованості повідомленої підозри, оцінка наданих слідчому судді на даному етапі кримінального провадження доказів здійснюється не в контексті оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності, доведення чи не доведення винуватості особи, що здійснюється судом при ухваленні вироку, а з метою визначити вірогідність та достатність підстав причетності тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення, а також чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення, є вірогідною та достатньою для застосування щодо нього обмежувального заходу.

У пункті 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» зазначено, що «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Факти, що підтверджують обґрунтовану підозру, не повинні бути такого ж рівня, що й факти, на яких має ґрунтуватися обвинувальний вирок.

Слідчий суддя на стадії досудового розслідування для вирішення питання, зокрема, щодо обґрунтованості підозри не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини особи/осіб у вчиненні кримінального правопорушення чи її відсутності, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи/осіб до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів.

Отже, при вирішенні питання щодо обґрунтованості підозри ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованих їй кримінальних правопорушень, слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише, чи є її причетність до вчинення інкримінованого кримінального правопорушення вірогідною та достатньою для застосування відносно нього запобіжного заходу.

Обставини, що дають підстави обґрунтовано підозрювати ОСОБА_4 у вчиненні вказаних кримінальних правопорушень, підтверджуються наступними матеріалами кримінального провадження:

- протоколи допитів підозрюваної/ свідка ОСОБА_10 , в ході допиту якої остання надала викривальні покази щодо злочинної організації, специфікацією якої було здійснення організації незаконного переправлення осіб чоловічої статі призовного віку через державний кордон України, до складу якої входили ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_9 , ОСОБА_8 , а керівництво діями яких здійснювала ОСОБА_4 ;

- протоколи допитів підозрюваної/ свідка ОСОБА_11 , за результатами проведення яких встановлено, що ОСОБА_4 переслідуючи корисливі мотиви розробила злочинний план з організації незаконного переправлення осіб чоловічої статі призовного віку через державний кордон України під виглядом волонтерів за системою ЄКІС «Шлях» та при цьому з метою його реалізації залучила розгалужену мережу посередників, яким остання розподілила функції та обов?язки надавши останнім можливість отримувати стабільний заробіток у вигляді незаконно-отриманого прибутку як оплату послуг для так званих «клієнтів» злочинної організації;

- протокол допиту підозрюваного ОСОБА_9 , за результатами проведення якого встановлено, що останній будучи активним учасником злочинної організації виконував відведені йому ОСОБА_4 злочинні вказівки;

- протокол огляду від 10.10.2023, в ході якого встановлено факти злочинної діяльності учасників злочинної організації - ОСОБА_12 , який здійснював підшукування «клієнтів» для реалізації злочинного плану; ОСОБА_13 , яка здійснювала формування фінансових звітностей щодо незаконно-отриманого злочинною організацією прибутку; ОСОБА_10 , яка вчиняла активні дії, спрямовані на реалізацію злочинного плану в частині формування переліку «клієнтів» злочинної організації, доведення вказівок імперативного характеру до інших учасників злочинної організації; ОСОБА_9 , який вчиняв активні дії, спрямовані на реалізацію злочинного плану в частині формування переліку «клієнтів» злочинної організації, доведення вказівок імперативного характеру до інших учасників злочинної організації; ОСОБА_14 , який будучи директором БО «Перший міжнародний благодійний фонд Відродження України» вчиняв активні дії для реалізації злочинного плану в частині формування ініціативних листів на адресу ОВА про нібито причетність «клієнтів» до волонтерської діяльності фонду; ОСОБА_8 , яка будучи директором ЛМГО «Європейський вектор Волині» вчиняла активні дії для реалізації злочинного плану в частині формування ініціативних листів на адресу ОВА про нібито причетність «клієнтів» до волонтерської діяльності фонду; встановлено факти виконання вищевказаними особами злочинних вказівок керівника злочинної організації - ОСОБА_11 та інших невстановлених на цей час співорганізаторів; ОСОБА_4 , яка будучи керівником злочинної організації здійснювала контроль та контролювала діяльність злочинної організації на всіх етапах вчинення злочинів, а також забезпечувала внутрішню та зовнішню стійкість організації користуючись при цьому своїм посадовим становищем на посаді заступника начальника Волинської обласної військової адміністрації;

- протокол огляду носія інформації - оптичного диску від 26.10.2023, на якому містяться виписки по банківських рахунках ОСОБА_12 та яким встановлено, що останній на виконання функцій учасника злочинної організації здійснював фінансові розрахунки з ОСОБА_10 , як передача незаконно-отриманого прибутку, для подальшої його передачі керівнику злочинної організації - ОСОБА_4 через залучену нею довірену особу - ОСОБА_11 , з метою розподілу долі кожного з учасників за результатами здійснення злочинної діяльності;

- протокол огляду ПЕОМ ОСОБА_10 від 18.03.2024, в ході якого встановлено факти злочинної діяльності ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_10 , ОСОБА_14 , ОСОБА_11 на виконання злочинних вказівок керівника злочинної організації - ОСОБА_4 ; яким встановлено листування між ОСОБА_10 та ОСОБА_13 щодо ведення фінансової звітності останньою та погодження розрахунків між учасниками злочинної організації за вчинювані кримінальні правопорушення з організації незаконного переправлення осіб через державний кордон України;

- протокол огляду мобільного телефону ОСОБА_10 від 07.03.2024, яким встановлено, що ОСОБА_10 здійснювала функції учасника злочинної організації; в ході якого встановлено факти злочинної діяльності ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 на виконання злочинних вказівок керівника злочинної організації - ОСОБА_4 ;

- протокол огляду носія інформації від 28.05.2024, в ході якого встановлено перелік «клієнтів» злочинної організації, сприяння в організаціїї незаконного переправлення яких здійснювала ОСОБА_8 перебуваючи на посаді керівника ЛМГО «Європейський вектор Волині» та ОСОБА_14 перебуваючи на посаді керівника БО «Перший міжнародний благодійний фонд Відродження України», на виконання злочинних вказівок керівника злочинної організації - ОСОБА_4 ;

- протокол огляду мобільного телефону ОСОБА_10 від 12.06.2024, яким встановлено, що остання на виконання злочинних вказівок ОСОБА_4 вчиняла дії спільно із ОСОБА_9 щодо відведених їм керівником злочинної організації функцій з формування переліку «клієнтів» організацію незаконного переправлення яких здійснювала вказана злочинна організація;

- інформаційні довідки з баз даних Державної прикордонної служби України, якими встановлено, що «клієнти» злочинної організації незаконне переправлення яких було здійснено через державний кордон України, з метою уникнення мобілізаційних заходів, на територію України не поверталися, гуманітарні вантажі за якими останні нібито відряджалися не доставляли;

- інформація отримана від Державної служби України з безпеки на транспорті, якою встановлено, що особи, які були підшукані ОСОБА_12 на виконання функцій учасника злочинної організації щодо організації їх незаконного переправлення через державний кордон України, з метою уникнення мобілізаційних заходів, перетинали державний кордон України під виглядом волонтерів через систему ЄКІС («Шлях»);

- лист ІНФОРМАЦІЯ_2 №321/4211 від 15.06.2023, згідно з якого слідує, що діяльність злочинної організації, до складу якої входили ОСОБА_4 , ОСОБА_11 , ОСОБА_10 , ОСОБА_14 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та інші невстановлені особи, з організації незаконного виїзду громадян України за межі державного кордону негативно впливає на здатність держави забезпечити виконання заходів загальної мобілізації та проведення територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки Збройних Сил України призову військовозобов`язаних;

- лист ІНФОРМАЦІЯ_3 № 3/4127 від 21.12.2023, згідно з якого слідує, що організація незаконного переправлення осіб чоловічої статі призовного віку впливає на зниження мобілізаційної готовності Збройних Сил України;

- лист ІНФОРМАЦІЯ_4 № 05/28152 від 26.12.2023, згідно з якого слідує, що в ході виконання мобілізаційних заходів уповноваженими військовими формуваннями Збройних Сил України, кожна особа, що може бути призвана на військову службу становить мобілізаційну цінність;

- лист ІНФОРМАЦІЯ_2 № 321/283 від 12.01.2024, згідно з якого слідує, що внаслідок організації незаконного переправлення осіб чоловічої статі призовного віку через державний кордон України знижується спроможність територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки в комплектуванні підрозділів Збройних Сил України та інших військових формувань людським ресурсом в період дії правового режиму воєнного стану;

- інші матеріали в їх сукупності.

Враховуючи вищезазначені загальні підходи до обґрунтованості підозри, а також встановлені згідно з матеріалами судового провадження обставини, слідчий суддя вважає, що наявна інформація, яка може переконати об`єктивного спостерігача у тому, що ОСОБА_4 своїми діями, про які йдеться у повідомленні про підозру від 09.09.2024, вчинила зазначені кримінальні правопорушення та на даному етапі досудового розслідування є достатні підстави, які поза розумним сумнівом свідчать про обґрунтованість пред`явленої підозри, оскільки в розпорядженні органу досудового розслідування є зібрані у встановленому законом порядку достатні фактичні данні, які свідчать про наявність ознак кримінального правопорушення, що інкримінується підозрюваному органом досудового розслідування.

Разом з тим, вищенаведеним висновком про обґрунтованість підозри не констатується наявності в діях ОСОБА_4 вини у вчиненні кримінальних правопорушень.

Так, на цій стадії слідчий суддя не вправі наперед вирішувати питання про фактичні обставини кримінального правопорушення, кваліфікацію дій підозрюваного, доведеність чи недоведеність винуватості підозрюваного, давати оцінку доказам щодо їх належності, допустимості, достовірності та достатності, оскільки ці питання вирішуються судом при ухваленні судового рішення по суті обвинувачення на підставі обвинувального акту, а не під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу щодо особи, якій повідомлено про підозру у вчиненні злочину, що свідчать про вірогідність причетності особи до вчинення інкримінованого злочину та необхідність застосування щодо такої особи обмежувального заходу.

Щодо наявності ризиків та їх обґрунтованість.

Так, наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, обґрунтовується тим, що кримінальні правопорушення, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_4 віднесено до категорії тяжких та особливо тяжких злочинів, відповідальність за які передбачена до 13 років з конфіскацією майна. Тому, усвідомлюючи тяжкість та невідворотність покарання, що загрожує ОСОБА_4 , у разі визнання її винуватою, остання може переховуватися від органів досудового розслідування та суду.

Зокрема, інкриміновані ОСОБА_4 злочини вчинялися неодноразово, з тривалою періодичністю, із здійсненням активних та ініціативних дій, користуючись при цьому довірою суспільства до волонтерського руху в Україні, а також органів державної влади, з метою реалізації розробленого нею злочинного плану, що підтверджується зібраними в ході досудового розслідування доказами та вказують на значну кількість епізодів - понад 115.

Ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, зумовлений тим, що ОСОБА_4 достовірно знаючи про коло осіб, причетних до кримінальних правопорушень, з високим ступенем ймовірності може впливати на них з метою повідомлення органу досудового суду неправдивих відомостей щодо обставин його протиправних дій.

Крім того, ОСОБА_4 за період зайняття нею керівних посад на державній службі здобула значне коло знайомств, які може використовувати з метою перешкоджання досудовому розслідуванню, використовуючи при цьому здобутий посадовий вплив.

Ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, обґрунтовується тим, що очолювана ОСОБА_4 злочинна організація діяла протягом тривалого періоду часу, а вчинювані злочини характеризувалися значною тривалістю та багатоепізодністю, а тому остання, здобувши значний досвід у реалізації злочинних намірів та будучи обізнаною із методами документування та проведення як гласних так і негласних слідчих (розшукових) дій, може використати такі навички під час вчинення інших злочинів.

Крім того, здійснювана ОСОБА_4 злочинна діяльність, у тому числі може координуватися дистанційно поза межами України існує висока ймовірність того, що ОСОБА_4 продовжить вчиняти злочини, у вчиненні яких підозрюється.

Також досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 , злочини у вчиненні яких вона обґрунтовано підозрюється вчиняла повторно, а отже сторона обвинувачення доходить до висновку, що підозрювана з високою імовірністю буде продовжувати вчиняти злочини, у яких підозрюється.

Зокрема, наявні достатні підстави вважати, що ОСОБА_4 не усвідомлює суспільну-небезпечність своїх діянь, а враховуючи, багатоепізодність та тривалість вчинених злочинів вказують на достатню кількість підстав вважати, що ОСОБА_4 продовжить вчиняти інкриміновані їй злочини.

Таким чином, в судовому засіданні підтверджується наявність ризиків, передбачених пунктами 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Щодо наявності підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Метою застосування на стадії досудового розслідування запобіжного заходу відповідно до положень ч. 1 ст. 177 КПК України є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам вчинити дії, про які зазначав прокурор у клопотанні.

Підозрювана відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України відноситься до осіб, до яких можливо бути застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Вирішуючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя враховує тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 , обставини вчинення злочину та його наслідки і суспільну небезпеку, особу підозрюваного, а також те, що докази та обставини, на які посилається слідчий у клопотанні, дають достатні підстави вважати про наявність ризиків, зазначених у клопотанні, для запобігання яких слідчий суддя вважає недостатнім застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою.

У зв`язку з наведеним, клопотання в частині застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є обґрунтованим, прокурором в судовому засіданні доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 ЦПК України, наявність яких встановлена в судовому засіданні.

Таким чином, слідчий суддя дійшов висновку про задоволення клопотання про застосування до підозрюваної запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Щодо розміру застави.

Згідно ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою визначає розмір застави, достатній для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України.

Однак, згідно ч. 4 ст. 183 КПК України під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-2, 258-258-6, 260, 261, 402-405, 407, 408, 429, 437-442 Кримінального кодексу України.

Оскільки ОСОБА_4 підозрюється у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 114-1 КК України, суд не визначає розмір застави.

Керуючись ст. ст. 131, 132, 176, 177, 178, 182-184, 193, 194, 196, 309 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання - задовольнити.

Застосувати відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів без визначення розміру застави.

Строк тримання під вартою рахувати з моменту фактичного затримання, а саме з 11 год. 46 хв. 09 вересня 2024 року, тобто до 11 год. 46 хв. 08 листопада 2024 року.

Строк дії ухвали - по 08 листопада 2024 року.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1