Провадження № 1-кп/344/1034/24
У Х В А Л А

30 серпня 2024 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю: секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглядаючи у закритому судовому засіданні у режимі відеоконференції кримінальне провадження з обвинувальним актом про обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.152 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Івано-Франківським міським судом Івано-Франківської області розглядається кримінальне провадження з обвинувальним актом про обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.152 КК України.

Ухвалою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 04 липня 2024 року продовжено щодо обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 01 вересня 2024 року включно.

Відповідно до ч.3 ст.331 КПК України, за наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Прокурором у судовому засіданні подано клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_5 , яке попередньо вручено обвинуваченому та захиснику. Підтримуючи подане клопотання, мотивував його наявністю ризиків, передбачених ст.177 КПК України.

Захисник вказала, що до затримання ОСОБА_5 був працевлаштований, одружений, мав постійне місце проживання у АДРЕСА_1 , просила змінити запобіжний захід на цілодобовий домашній арешт.

Обвинувачений вважав продовження щодо нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою незаконним.

Вислухавши сторін, вивчивши матеріали кримінального провадження з цього приводу, в тому числі дані, що характеризують особу ОСОБА_5 , його вік, стан здоров`я, майновий стан, наявність постійного місця проживання, міцність соціальних зв`язків, наявність постійного місця роботи, репутацію обвинуваченого, що раніше судимий 12.02.2008 вироком Сакського міськрайонного суду Автономної Республіки Крим за ч.4 ст.152, п.10 ч.2 ст.115 КК України до покарання позбавлення волі на строк 14 років, 13.11.2019 вироком Івано-Франківського міського суду за ч.1 ст.296, ч.2 ст.186, ч.1 ст.187 КК України до покарання позбавлення волі на строк 4 роки, відбував покарання у місцях позбавлення волі. Інкриміноване обвинуваченому ОСОБА_5 кримінальне правопорушення (ч.3 ст.152 КК України) є особливо тяжким злочином, на даний час існують ризики, передбачені ст.177 КПК України, щодо переховування від суду, незаконного впливу на учасників кримінального провадження потерпілу та свідка, які ще не допитувалися під час судового розгляду, вчинення інших кримінальних правопорушень.

Приймаючи до уваги вищенаведене, суд також приймає до уваги практику ЄСПЛ, відповідно до якої, зокрема, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для тримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту.

Як зазначено у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Ходорковський проти росії» при оцінці позбавлення свободи будь-кого суд не обмежується проголошеними видимими цілями взяття та тримання під вартою, про які йдеться, але також розглядає істинні наміри та цілі, що стоять за ними. Рішенням Європейського суду з прав людини у справі «Клоот проти Бельгії» визначено: «Серйозність обвинувачення може служити для суду підставою для постановлення рішення про поміщення та утримання підозрюваного під вартою з метою запобігання спробі вчинення подальших правопорушень. Однак, необхідно, щоб небезпека була явною, а запобіжний захід необхідним в світлі обставин справи і, зокрема, біографії та характеристики особи, про яку йдеться».

За таких обставин, на переконання суду, застосування на даному етапі кримінального провадження більш м`якого запобіжного заходу є недостатнім для забезпечення виконання ОСОБА_5 покладених на нього обов`язків. Запобіжний захід у виді тримання під вартою ОСОБА_5 є співмірним і доцільним задля забезпечення дієвості даного кримінального провадження. Виключно застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою здатен забезпечити запобігання ризику переховування обвинуваченого від суду.

З огляду на викладене, суд вважає, що обвинуваченому ОСОБА_5 слід продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, що запобігатиме ризику переховування від суду, незаконного впливу на учасників кримінального провадження потерпілу та свідка, які ще не допитувалися під час судового розгляду, вчинення інших кримінальних правопорушень.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.176-178, 183, 331, 369-372, ч.2 ст.392 КПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_5 задовольнити. Застосування запобіжного заходу щодо обвинуваченого ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою продовжити до 28 жовтня 2024 року включно.

Копію ухвали для виконання направити начальнику ДУ «Івано-Франківська установа виконання покарань (№12)» та вручити обвинуваченому і прокурору негайно після її оголошення, інші сторони мають право отримати її копію в суді.

Ухвалу може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_6