Справа № 466/3205/17
пр.№ 1-кс/464/1014/24
У Х В А Л А

23 вересня 2024 року м.Львів

Сихівський районний суд м.Львова

в складі: головуючої судді ОСОБА_1

секретар судових засідань ОСОБА_2

представника потерпілого ОСОБА_3

потерпілого ОСОБА_4

розглянувши заяву потерпілого ОСОБА_4 про відвід головуючого судді ОСОБА_5 , -

в с т а н о в и в :

в провадженні Сихівського районного суду м.Львова перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному 12 листопада 2016 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0004073 відносно про обвинувачення ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України. Згідно ст.35 КПК України автоматизованою системою документообігу суддею, що здійснює судове провадження визначено суддю ОСОБА_5 .

22.07.2024 року потерпілим ОСОБА_4 заявлено відвід головуючому - судді ОСОБА_5 з тих підстав, що існують сумніви у її неупередженості, оскільки суддя ОСОБА_5 в процесі розгляду кримінального провадження неодноразово порушувала вимоги процесуального законодавства, а саме не задоволила його клопотання про долучення до матеріалів кримінального провадження усіх матеріалів кримінального провадження, які перебували у провадженні Шевченківського районного суду м.Львова, що призвело до відсутності його цивільного позову у справі, порушувала його правава як потерпілого, безпідставно попереджала його про видалення із зали суду, намагалась провести засідання без участі його представника, всупереч вимог законодавства здійснює його виклики в судове засіданні смс-повідомленнями, що в сукупності свідчить про прояв нею неповаги до нього та викликає сумніви у її об`єктивності та неупередженості.

Заслухавши думку потерпілого та його представника, які підтримали заяву про відвід, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст.75 КПК України суддя не може брати участі у кримінальному провадженні якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача; якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник; якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження; за наявності інших обставин, які викликають сумнів його неупередженості.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожен має право на справедливий розгляд його справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який встановить обґрунтованість висунутого проти нього будь-якого кримінального обвинувачення.

Виходячи із положень ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав та основоположних свобод і практики Європейського суду з прав людини, які є частиною національного законодавства і джерелом права, що підлягають застосуванню відповідно до ст. 9 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини», суд має завжди бути «встановленим законом».

Про те, що термін «суд, встановлений законом» поширюється не лише на правову основу існування суду, але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність, звернуто також увагу Європейським судом з прав людини у справі «Сокуренко і Стригун проти України».

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, при оцінці безсторонності суду слід розмежовувати її суб`єктивний та об`єктивний аспект. Так у справі «Гаусшильдт проти Данії», «Мироненко і Мартиненко проти України» зазначається, що наявність безсторонності, для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції, має визначатися за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. Щодо суб`єктивної складової даного поняття, то у справі «Гаусшильдт проти Данії» вказано, що потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Причому суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного. Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі. У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім.

Враховуючи вищевикладене, а також доводи заявника, викладені в заяві про відвід, суд приходить до переконання, що такі не містять достовірних даних, які б свідчили про наявність сумніву в об`єктивності чи неупередженості судді ОСОБА_5 .

Відповідно до ст.321 КПК України головуючий у судовому засіданні керує ходом судового засідання, забезпечує додержання послідовності та порядку вчинення процесуальних дій, здійснення учасниками кримінального провадження їхніх процесуальних прав і виконання ними обов`язків, спрямовує судовий розгляд на забезпечення з`ясування всіх обставин кримінального провадження, усуваючи з судового розгляду все, що не має значення для кримінального провадження.

Відтак, прийняття того чи іншого рішення з приводу процесуальних питань, заявлених клопотань, тощо не може свідчити про упередженість судді чи заінтересованість у результатах розгляду провадження, оскільки вирішення зазначених питань процесуально віднесено до компетенції суду. Оцінка щодо наявності чи відсутності процесуальних порушень при розгляді провадження надається судами вищих інстанцій при перегляді судових рішень в апеляційному чи касаційному порядку.

Покликання потерпілого на не долучення матеріалів кримінальних проваджень іншого суду є безпідставним з огляду на наступне. Відповідно до положень КПК України суд розглядає обвинувальний акт, до якого забороняється долучення будь-яких доказів до початку судового розгляду у відповідності до ч.5 ст.291 КПК України.

Згідно ст.347 КПК України судовий розгляд розпочинається з оголошення обвинувального акту, тобто, після проведення підготовчого засідання та завершення усіх підготовчих дій в судовому засіданні. Відповідно до ст.349 КПК України визначення обсяг та порядку дослідження доказів здійснюється після оголошення обвинувального акту та з`ясування у обвинуваченого питань передбачених ст.348 КПК України.

Як вбачається із матеріалів справи у даному кримінальному провадженні оголошено обвинувальний акт, проте не визначено обсязу та порядку дослідження доказів у кримінальному провадженні, а тому підстави для долучення доказів відсутні на даній стадії процесу.

Щодо приховування цивільного позову від 19 травня 2017 року то така обставина не знайшла свого підтвердження.

З огляду на зазначені обставини, суд приходить до висновку про відсутність достатньо обґрунтованих підстав вважати суд у складі головуючого судді ОСОБА_5 упередженим, небезстороннім та необ`єктивним, а тому в задоволенні заяви про відвід судді слід відмовити.

Керуючись ст.ст.75, 81 КПК України, суддя,-

у х в а л и в:

в задоволенні заяви потерпілого ОСОБА_4 про відвід головуючого судді ОСОБА_5 - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1