Провадження №1-кп/522/2958/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2 грудня 2024 року Приморський районний суд м. Одеси у складі:

Головуючого - судді ОСОБА_1

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

здійснивши судовий розгляд кримінального провадження №0000598, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 7.05.2024 року, на підставі обвинувального акту у відкритому судовому засіданні у залі Приморського районного суду м. Одеси за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Волзьке, Волгоградської області, громадянки України, із середньою освітою, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора - ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченої ОСОБА_3

адвоката - ОСОБА_5 ,

обвинуваченої - ОСОБА_3 ,

у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.357 КК України, суд

В С Т А Н О В И В:

30.04.2024 року о 13 годині 39 хвилин ОСОБА_3 , зайшовши до приміщення магазину «Сільпо», що за адресою: м. Одеса вулиця Новощепний ряд, будинок №2, а саме тієї частини, де розміщено шафи для зберігання речей, та помітивши на столі косметичку чорного кольору і усвідомлюючи, що власник розшукуючи свої речі повернеться до магазину, реалізовуючи раптово виниклий корисливий намір, спрямований на таємне викрадення чужого майна, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, наслідки та бажаючи їх настання, пересвідчившись, що її дії непомітні для оточуючих, а саме о 13 годині 41 хвилині поклала указану косметичку, в якій знаходився мобільний телефон марки «Lenovo», модель «K10a40» у корпусі білого кольору IME 1: НОМЕР_1 IMEI 2: НОМЕР_2 із сім карткою оператора «Київстар» НОМЕР_3 у свою сумку, після чого покинула місце скоєння кримінального правопорушення, викраденим майном розпорядилась на власний розсуд, спричинивши потерпілій ОСОБА_6 майнову шкоду у сумі 1200 грн.

30.04.2024 року після скоєння крадіжки майна, що належить потерпілій, ОСОБА_3 , повернувшись додому та, перевіривши вміст викраденої косметички, і встановивши, що у ній, окрім інших речей, знаходиться пенсійне посвідчення на ім?я ОСОБА_6 № НОМЕР_4 , серії НОМЕР_5, видане 22.12.2013 року УПФУ в Одеській області, яке є документом, що підтверджує призначення пенсії і засвідчує особу його власника при одержанні належних до виплати пенсійних коштів, зверненні до органів Пенсійного фонду України та інших державних органів з питань пенсійного забезпечення, діючи умисно, та не вживаючи будь-яких заходів до його повернення, усвідомлюючи, що посвідчення належить указаній потерпілій, та засвідчує особу його власника при одержанні належних до виплати пенсійних коштів і втрата якого суттєво утруднює реалізацію прав, свобод і законних інтересів потерпілої, маючи намір, спрямований на незаконне заволодіння ним (привласнення), усвідомлюючи протиправність своїх дій і бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, заволоділа ним.

За наведених обставин ОСОБА_3 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст.357 КК України - незаконне заволодіння будь-яким способом іншим важливим особистим документом.

У судовому провадженні обвинувачена ОСОБА_3 щиро розкаялась у вчиненні указаного кримінального правопорушення, та підтвердила обставини вчинення кримінального правопорушення, що описані в обвинувальному акті.

До судового засідання потерпіла ОСОБА_6 не з`явилась, була повідомлена належним чином про необхідність явки до суду, письмово просила проводити судовий розгляд указаного кримінального провадження без її присутності.

Суд з`ясував, що всі учасники кримінального провадження правильно розуміють обставини справи, та упевнився у добровільності їх позиції. Їм було роз`яснено про те, що якщо докази не будуть досліджені, у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку.

У зв`язку із зазначеними обставинами, за згодою учасників кримінального провадження, які визнали недоцільним дослідження доказів, щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, докази у судовому провадженні не досліджувалися, згідно до вимог ч.3 ст.349 КПК України.

Приймаючи до уваги вище указане, суд вважає, що винність обвинуваченої ОСОБА_3 у вчиненні указаного кримінального правопорушення повністю доведена.

Дії обвинуваченої ОСОБА_3 суд кваліфікує за ч.3 ст.357 КК України як незаконне заволодіння будь-яким способом іншим важливим особистим документом.

У ст.65 КК України передбачено про те, що особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання необхідне та достатнє для її виправлення і попередження нових кримінальних правопорушень.

Призначаючи обвинуваченій ОСОБА_3 покарання, суд враховує її особу, та те, що вона обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення - кримінального проступку.

Як обставина, що пом`якшує покарання обвинуваченої ОСОБА_3 ,суд враховує те, що вона щиро розкаялась у вчиненні кримінального правопорушення, що вона раніше не судима.

Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченої ОСОБА_3 відсутні.

З урахуванням особи обвинуваченої ОСОБА_3 , наявності вище зазначених двох пом`якшуючих покарання обставин, відсутності обставин, що обтяжують покарання, суд приходить до висновку про те, що обвинуваченій ОСОБА_3 необхідно призначити покарання у вигляді штрафу, так як у судовому засіданні було встановлено, що у неї є можливість сплатити указаний штраф, та таке покарання буде достатнє для її виправлення та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень. На підставі зазначеного, суд вважає недоцільним призначення їй більш суворих покарань, передбачених у санкції статі ч.3 ст.357 КК України.

Міру запобіжного заходу у зв`язку із відсутністю клопотань учасників судового провадження обвинуваченій ОСОБА_3 не обирати.

Питання про долю речових доказів суд вирішує, відповідно до вимог ч.2 ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст.100, 367-371, 373, 374, 376, 395, 532 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.357 КК України, та призначити їй покарання за указаною частиною указаної статті - штраф - п`ятдесят неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 /вісімсот п`ятдесят/ гривень на користь Держави України.

Міру запобіжного заходу обвинуваченій ОСОБА_3 не обирати.

Речові докази: оптичні диски із відеозаписами зберігати у матеріалах кримінального провадження.

Учасники судового провадження мають право отримати у суді копію вироку, копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченій та прокурору.

На вирок може бути подана апеляційна скарга протягом 30 діб з дня проголошення вироку через Приморський районний суд м. Одеси у Одеський апеляційний суд.

Вирок суду першої інстанції, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1

02.12.2024