ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 1-кс/753/2684/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" вересня 2024 р. слідчий суддя Дарницького районного суду міста Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника - адвоката ОСОБА_5 , розглянувши клопотання старшого слідчого слідчого відділу Дарницького управління поліції Головного управління Національної поліції в м. Києві ОСОБА_6 , погоджене прокурором Дарницької окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні № 0003922, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 17 вересня 2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 115 Кримінального кодексу України,

про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

ВСТАНОВИВ:

Слідчий слідчого відділу Дарницького управління поліції Головного управління Національної поліції в м. Києві ОСОБА_6 за погодженням з процесуальним керівником - прокурором Дарницької окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді з клопотанням про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на 60 днів щодо підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Зі змісту клопотання та доданих документів вбачається, що слідчим відділом Дарницького управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0003922, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 17 вересня 2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 115 Кримінального кодексу України.

Як зазначає слідчий, досудовим розслідуванням у цьому кримінальному провадженні встановлено, що 16 вересня 2024 року приблизно о 22 год. 00 хв. ОСОБА_4 прийшов до закинутого приміщення розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , де в той час перебували ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та невстановлений чоловік, з якими став вживати алкогольні напої і спілкуватись.

В подальшому, перебуваючи за вказаною адресою, на фоні ревнощів до ОСОБА_12 між ОСОБА_4 та невстановленим чоловіком виник словесний конфлікт та обопільна штовханина.

Під час словесного конфлікту ОСОБА_4 , керуючись раптовим умислом, направленим на умисне вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, будучи в стані алкогольного сп`яніння, взяв до своєї руки ніж господарсько-побутового призначення та наніс ним невстановленому чоловіку чотири цілеспрямовані удари в область шиї та тулуба, спричинивши останньому тяжкі тілесні ушкодження у вигляді колото-різаної рани шиї справа з пошкодженням сонної артерії, а також тілесні ушкодження у вигляді різаної рани шиї зліва та двох різаних ран лівого плеча з розвитком крововтрати.

Від отриманого тілесного ушкодження невстановлений чоловік помер на місці, а ОСОБА_4 з місця вчинення кримінального правопорушення зник.

Таким чином, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Харкова, громадянин України, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , без постійного місця проживання у м. Києві, не працює, раніше судимий: 28 береня 2017 року Оржицьким районним судом Полтавської області за ч. 1 ст. 185 КК України до штрафу в розмірі 1275 грн. (заміненого на громадські роботи); 23 квітня 2018 року Оржицьким районним судом Полтавської області за ч. 2 ст. 185 КК України до арешту строком на 6 місяців; 05 лютого 2021 року Гребінківським районним судом Полтавської області за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 121 КК України до позбавлення волі строком на 5 років, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 3 роки; 08.02.2022 року Оржицьким районним судом Полтавської області за ч. 2 ст. 125, ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України до позбавлення волі строком на 5 років 3 місяці, органом досудового розслідування підозрюється в умисному протиправному заподіянні смерті іншій людині, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 115 КК України.

17 вересня 2024 року ОСОБА_4 затриманий в порядку, передбаченому статтею 208 КПК України та йому повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 115 КК України.

Обґрунтовуючи клопотання, слідчий посилається на існування ризиків, передбачених пунктами 1, 3, 5 частини першої статті 177 КПК України, які дають достатні підстави вважати, що ОСОБА_4 може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Так, на думку слідчого, про наявність ризику переховування від органів досудового розслідування та/або суду свідчить тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винним у вчиненні цього кримінального правопорушення, а тому усвідомлюючи тяжкість покарання, він зможе переховуватися від органів досудового розслідування.

Щодо ризику незаконно впливати на свідків слідчий вказує, що це кримінальне правопорушення вчинене із застосуванням фізичного насильства, допитані у провадженні свідки є важливими для досудового розслідування і встановлення істини у кримінальному провадженні, а тому він може здійснювати тиск на них з метою полегшення свого становища та зміни показів на свою користь. Такий ризик на думку слідчого об`єктивізується також з огляду на встановлену КПК України процедуру отримання показань від осіб, які є свідками, тобто існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

Ризик вчинити інше кримінальне правопорушення слідчий мотивує тим, що ОСОБА_4 є особою раніше судимою за вчинення майнових злочинів та злочинів проти життя та здоров`я людини, неодноразово відбував призначені покарання, в тому числі і пов`язані із триманням під вартою, однак на шлях виправлення не став та через короткий проміжок після звільнення з місць відбування покарання вчинив нове кримінальне правопорушення.

Недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання вказаним вище ризикам слідчий мотивує тим, що вони не будуть дієвими та не зможуть перешкодити нявним ризикам.

Клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відповідає вимогам статті 184 КПК України, до клопотання долучено копії матеріалів, якими обґрунтовуються його доводи, витяг з ЄРДР, клопотання та додатки до нього вручені підозрюваному і захиснику підозрюваного.

У судовому засіданні прокурор підтримав клопотання та просив застосувати до підозрюваного запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Захисник підозрюваного у судовому засіданні заперечив проти задоволення клопотання, зазначивши, що підозрюваний є військовослужбовцем, а тому процесуальне керівництво у цьому кримінальному провадженні повинен здійснювати відповідний прокурор військової прокуратури.

Підозрюваний заперечив проти клопотання та надав пояснення щодо обставин, які стали підставою для повідомлення йому про підозру у вчинені кримінального правопорушення, вказавши, що після вчинення злочину він не переховувався, самостійно викликав швидку допомогу для потерпілого.

Заслухавши прокурора, підозрюваного та його захисника, дослідивши копії матеріалів кримінального провадження, додані до клопотання, а також документи, надані прокурором та долучені судом в засіданні, слідчий суддя дійшов таких висновків.

Як встановлено судом, у провадженні слідчого відділу Дарницького управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві перебуває кримінальне провадження № 0003922, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 17 вересня 2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 115 Кримінального кодексу України.

17 вересня 2024 року ОСОБА_4 у цьому кримінальному провадженні повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 115 Кримінального кодексу України.

Відповідно до положень частини 1 статті 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Так, відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Системний аналіз норм законодавства свідчить про те, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу дослідженню підлягають чотири групи обставин:

- чи наявна обґрунтована підозра у вчиненні особою кримінального правопорушення;

- чи наявні ризики кримінального провадження;

- чи наявні обставини, які є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених ч. 1 ст. 176 КПК України, може запобігти доведеним під час розгляду клопотання ризикам;

- індивідуальні обставини щодо підозрюваного, передбачені статтею 178 КПК України.

Суд враховує, що поняття обґрунтована підозра не визначене у національному законодавстві, а тому зважаючи на вимоги, закріплені у статті 9 КПК України, враховуючи положення статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», виходить з того, що згідно із практикою ЄСПЛ обґрунтованість підозри - це певний стандарт доказування, який означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, N 182). При чому факти, які викликали підозру, не обов`язково мають бути одного рівня з тими, які необхідні для того, щоб не лише обґрунтувати засудження, а й пред`явити обвинувачення, що є наступною стадією в процесі розслідування кримінальної справи (рішення у справі «Murrаy v.United Kingdom», 14310/88, 28.10.1994, п. 55).

Тобто, не вдаючись до детального аналізу, оцінки дій, винуватості особи та не порушуючи презумпції невинуватості на цій стадії кримінального провадження, слідчий суддя повинен пересвідчитись, що повідомлена підозра є такою, що передбачає наявність достатніх даних, які б могли переконати об`єктивного та стороннього спостерігача у тому, що особа могла вчинити правопорушення, у якому її підозрюють.

При цьому, за усталеною практикою Європейського суду з прав людини, ці докази не повинні бути до такої міри переконливими та очевидними, щоб свідчити про винуватість особи, однак мають створювати у слідчого судді реальне бачення причетності особи до вчинення кримінального правопорушення, яке їй інкримінується.

Описана у клопотанні фабула у сукупності з наданими прокурором поясненнями та матеріалами кримінального провадження на даному етапі провадження дає слідчому судді можливість дійти висновку про наявність ознак кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 115 КК України.

Так, дослідивши додані до клопотання слідчого матеріали досудового розслідування, слідчий суддя дійшов висновку, що вони містять достатні для цього етапу розслідування докази, які доводять причетність ОСОБА_4 до інкримінованого йому злочину, передбаченого частиною першою статті 115 КК України, і містяться зокрема у: протоколі огляду місця події (трупа) від 17 вересня 2024 року; протоколі огляду місця події від 17 вересня 2024 року; протоколі допиту свідків ОСОБА_13 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 від 17 вересня 2024 року; протоколах пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 17 вересня 2024 року; протоколі затримання ОСОБА_4 від 17 вересня 2024 року, протоколі допиту підозрюваного від 18 вересня 2024 року, протоколах слідчого експерименту від 17 вересня 2024 року/, а також інших матеріалах досудового розслідування в їх сукупності.

Слідчий суддя вважає, що за обставин, викладених у клопотанні про обрання запобіжного заходу, прокурор довів наявність обґрунтованої підозри щодо причетності ОСОБА_4 до вчинення інкримінованого йому злочину, передбаченого частиною першою статті 115 КК України, що підтверджується матеріалами кримінального провадження, доданими до клопотання. Підозра ОСОБА_4 ґрунтується на відомостях, що об`єктивно пов`язують підозрюваного із кримінальним правопорушенням, а під час розгляду клопотання не виникло будь-якого іншого розумного обґрунтування участі підозрюваного у подіях, про які йдеться, ніж та, щодо якої стверджує прокурор.

Згідно з ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Щодо ризиків кримінального провадження, прокурор зазначає про наявність ризику переховування від органів досудового розслідування та/або суду, незаконного впливу на свідків у кримінальному провадженні та вчинення іншого кримінального правопорушення.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. Слідчий суддя, оцінюючи вірогідність такої поведінки підозрюваного, має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності позапроцесуальних дій зазначеної особи.

При цьому КПК не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Слідчий суддя вважає, що прокурором під час розгляду клопотання доведено наявність ризиків, передбачених статтею 177 КПК України.

Так, слідчий суддя враховує, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 15 років, отже, очікування можливого суворого вироку та усвідомленням підозрюваним невідворотності покарання у разі визнання його винним може мати значення для ризику переховування. Крім того, як повідомив прокурор у судовому засіданні, ОСОБА_14 , будучи призваним на військову службу, самовільно залишив військову частину НОМЕР_1 , про що свідчить витяг з наказу командира військової частини від 09 вересня 2024 року. Наведені відомості негативно характеризують ставлення підозрюваного до покладених на нього обов`язків, пов`язаних із певними обмеженням свободи пересування.

Оцінюючи наведений прокурором ризик незаконного впливу на свідків у цьому кримінальному провадженні, слідчий суддя виходить з того, що такий ризик існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від потерпілого та їх дослідження, оскільки суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина 4 статті 95 КПК).

За таких обставин заборона спілкуватися з певними особами як наслідок встановлення ймовірного впливу на них зумовлена необхідністю забезпечення недоторканості показань інших учасників кримінального провадження, які мають доказове значення.

Беручи до уваги обставини вчинення кримінального правопорушення, слідчий суддя дійшов висновку про достатню вірогідність ризику впливу на свідків, оскільки не будучи обмеженим у вільному доступі до свідків, підозрюваний може здійснювати на них вплив з метою спонукання до зміни показань, перекручування або спотворення раніше повідомлених ними обставин.

Слідчий суддя також вважає, що наявний ризик і вчинення іншого кримінального правопорушення, з огляду на те, що ОСОБА_4 не працевлаштований, офіційних джерел доходу не має, раніше був судимий за вчинення майнових злочинів та злочинів проти життя та здоров`я людини, однак на шлях виправлення не став, вчинивши нове кримінальне правопорушення

Оцінюючи доведені відомості, передбачені ст. 178 КПК України, слідчий суддя при визначенні обґрунтованості заявлених ризиків враховує, що ОСОБА_4 раніше судимий, його вік та відсутність у матеріалах справи застережень щодо стану його здоров`я, відсутність у нього дітей і утриманців, відсутність міцних соціальних зв`язків, відсутність постійного місця роботи та легальних джерел доходів, відсутність постійного місця проживання у місті Києві.

Досліджені під час судового засідання обставини свідчать, що менш суворі запобіжні заходи, які не пов`язані з триманням під вартою, не здатні забезпечити уникнення ризиків кримінального провадження.

Домашній арешт, в тому числі цілодобовий, не спроможний в достатній мірі забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків і запобігти встановленим ризикам через відсутність достовірних відомостей про місце проживання підозрюваного, за яким він може перебувати на час дії запобіжного заходу, віддаленість зареєстрованого місця проживання від розташування органу досудового розслідування та об`єктивні перешкоди у пересуванні територією України і можливостях здійснення контролю за поведінкою підозрюваного за місцем його перебування, зумовлені введенням військового стану на території України.

Особисте зобов`язання є неспроможним забезпечити виконання завдань кримінального провадження і уникнути заявлених ризиків з огляду на відсутність достатніх для даного етапу досудового розслідування стримуючих приписів.

Врахувавши наявність обставин, які підтверджують доводи прокурора про існування ризиків, передбачених пунктами 1, 3, 5 частини першої статті 177 КПК України, і що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного, суд дійшов висновку про необхідність застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Доводи захисника, що процесуальне керівництво у цьому кримінальному провадженні повинен здійснювати відповідний прокурор спеціалізованої прокуратури у сфері оборони самі по собі не спростовують необхідність застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Згідно з ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Частиною четвертою цієї статті визначено, що слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

Враховуючи встановлені слідчим суддею відомості про підозрюваного, високу ймовірність настання зазначених прокурором ризиків, слідчий суддя не вбачає підстав для застосовування до підозрюваного альтернативного запобіжного заходу у виді застави.

Керуючись статтями 7, 131, 132, 176-178, 183, 186, 193-197, 369-372, 376 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

1. Клопотання слідчого задовольнити.

2. Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів.

Строк тримання під вартою ОСОБА_4 обчислювати з моменту його фактичного затримання, тобто з 09 год 15 хв. 17 вересня 2024 року

Альтернативний запобіжний захід у виді застави стосовно ОСОБА_4 не визначати.

Строк дії ухвали слідчого судді - до 15 листопада 2024 року.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення до Київського апеляційного суду. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1