Справа № 591/9781/24
Провадження № 1-кп/591/345/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 жовтня 2024 року Зарічний районний суд м.Суми у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

потерпілого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Суми обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0002359 від 05.08.2024 за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Суми, українця, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, що не працює, не має на утриманні неповнолітніх дітей, зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286-1 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 близько 19 год. 00 хв. 05.08.2024, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, керував автомобілем «Hyundai Н100» н.з. НОМЕР_2 по вул. Харківська, у напрямку центру м. Суми. Перебуваючи перед перехрестям з вул. Охтирська у м. Суми, ОСОБА_4 допустив зіткнення автомобіля, яким керував, із задньою частиною нерухомого військового екскаватора «Tatra 815» н.з. НОМЕР_3 (ТFС023), під керуванням військовослужбовця в/ч НОМЕР_4 ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який зупинився на червоний сигнал світлофора, чим порушив вимоги пунктів 2.3 б), 2.9 а), 12.3, Правил дорожнього руху, з яких невідповідності пунктів 2.3 б), 12.3, знаходяться в причинному зв`язку з подією дорожньо-транспортної пригоди та наслідками, що настали.

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди пасажир автомобіля «Hyundai Н100» ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , отримав тілесні ушкодження у вигляді відкритої черепно-мозкової травми уламкового перелому лобної кістки справа з переходом на основу черепу зі зміщенням, забою головного мозку, субарахноїдального крововиливу, які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень.

Дії ОСОБА_4 щодо порушення Правил дорожнього руху умисні, а форма вини до наслідків необережна.

Вказані умисні дії ОСОБА_4 кваліфіковано за ч.2 ст.286-1 КК України, а саме порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, що заподіяли потерпілому тяжке тілесне ушкодження.

У судовому засіданні ОСОБА_4 свою вину визнав повністю та пояснив що 05.08.2024 року він разом з батьком, який приїхав з військової частини на лікування, поїхали купатися разом із знайомими. Перебуваючи на річці, він потай від батька випив бутилку пива. Коли почали збиратися їхати додому у батька стрельнула спина, і він не міг сісти за руль автомобіля, а тому ОСОБА_4 сів за руль, батько сидів на пасажирському сидінні, а троє знайомих сиділо на задніх пасажирських сидіннях. Батьку було дуже боляче і він весь час коли рухався автомобіль скаржився на болі в спині, що відволікало ОСОБА_4 . Рухаючись по вул. Харківській в м.Суми, він в черговий раз відволікся до батька, внаслідок чого автомобіль під його керуванням зіштовхнувся з військовим автокраном. Внаслідок зіткнення його батько отримав тілесні ушкодження, він перебував в стресовому стані, намагався надати допомогу батьку. Про вчинене шкодує, кається, шкоду батьку відшкодував.

Будучи допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_6 пояснив, що 05.08.2024 року він приїхав додому з військової частини на лікування. Цього ж дня він разом зі своїм сином ОСОБА_4 та знайомими на власному автомобілі поїхали купатися на річку. Спиртних напоїв не вживали і він не бачив, щоб його син вживав спиртні напої. Коли збиралися вже їхати додому в нього дуже різко заболіла спина і він не міг керувати автомобілем, а тому попросив сина сісти за руль. Якби він знав, що ОСОБА_4 випив, він би ніколи так не вчинив. Під час руху по вул. Харківській він втратив свідомість, як потім дізнався автомобіль під керуванням його сина зіткнувся з автокраном. У ході руху в нього боліла спина і він відволікав сина від керування. Син відшкодував всю заподіяну йому шкоду, допомагав ліками, щиро каявся, просив вибачення і він його вибачив. Вважає, що ДТП сталася також і в наслідок його вини так, як він відволікав сина.

Враховуючи те, що ОСОБА_4 свою вину у вчиненні злочину визнав повністю і його покази повністю відповідають фактичним обставинам справи, тому суд на підставі ч.3 ст.349 КПК України за клопотанням прокурора визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих фактичних обставин, які ніким не оспорюються, роз`яснивши наслідки такого порядку розгляду та впевнившись у добровільності позицій і правильному розумінні фактичних обставин усіма учасниками процесу.

Суд вважає, що вина обвинуваченого доведена в повному обсязі та його дії слід кваліфікувати за ч. 2 ст. 286-1 КК України, а саме порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобам у стані алкогольного сп`яніння, що заподіяли потерпілому тяжке тілесне ушкодження.

Відповідно до положень пункту 1 Постанови Пленуму Верховного суду України від 24.10.2003 року №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, суди мають суворо додержуватись вимог ст.65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Згідно роз`яснень, викладених у п.2 згаданої постанови, вирішуючи питання про вид і розмір покарання в кожному конкретному випадку, суд повинен визначати ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, виходячи із сукупності всіх обставин вчинення злочину (форми вини, мотивів, способу, обстановки і стадії вчинення злочину, тяжкості наслідків, ступеня участі кожного із співучасників у вчиненні злочину та ін.).

Дотримання загальних засад призначення покарання є гарантією обрання винній особі необхідного й доцільного заходу примусу, яке би ґрунтувалося на засадах законності, гуманізму, індивідуалізації та сприяло досягненню справедливого балансу між правами і свободами людини та захистом інтересів держави й суспільства.

За змістом ч.1 ст.69 КК України при наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може, крім випадків засудження за корупційний злочин, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за цей злочин.

Призначаючи ОСОБА_4 покарання, суд відповідно до вимог ст.65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії тяжких злочинів, наявність обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого, відсутність обставин, які обтяжують його покарання та інші обставини, які впливають на ступінь відповідальності.

Суд бере до уваги особу винного, який раніше не судимий, вину визнав повністю, позитивно характеризується, на обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, не є особою з інвалідністю, є особою молодого віку, на час вирішення справи в суді обвинувачений перебуває на обліку в ТЦК, не працює, не одружений, не має на утриманні неповнолітніх дітей, відшкодував потерпілому завдану шкоду.

До обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , суд відносить щире каяття та відшкодування заподіяної шкоди.

Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_4 , судом не встановлено.

Крім того, суд звертає увагу на позицію потерпілої сторони, який претензій до обвинуваченого не має, просив суд призначити покарання, не пов`язане з позбавленням волі.

Між тим, така позиція потерпілої сторони не є обов`язковою для суду, натомість ураховується в сукупності з обставинами, передбаченими ст.65 КК України, і не має над ними юридичної переваги.

Враховуючи наявність обставин, які пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, а саме: щире каяття, відшкодування заподіяної шкоди, відсутність обставин, які обтяжують покарання, особу винного, який раніше не судимий, характеризується позитивно, є особою молодого віку, у період воєнного стану допомагає військовим, потерпілий є батьком обвинуваченого, суд на підставі ч.1 ст.69 КК України вважає за можливе призначити ОСОБА_4 більш м`який вид основного покарання, не зазначеного в санкції ч.2 ст.286-1 КК України, у виді пробаційного нагляду, так як таке покарання буде необхідним і достатнім для виправлення та попередження вчинення нових злочинів.

Разом з тим враховуючи, що санкція статті за скоєний злочин передбачає додаткове покарання, злочин скоєно в стані алкогольного сп`яніння, слід застосувати додаткове покарання позбавлення права керувати транспортними засобами на строк в межах санкції статті.

Обраний обвинуваченому такий вид покарання, на переконання суду, відповідає не тільки тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, але й особі обвинуваченого, є обґрунтованим та буде відповідати цілям покарання.

Відповідно до ч.5 ст.72 КК України у строк відбуття покарання ОСОБА_4 зарахувати строк попереднього ув`язнення, а саме: у період з 05 серпня 2024 року по 02 жовтня 2024 включно з розрахунку, що одному дню попереднього ув`язнення відповідають два дні пробаційного нагляду, визначивши зарахований строк покарання -118 (сто вісімнадцять) днів пробаційного нагляду.

Департаментом фінансів Сумської обласної державної адміністрації заявлено цивільний позов до обвинуваченого ОСОБА_4 про стягнення витрат на стаціонарне лікування потерпілого від злочину в сумі 272 грн. 66 коп.

Від представника Департаменту фінансів Сумської обласної державної адміністрації надійшла заява про відмову від позову у зв`язку із відшкодуванням витрат.

Враховуючи такі обставини слід прийняти відмову позивача від вказаного позову та на підставі п.4 ч.1 ст.255 ЦПК провадження за вказаними позовами слід закрити.

Крім того, на підставі ст.100, ст.174 КПК України необхідно вирішити долю речових доказів та скасувати накладений на них арешт.

Згідно із ст.ст.118, 124 КПК України з ОСОБА_4 на користь держави необхідно стягнути судові витрати, пов`язані із залученням експертів у справі, на суму 9 844,64 грн.

Застосований до ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, до набрання вироком законної сили слід залишити без змін, але не більше ніж до 01.12.2024 включно, з огляду на наявність ризиків ухилення від суду, впливу на потерпілого та можливості вчинення інших кримінальних правопорушень.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 100, 118, 124, 368-376, 395 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 286-1 КК України, та призначити йому покарання за цим законом із застосуванням ч.1 ст. 69 КК України у виді пробаційного нагляду на строк 3 роки з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 5 (п`ять) років.

На підставі ч.2 ст.59-1 КК України покласти на ОСОБА_4 строком на 3 роки такі обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання.

Відповідно до ч.5 ст.72 КК України у строк відбуття покарання ОСОБА_4 зарахувати строк попереднього ув`язнення, а саме: у період з 05 серпня 2024 року по 02 жовтня 2024 включно з розрахунку, що одному дню попереднього ув`язнення відповідають два дні пробаційного нагляду, визначивши зарахований строк покарання -118 (сто вісімнадцять) днів пробаційного нагляду.

Строк покарання у виді пробаційного нагляду обчислювати з дня постановки засудженого на облік уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 , до набрання вироком законної сили, але не більше ніж до 01.12.2024 включно, залишити у вигляді домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_2 , у період доби з 21-00 год. до 7-00 год., з покладенням на нього обов`язків: 1) прибувати до суду за викликом; 2) не відлучатися з м. Суми без дозволу суду; 3) повідомляти суд про зміну свого місця проживання; 4) утримуватися від спілкування з потерпілим та свідками у кримінальному провадженні з приводу обставин кримінального провадження; 6) носити електронний засіб контролю.

Провадження у справі за цивільним позовом Департаменту фінансів Сумської обласної державної адміністрації до обвинуваченого ОСОБА_4 про стягнення майнової шкоди в розмірі 272 грн. 66 коп. закрити у зв`язку з відмовою позивача від позову.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави судові витрати в сумі 9 844,64 грн.

Скасувати арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Ковпаківського районного суду м.Суми від 08 серпня 2024 року, а долю речових доказів визначити наступним чином:

-автомобіль «Hyundai H100» н.з. НОМЕР_2 , що зберігається на спеціальному майданчику для тимчасового тримання транспортних засобів ГУНП в Сумській області, за адресою: м. Суми, вул. Чернігівська, 16 А, після набрання вироком законної сили передати власнику ОСОБА_6 ;

-два компакт диски DVD-R ємністю 4.7 GB без маркування, консультативні висновки на ім`я ОСОБА_8 з СОКЛ на 3 аркушах, після набрання вироком законної силизалишити в матеріалах кримінального провадження №0002359;

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Сумського апеляційного суду через Зарічний районний суд м. Суми протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому, прокурору та потерпілому.

Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1