Провадження № 1-в/554/215/2024
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 вересня 2024 року м. Полтава

Октябрський районний суд м. Полтави у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

з участю: секретаря - ОСОБА_2 ,

розглянувши подання начальника Шевченківського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Полтавській області про звільнення від призначеного покарання відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Київ, громадянина України, українця, із вищою освітою, неодруженого, непрацюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , судимого,

встановив:

30.08.2024 року до суду надійшло подання начальника Шевченківського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Полтавській області про звільнення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від призначеного покарання у зв`язку з втратою чинності законом, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

В обгрунтування подання вказала, що на обліку в Шевченківському районному відділі філії Державної установи «Центр пробації» в Полтавській області засуджений перебуває з 21.02.2024 року.

09.08.2024 року набрав законної сили ЗУ «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» № 3886-IX від 18.07.2024 року.

Згідно зазначеного закону статтю 51 КУпАП викладено у новій редакції, відповідно до якої викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, встановлених на початок року, тобто станом на 01.01.2023 року 2684 грн, є дрібним викраденням чужого майна.

Враховуючи вищевикладене, прохала про звільнення ОСОБА_3 від призначеного вироком Октябрського районного суду м. Полтави від 09.01.2024 року покарання.

Представник Шевченківського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Полтавській області та засуджений ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилися, будучи належним чином повідомленими про день та час слухання справи, а тому їх неявка не перешкоджає розгляду подання.

Прокурор подав до суду заяву про розгляд подання у його відсутність, проти задоволення подання не заперечував.

Суд, дослідивши матеріали подання, приходить до наступного.

Вироком Октябрського районного суду м. Полтави від 09.01.2024 року, який набрав законної сили 09.02.2024 року, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засуджено за ч. 4 ст. 185, 75, 76 КК України на 5 (п`ять) років позбавлення волі, звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 (два) роки.

На обліку в Шевченківському районному відділі філії Державної установи «Центр пробації» в Полтавській області засуджений перебуває з 21.02.2024 року.

09.08.2024 року набрав чинності ЗУ від 18.07.2024 року № 3886-IX «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», яким ст. 51 КУпАП викладено у новій редакції та встановлено, що максимальний розмір викраденого майна для кваліфікації дій особи як дрібне викрадення чужого майна за ч. 2 ст. 51 КУпАП, не може перевищувати двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Таким чином, відповідно до статті 51 КпАП крадіжка чужого майна вважається дрібною, якщо вартість такого майна на момент здійснення правопорушення не перевищує двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто - 3028 грн.

Відповідно до пункту 5 підрозділу 1 розділу XX Податкового кодексу України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року.

Підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV Податкового кодексу України передбачено, що податкова соціальна пільга дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року, - для будь-якого платника податку.

Відповідно до ст. 7 ЗУ «Про Державний бюджет України на 2023 рік», прожитковий мінімум для працездатних осіб станом на 01 січня 2023 року становив 2684 грн, тобто розмір податкової соціальної пільги дорівнює 1342 грн.

Тому граничний розмір вартості майна на момент вчинення правопорушення, яке може потягнути за собою кримінальну відповідальність з 01.01.2023 року, для особи складає 2684 грн.

Відповідно до вироку суду від 09.01.2024 року, ОСОБА_3 засуджено за таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, в умовах воєнного стану, 12.10.2023 року на суму 290 грн 83 коп, у магазині «Аврора».

На час вчинення ОСОБА_3 інкримінованих йому дій, мінімальна сума вартості викраденого майна, як ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, становила 2684 грн.

У відповідності до ч. 1 ст. 58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Згідно з ч. 1 ст. 5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Згідно з п. 13 ч. 1 ст. 537 КПК України, під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання, зокрема про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України.

У відповідності до п. 2 ч. 2 ст. 539 КПК України, клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, зокрема у разі необхідності вирішення питань, передбачених п. 13 ч. 1 ст. 537 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 74 КК України особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

Таким чином, враховуючи зміни про кримінальну відповідальність внесеними ЗУ від 18.07.2024 року № 3886-IX, наявність законних підстав щодо зворотної дії у часі закону про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, суд вважає за необхідне звільнити ОСОБА_3 від призначеного покарання.

Керуючись ст. 74 КК України, ст. 372, 537, 539 КПК України, суд,

постановив:

Подання - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від призначеного покарання за вироком Октябрського районного суду м. Полтави від 09.01.2024 року, у зв`язку з втратою чинності законом, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду через Октябрський районний суд м. Полтави протягом семи діб з моменту її проголошення.

Суддя: ОСОБА_1