Справа№938/1276/24
Провадження № 1-кп/938/148/24
УХВАЛА

про призначення підготовчого судового засідання

28 листопада 2024 року селище Верховина

Верховинський районний суд Івано-Франківської області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 06.03.2024 за №0000220 про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с.Гринява Верховинського району Івано-Франківської області, зареєстрованого та фактично проживаючого, за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.407 та ч.1 ст.263 КК України,

за участю учасників кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИВ:

у провадженні Верховинського районного суду Івано-Франківської області перебуває кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.407 та ч.1 ст.263 КК України.

Ухвалою суду від 16.10.2024, обвинувальний акт про обвинувачення ОСОБА_3 за ч.5 ст.407 та ч.1 ст.263 КК України призначено до розгляду у підготовчому судовому засіданні на 07.11.2024 за участю прокурора, потерпілого та обвинуваченого.

В підготовче судове засідання 07.11.2024 учасники кримінального провадження не з`явилися.

Від т.в.о. начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 06.11.2024, на електронну адресу суду надійшов лист (Вх.№ЕпП-1445/24) про неможливість забезпечення явки обвинуваченого ОСОБА_3 у підготовче судове засідання до Верховинського районного суду Івано-Франківської області у визначені судом терміни, а саме на 07.11.2024, у зв`язку з чим, просив перенести підготовче засідання на іншу дату.

Прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_4 , також подав клопотання (Вх.№ЕП-1448/24), в якому посилаючись на неможливість конвоювання обвинуваченого ОСОБА_3 в судове засідання, територіальну віддаленість Верховинського районного суду Івано-Франківської області від м. Івано-Франківськ, з метою економії бюджетних коштів на виплату відрядження та економії процесуального часу, просив відкласти судовий розгляд кримінального провадження про обвинувачення ОСОБА_3 на іншу дату.

Окрім того згідно акту №47/24 про факт знеструмлення електромережі Верховинського районного суду Івано-Франківської області у Верховинському районному суді 07.11.2024, а саме з 09год 35хв. по 16.год 23хв було відсутнє електропостачання, що унеможливило функціонування автоматизованої системи документообігу суду та здійснення електронних функцій суду.

За вказаних обставин наступне підготовче засідання було відкладено на 28.11.2024.

В підготовче засідання з`явилися: прокурор Івано-Франківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_4 , обвинувачений ОСОБА_3 та його захисник адвокат ОСОБА_5 .

З обвинувального акту вбачається, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.407 та ч.1 ст.263 КК України,. Копію обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування йому вручено 25.09.2024.

В підготовчому засіданні встановлено, що вказане кримінальне провадження підсудне Верховинському районному суду Івано-Франківської області, підстав для повернення обвинувального акта немає, та відповідних клопотань не поступало.

Під час досудового розслідування угоди у кримінальному провадженні не укладались, клопотання про затвердження угоди відповідно до ст.ст. 468-475 КПК України, у кримінальному провадженні не заявлялось.

Підстав для закриття провадження, що передбачені пунктами 4-8, 10 ч.1 та ч.2 ст.284 КПК України, на даній стадії судового провадження не встановлено.

Прокурор, обвинувачений та захисник не заперечили проти призначення обвинувального акту до судового розгляду.

Захисник заявив клопотання про надання доручення органу пробації щодо підготовки досудової доповіді відносно особи обвинуваченого.

Прокурор та обвинувачений проти надання доручення органу пробації щодо підготовки досудової доповіді, не заперечили

Відповідно до положень ч.5 ст.314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд у випадках, передбачених цим Кодексом, за власною ініціативою або за клопотанням обвинуваченого, його захисника чи законного представника, чи за клопотанням прокурора і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини вирішує питання щодо складання досудової доповіді, про що постановляє ухвалу із зазначенням строку підготовки такої доповіді.

Відповідно до ч.1,2 ст. 314-1 КПК України, з метою забезпечення суду інформацією, що характеризує обвинуваченого, а також прийняття судового рішення про міру покарання представник уповноваженого органу з питань пробації складає досудову доповідь за ухвалою суду. Досудова доповідь складається щодо особи, обвинуваченої у вчиненні нетяжкого або тяжкого злочину, нижня межа санкції якого не перевищує п`яти років позбавлення волі.

Оскільки ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні тяжких злочинів, передбачених ч.5 ст.407 та ч.1 ст.263 КК України, нижня межа санкції яких не перевищує п`яти років позбавлення волі, з метою забезпечення суду інформацією, що характеризує обвинуваченого, а також ухвалення судового рішення щодо виду покарання, необхідно доручити представнику органу пробації скласти досудову доповідь в порядку, визначеному законодавством.

Окрім того, 28.11.2024 через канцелярію суду прокурором подано клопотання про застосування (продовження) щодо обвинуваченого ОСОБА_3 запобіжного заходу у виді тримання під вартою на строк 60 днів, яке у відповідності до ст.186 КПК України, слід вирішити в даному підготовчому засіданні.

В судовому засіданні обвинувачений та його захисник підтвердили, що відповідне клопотання про застосування запобіжного заходу, вони отримали 28.11.2024, а саме більше ніж за три години до початку розгляду клопотання. Відтак, визначені ч.2 ст. 184 КПК України строки, щодо необхідності вручення обвинуваченому копії клопотання та матеріалів, якими обґрунтовується необхідність застосування запобіжного заходу, не пізніше ніж за три години до початку розгляду клопотання, прокурором дотримано.

Подане клопотання прокурор обґрунтовує тим, що на розгляді Верховинського районного суду Івано-Франківської області перебуває обвинувальний акт про обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.407 та ч.1 ст.263 КК України.

Згідно обвинувального акту, досудовим розслідуванням кримінального провадження встановлено, що відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 №69/2022 солдат ОСОБА_3 (надалі ОСОБА_3 ), який прибув із ІНФОРМАЦІЯ_3 , 04.08.2023 призваний на військову службу за призовом під час мобілізації та призначений на посаду солдата стрільця-санітара 1 піхотного відділення 2 піхотного взводу 1 піхотної роти військової частини НОМЕР_1 .

Відповідно до ст. 65 Конституції України захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності, шанування її державних символів є обов`язком громадян України.

Проходячи військову службу у вищевказаній військовій частині солдат ОСОБА_3 відповідно до вимог ст.ст. 9, 11, 16, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних сил України повинен був свято і беззаперечно дотримуватися Конституції України і Законів України, Військової присяги, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, дорожити честю і гідністю військовослужбовця, берегти військову честь і поважати гідність інших людей, не допускати негідних вчинків, виконувати свої службові обов`язки, які визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою, та дотримуватися вимог статутів Збройних Сил України.

Згідно п.п. 1, 3 ч. 4 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язок військової служби на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять) чи поза військовою частиною, якщо перебування там відповідає обов`язкам військовослужбовця або його направлено туди за наказом відповідного командира (начальника).

Згідно Указу Президента України №64/2022 Про введення воєнного стану в Україні, воєнний стан в Україні запроваджено із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб та в подальшому продовжено по теперішній час. Таке рішення було ухвалено у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України та на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану".

Згідно ст. 1 Закону України "Про правовий режим воєнного стану" воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Про введення в дію воєнного стану солдату ОСОБА_3 достеменно було відомо, оскільки Указ Президента України №64/2022 оголошено за допомогою засобів масової інформації та доведено до населення країни.

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 03.10.2023 №82 солдат ОСОБА_3 , вибув у відпустку за сімейними обставинами по місцю проживання в АДРЕСА_1 , терміном на 10 діб з 04.10.2023 по 13.10.2023.

Згідно відпускного квитка від 03.10.2023 №46 солдат ОСОБА_3 зобов`язаний з`явитися до місця служби у розташування військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ) 14.10.2023.

Однак, солдат ОСОБА_3 , будучи обізнаним із вище зазначеними вимогами законодавства, у тому числі в умовах воєнного стану, діючи з прямим умислом, а саме усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з метою тимчасово ухилитися від військової служби та з мотивів небажання переносити труднощі військової служби, через особисту недисциплінованість та несумлінне ставлення до виконання своїх службових обов`язків, без відповідних дозволів командирів та начальників, за відсутності законних підстав та поважних причин, в умовах воєнного стану, 14.10.2023 вчасно не прибув до розташування військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ) після завершення відпустки, та незаконно перебував поза її розташуванням по 17.09.2024, проводячи службовий час на власний розсуд за місцем свого проживання у АДРЕСА_1 .

Окрім цього, ОСОБА_3 , в порушення вимог Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України №622 від 21 серпня 1998 року (з наступними змінами), зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 7 жовтня 1998 року за № 637/3077, Положення про дозвільну систему, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 жовтня 1992 року № 576 (з наступними змінами і доповненнями), діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, без передбаченого законодавством дозволу, за невстановлених досудовим розслідування місці та часі, а також за невстановлених обставин незаконно придбав 35 боєприпасів до нарізної вогнепальної зброї калібру 5.45 мм, після чого, за невстановлених досудовим розслідування обставин та часі переніс їх до житлового будинку за місцем свого проживання в АДРЕСА_1 , де незаконно їх зберігав до 29.05.2024, які у подальшому цього ж дня, виявлено та вилучено працівниками Верховинського районного відділення поліції ГУНП в Івано-Франківській області під час проведення санкціонованого обшуку за вищевказаною адресою.

Таким чином, ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні вчинив кримінальні правопорушення, передбачені ч. 5 ст. 407 КК України нез`явлення військовослужбовця вчасно на службу без поважних причин, тривалістю понад три доби, вчинене в умовах воєнного стану та ч. 1 ст. 263 КК України - незаконне придбання, носіння та зберігання, бойових припасів, без передбаченого законом дозволу, які є тяжкими злочинами.

В ході досудового розслідування, до ОСОБА_3 ,17.09.2024 ухвалою слідчого судді Верховинського районного суду Івано-Франківської області обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк до 13.10.2024.

04.10.2024 слідчим суддею Верховинського районного суду Івано-Франківської області продовжено строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_3 на строк до 03.12.2024

З метою забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого, запобігання продовженню злочинної діяльності та визначеним законодавством ризикам виникла необхідність в продовженні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою

Прокурор вважає, що на даний час також існують підстави для обрання щодо обвинуваченого ОСОБА_3 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, так як, ризики, передбачені п.п.1, 5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме: переховуватися від суду та вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, які існували на стадії досудового розслідування не зменшилися та продовжують існувати.

Вважає, що застосування іншого більш м`якого запобіжного заходу, окрім, як тримання під вартою не забезпечить виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків та не зможе запобігти наведеним ризикам.

Вказує на те, що обґрунтованість підозри та висунутого ОСОБА_3 обвинувачення, повністю підтверджується зібраними у даному кримінальному провадженні, доказами.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_4 в повному обсязі підтримав клопотання з підстав що викладені в ньому. Додатково зазначив, що на стадії досудового розслідування обвинуваченому було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у зв`язку із наявністю ризиків передбачених ст.177 КПК України, які продовжують існувати на даний час. Просить подане клопотання задовольнити. Також вважає, що застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу, не забезпечать виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не зможуть запобігти встановленим ризикам. Також просив визначити обвинуваченому альтернативний запобіжний захід у вигляді застави в розмірі 50 розмірів прожиткового мінімуму.

Обвинувачений ОСОБА_3 та його захисник адвокат ОСОБА_5 не заперечили проти обрання обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою Однак захисник просив суд застосувати мінімальний розмір застави визначений процесуальним законом, а саме 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, оскільки обвинувачений перебуває у складних життєвих умовах, має на утриманні двох малолітніх дітей, та більший розмір застави для нього буде непомірним.

Заслухавши думку учасників справи, дослідивши матеріали справи, суд приходить до такого висновку.

Відповідно до ч.3 ст.315 КПК України, під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити, продовжити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом II цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого. За наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та надсилається уповноваженій службовій особі до місця ув`язнення.

Згідно з ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно із ч.2 ст.177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до п.4 ч.2 ст.183 КПК України законодавцем визначено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

В силу вимог ст.178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Відповідно до вимог ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Як вбачається із ухвали слідчого судді Верховинського районного суду Івано-Франківської області від 17.09.2024 в ході досудового розслідування ОСОБА_3 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк до 13.10.2024.

25.09.2024 обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 5 ст. 407 КК України скеровано до Верховинського районного суду Івано-Франківської області.

04.10.2024 слідчим суддею Верховинського районного суду Івано-Франківської області продовжено строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_3 на строк до 03.12.2024.

Ухвалою суду від 16.10.2024, вказаний обвинувальний акт призначено до розгляду у підготовчому судовому засіданні.

При розгляді клопотання судом встановлено, що прокурором доведено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_3 , кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 5 ст. 407 КК України. Як вбачається з обвинувального акту, доданого до нього реєстру, ОСОБА_3 , на підставі зібраних доказів обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень щодо: нез`явлення військовослужбовця вчасно на службу без поважних причин, тривалістю понад три доби, вчинене в умовах воєнного стану, яке карається позбавленням волі на строк від п`яти до десяти років (за відсутності альтернативного виду основного покарання) та незаконне придбання, носіння та зберігання, бойових припасів, без передбаченого законом дозволу, яке карається позбавленням волі на строк від трьох до семи років, тобто відносяться до категорії тяжких злочинів.

При цьому, перевіряючи обґрунтованість підозри (обвинувачення), суд виходить з практики Європейського суду з прав людини, а саме: рішення «Нечипорук і Йонкало проти України», п. 175; «Cebotari v. Moldova», п. 48; «Fox, Campbell and Hartley v. the UK», n. 32, яка вказує на те, що слова «обґрунтована підозра» означають наявність фактів чи інформації, котрі могли би переконати стороннього об`єктивного спостерігача, що особа, можливо, вчинила злочин.

Також, при розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_3 прокурором доведено наявність ризику, передбаченого у п.1 ч.1 ст.177 КПК України, а саме: можливість переховуватися від суду, який був встановлений також під час обрання йому запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Зокрема, обвинувачений ОСОБА_3 усвідомлюючи, що він обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, за які передбачено, максимальне покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 10 років, перебуваючи на волі може переховуватися від суду з метою уникнення можливої кримінальної відповідальності. Крім того, ОСОБА_3 на стадії досудового розслідування, будучи належним чином повідомлений, систематично, не повідомляючи про поважні причини не прибуття, не прибував до слідчого для участі у проведенні допиту в якості підозрюваного згідно до повісток про виклик на 01.07.2024, 04.07.2024 та 08.07.2024. Також, встановлено, що ОСОБА_3 переховувався від органу досудового розслідування, в зв`язку з чим з 02.08.2024 року по 17.09.2024 року був оголошеним в розшук, а також щодо нього слідчим суддею надавався 02.08.2024 року дозвіл на затримання з метою приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Щодо існування на даний час ризику передбаченого п.5 ч.1 ст.177 КПК України, на який посилається прокурор, а саме, що обвинувачений може вчинити інші кримінальні правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується, оскільки ОСОБА_3 обвинувачується у вчинені кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч.5 ст.407 та ч.1 ст.263 КК України, а також раніше притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення кримінальних правопорушень, а саме за ч. 1 ст. 185 КК України у 2009 році та за ч. 1 ст. 296 КК України у 2023 році, то слідчий суддя вважає, що такий прокурором не доведено. Зокрема, як вбачається із ухвали січного судді, при обранні запобіжного заходу на стадії досудового розслідування, наявність такого ризику встановлено не було. Доказів вчинення обвинуваченим ОСОБА_3 під час перебування під слідством чи судом нових злочинів, суду не представлено. Окрім того, згідно обвинувального акту, прокурором зазначено, що ОСОБА_3 , згідно положень ст. 89 КК України, раніше не судимий. При цьому суд враховує правову позицію Верховного суду викладену в постанові від 27.09.2018 у справі №647/1831/15-к, згідно якої, припинення судимості анулює всі кримінально-правові та загально правові наслідки засудження та призначення покарання. Особа, судимість якої погашена або знята, вважається такою, яка раніше злочину не вчиняла, покарання не відбувала. На думку слідчого судді вказана обставина свідчить про недоведеність ризику, передбаченого п.5 ч.1 ст.177 КПК України.

Також, при вирішенні цього клопотання суд бере до уваги у сукупності обставини, які передбачені ст. 178 КПК України, а саме: тяжкість покарання, яке може бути застосоване до обвинуваченого у разі доведення обсягу обвинувачення під час судового розгляду; вік та стан здоров`я обвинуваченого, які не перешкоджають подальшому утриманню в умовах ізоляції від суспільства, оскільки даних на підтвердження неможливості утримання обвинуваченого під вартою до суду не надходило, що дає можливість дійти висновку про те, що його здоров`я не перешкоджає перебуванню у місцях попереднього ув`язнення.

Тому суд приходить до висновку про неможливість застосування до обвинуваченого на даній стадії кримінального провадження інших більш м`яких запобіжних заходів, оскільки вони будуть недостатніми для запобігання вищевказаним ризикам та забезпечення виконанню обвинуваченим процесуальних обов`язків та судових рішень.

Поряд з тим, суд вважає за можливе визначити заставу в розмірі, встановленому ч.5 ст.182 КПК України, з покладенням на обвинуваченого передбачених у ст. 194 КПК України обов`язків у разі внесення застави та звільнення з - під варти.

Так, відповідно до ч.ч.4,5 ст. 182 КПК України, розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу; розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього та визначається у таких межах: щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину ( ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч.5 ст.407 КК України), - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

При визначенні розміру застави суд також враховує практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави буде достатнім стимулюючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкодити встановленню істини у кримінальному провадженні.

При цьому суд критично оцінює доводи захисника, щодо необхідності застосування мінімального розміру застави у розмірі 20 розмірів прожиткового мінімуму, оскільки обвинувачений перебуває в скрутному матеріальному становищі, та йому потрібні значні кошти на утримання двох малолітніх дітей. Зокрема, стороною захисту не надано суду жодних доказів щодо скрутного фінансового становища обвинуваченого, не підтверджено розмір витрат на утримання дітей та сім`ї. Натомість визначений судом розмір застави, буде беззаперечним стимулюючим фактором подальшої належної процесуальної поведінки обвинуваченого, у разі сплати застави.

Окрім цього, застосовуючи щодо обвинуваченого альтернативний запобіжний захід у виді застави, який може бути внесений у будь-який момент, суд вважає за необхідне відповідно до ч.5 ст.194 КПК України, покласти на нього такі обов`язки:

1) прибувати до визначеної службової особи - слідчого, прокурора або суду із визначеною періодичністю;

2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та місця роботи;

4) утримуватись від спілкування зі свідками в даному кримінальному провадженні;

5) не відвідувати бари, кафе, ресторани та інші місця, в яких продаються спиртні напої;

6) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд та в`їзд в Україну.

Згідно з ч.7 ст.194 КПК України, зазначені обов`язки покладаються на обвинуваченого на строк не більше двох місяців.

На підставі викладеного, керуючись статями 176,177, 178, 182, 183, 186, 197, 314-316, 331 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_3 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.407 та ч.1 ст.263 КК України призначити на 05.12.2024 о 11год. 00хв.

Судове засідання, відбудеться в приміщенні Верховинського районного суду Івано-Франківської області (смт. Верховина, вул. Жаб`євська, буд. 76).

Визнати обов`язкову участь у розгляді кримінального провадження прокурора, обвинуваченого, захисника.

Доручити персоналу Верховинського районного сектору філії державної установи "Центр пробації" в Івано-Франківській області скласти та подати суду в строк до 05.12.2024 року досудову доповідь щодо обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого та фактично проживаючого, за адресою: АДРЕСА_1 , який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.407 та ч.1 ст.263 КК України.

Роз`яснити обвинуваченому, що йому надається можливість брати участь у підготовці досудової доповіді. Участь особи у підготовці досудової доповіді полягає у наданні персоналу органу пробації інформації, необхідної для підготовки такої доповіді.

Клопотання прокурора про застосування до обвинуваченого ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - задовольнити.

Застосувати до обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк 60 днів, з утриманням у Державній установі "Івано-Франківська установа виконання покарань (№ 12)".

Строк дії ухвали в частині запобіжного заходу становить 60 днів з 16 год. 15 хв. 28 листопада 2024 року по 16 год. 15 хв. 26 січня 2025 року, включно.

Визначити обвинуваченому ОСОБА_3 , заставу у розмірі 151400 (сто п`ятдесят одна тисяча чотириста) гривень, що відповідає 50 розмірам прожиткового мінімуму для працездатних осіб (станом на 01 січня 2024 року) у національній грошовій одиниці, яка може бути внесена як самим обвинуваченим, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на такий депозитний рахунок: одержувач - ТУ ДСА України в Івано-Франківській області, код - 26289647, банк одержувача- ДКСУ м. Київ, МФО - 820172, р/р (IBAN) - UA0002265.

Обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу в розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, протягом дії ухвали.

У разі внесення застави покласти на обвинуваченого ОСОБА_3 на строк до 26 січня 2025 року включно, такі обов`язки:

1) прибувати до визначеної службової особи - слідчого, прокурора або суду із визначеною періодичністю;

2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та місця роботи;

4) утримуватись від спілкування зі свідками в даному кримінальному провадженні;

5) не відвідувати бари, кафе, ресторани та інші місця, в яких продаються спиртні напої;

6) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд та в`їзд в Україну.

Роз`яснити обвинуваченому, що у разі внесення застави, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує її внесення має бути наданий уповноваженій службовій особі Державної установи "Івано-Франківська установа виконання покарань № 12".

Після отримання та перевірки протягом одного дня документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа Державної установи "Івано-Франківська установа виконання покарань № 12" негайно має здійснити розпорядження про звільнення ОСОБА_3 з-під варти та повідомити Верховинський районний суд Івано-Франківської області.

У разі внесення застави та з моменту звільнення обвинуваченого з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, він зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані зі застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави ОСОБА_3 вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Ухвала підлягає до негайного виконання після її оголошення.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора Івано-Франківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_4 .

Копію ухвали направити до Державної установи "Івано-Франківська установа виконання покарань № 12" для її виконання в частині утримання обвинуваченого ОСОБА_3 .

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали складено 29.11.2024.

Суддя ОСОБА_6