Справа № 692/1123/23
Провадження № 1-кп/692/16/24
У Х В А Л А
29 серпня 2024 року с-ще Драбів
Драбівський районний суду Черкаської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю: секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3
захисника ОСОБА_4
законного представника ОСОБА_5
особи, стосовно якої вирішується
питання про застосування примусових
заходів медичного характеру ОСОБА_6
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Шрамківка, Золотоніського району Черкаської області, громадянина України, освіта середня-спеціальна (машиніст - тракторист), не одруженого, непрацюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ,
за ознаками суспільно-небезпечного діяння, передбаченого ст. 126-1 КК України,
До суду надійшло клопотання прокурора про застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом ОСОБА_6 .
Як встановлено в ході судового розгляду, ОСОБА_6 в порушення вимог ст. 28 Конституції України та Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», у період з 08.02.2023 по 10.08.2023 систематично вчиняв психологічне домашнє насильство відносно свого батька - ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 з яким проживає спільно та перебуває у сімейних відносинах, що призвело до психологічних страждань та погіршення якості життя потерпілої особи.
Так, ОСОБА_6 08.02.2023 о 09 год. 00 хв. в АДРЕСА_1 за місцем проживання, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, вживав відносно батька - ОСОБА_7 нецензурні лайливі слова, ображав, штовхав, чим вчинив відносно останнього домашнє насильство психологічного та фізичного характеру.
За вказані дії постановою Драбівського районного суду Черкаської області від 22.03.2023 у справі № 692/185/23 ОСОБА_6 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП і накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу.
У подальшому ОСОБА_6 13.04.2023 о 17 год. 30 хв. в АДРЕСА_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, вчинив насильство в сім`ї відносно батька - ОСОБА_7 , а саме: висловлювався нецензурною лайкою та погрожував фізичною розправою, внаслідок чого ОСОБА_7 могла бути завдана шкода психічному здоров`ю.
За вказані дії постановою Драбівського районного суду Черкаської області від 18.04.2023 у справі № 692/341/23 ОСОБА_6 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУПА і накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу.
Крім того, ОСОБА_6 08.08.2023 о 10 год. 00 хв. в АДРЕСА_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, вчинив домашнє насильство відносно батька - ОСОБА_7 , а саме: висловлювався нецензурною лексикою та погрожував фізичною розправою, чим могла бути завдана шкода його психічному здоров`ю.
За вказані дії постановою Драбівського районного суду Черкаської області від 15.08.2023 у справі № 692/815/23 ОСОБА_6 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП і накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу.
Не зупиняючись на вчиненому, 10.08.2023 близько 10 год. 04 хв. ОСОБА_6 , знаходячись в будинку по АДРЕСА_1 , діючи систематично, з огляду на притягнення до адміністративної відповідальності постановами Драбівського районного суду Черкаської області від 22.03.2023 у справі № 692/185/23 за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, від 18.04.2023 у справі № 692/341/23 за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, від 15.08.2023 у справі № 692/815/23 за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, - вчинив щодо свого батька ОСОБА_7 домашнє насильство - ображав останнього нецензурною лайкою та погрожував фізичною розправою, що призвело до психологічних страждань та погіршення якості життя потерпілої особи.
Суспільно-небезпечні дії ОСОБА_6 передбачені ст. 126-1КК України, як домашнє насильство, тобто умисне систематичне вчинення психологічного насильства щодо іншої особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах, що призводить до психологічних страждань та погіршення якості життя потерпілої особи.
У судовому засіданні прокурор підтримала клопотання про застосування відносно ОСОБА_6 примусових заходів медичного характеру.
ОСОБА_6 в присутності захисника, а також законного представника у судовому засіданні пояснив, що мав з батьком неприязні відносини, внаслідок чого на путовому ґрунті у них часто виникали сварки, в ході яких він вживав щодо батька образливі та лайливі слова, просив застосувати до нього примусові заходи медичного характеру амбулаторно.
Захисник та законний представник ОСОБА_6 у судовому засіданні не заперечували проти задоволення клопотання про застосування щодо ОСОБА_6 примусових заходів медичного характеру, однак без госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги.
Суд, заслухавши думку учасників судового провадження, дослідивши зібрані у справі докази та оцінивши їх в сукупності, приходить до висновку, що клопотання прокурора підлягає до задоволення, виходячи з наступного.
Факт вчинення ОСОБА_6 суспільно-небезпечного діяння, передбаченого ст. 126-1 КК України, стверджується доказами, що містяться у матеріалах кримінального провадження і досліджені в судовому засіданні, зокрема:
- витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань від 30.08.2023р.;
- протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 30.08.2023;
- протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення від 10.08.2023;
- протоколом про адмін. правопорушення № 841757 від 10.03.2023р.;
- копією постанови суду від 22.03.2023р. у справі № 692/185/23 про адміністративне правопорушення ОСОБА_6 ;
- копією постанови суду від 18.04.2023 у справі № 692/341/23 про адміністративне правопорушення ОСОБА_6 ;
- копія постанови суду від 15.08.2023 у справі № 692/815/23 про адміністративне правопорушення ОСОБА_6 ;
- копією ухвали суду від 18.09.2023;
- протоколом тимчасового доступу до речей і документів від 06.10.2023;
- консультаційним висновком спеціаліста відносно ОСОБА_7 ;
- протоколом проведення слідчого експерименту з потерпілим ОСОБА_7 від 17.10.2023 з фото світлинами;
- протоколом проведення слідчого експерименту з свідком ОСОБА_8 від 17.10.2023 з фото світлинами;
- протоколом проведення слідчого експерименту з свідком ОСОБА_9 від 17.10.2023 з фото світлиною;
Відповідно до Висновку судово-психіатричного експерта № 534 від 11.10.2023 року, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на час вчинення інкримінованих йому діянь і на даний час виявляв і виявляє ознаки хронічного психічного захворювання - шизофренії параноїдної з епізодичним типом перебігу, актуальними маренням стосунку та маячними ідеями сенестопатичного змісту, що ускладнюється розладами психіки і поведінки внаслідок вживання алкоголю з постійною формою вживання та збудливою, психопатоподібною поведінкою в стані алкогольної інтоксикації, що позбавляло на вказані періоди часу та позбавляє на теперішній час його здатності усвідомлювати свої дії та керувати ними, перешкоджає йому правильно сприймати обставини, що мають значення у справі та давати про них покази під час проведення з ним слідчих дій та в судовому процесі. З огляду на виявлені у підекспертногол психопатологічні феномени у межах шизофренічного процесу, враховуючи дані про ускладнюючий вплив розладів психіки і поведінки внаслідок вживання алкоголю, уникання під експертним будь-якої амбулаторної психіатричної, наркологічної допомоги, наявність даних про скоєння в минулому протиправних дій проти потерпілого, можна прийти висновку, що ОСОБА_6 виявляє клінічні ознаки суспільної небезпеки, потребує поміщення в спеціальний лікувальний заклад з метою його обов?язкового лікування, а також запобіганню вчинення ним суспільно-небезпечних діянь.
Частиною 2 ст. 19 КК України передбачено, що не підлягає кримінальній відповідальності особа, яка під час вчинення суспільно небезпечного діяння, передбаченого цим Кодексом, перебувала в стані неосудності, тобто не могла усвідомлювати свої дії (бездіяльність) або керувати ними внаслідок хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворобливого стану психіки. До такої особи за рішенням суду можуть бути застосовані примусові заходи медичного характеру.
Згідно зі ст. 503 КПК України кримінальне провадження щодо застосування примусових заходів медичного характеру, передбачених законом України про кримінальну відповідальність, здійснюється за наявності достатніх підстав вважати, що особа вчинила суспільно небезпечне правопорушення у стані неосудності.
Відповідно до ч.1, ч.2 ст. 513 КПК України під час постановлення ухвали про застосування примусових заходів медичного характеру суд з`ясовує такі питання: 1) чи мало місце суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення; 2) чи вчинено це суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення особою; 3) чи вчинила ця особа суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення у стані неосудності; 4) чи не захворіла ця особа після вчинення кримінального правопорушення на психічну хворобу, яка виключає застосування покарання; 5) чи слід застосовувати до цієї особи примусові заходи медичного характеру і якщо слід, то які. Визнавши доведеним, що ця особа вчинила суспільно небезпечне діяння у стані неосудності або після вчинення кримінального правопорушення захворіла на психічну хворобу, яка виключає можливість застосування покарання, суд постановляє ухвалу про застосування примусових заходів медичного характеру.
Залежно від характеру та тяжкості захворювання, тяжкості вчиненого діяння, з урахуванням ступеня небезпечності психічно хворого для себе або інших осіб, суд може застосувати такі примусові заходи медичного характеру: 1) надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку; 2) госпіталізація до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом; 3) госпіталізація до закладу з надання психіатричної допомоги з посиленим наглядом; 4) госпіталізація до закладу з надання психіатричної допомоги із суворим наглядом (ч.1 ст. 94 КК України).
Пленум Верховного Суду України у постанові № 7 від 03 червня 2005 року "Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування" роз`яснив, що примусові заходи медичного характеру мають застосовуватися лише за наявності у справі обґрунтованого висновку експертів-психіатрів про те, що особа страждає на психічну хворобу чи має інший психічний розлад, які зумовлюють її неосудність і викликають потребу в застосуванні щодо неї таких заходів (п.3).
Згідно з ч. 3 ст. 94 КК України госпіталізація до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом може бути застосована судом щодо психічно хворого, який за своїм психічним станом і характером вчиненого суспільно небезпечного діяння потребує тримання у закладі з надання психіатричної допомоги і лікування у примусовому порядку.
Таким чином, в ході судового розгляду судом встановлено, що суспільно-небезпечне діяння, передбачене ст. 126-1 КК України, мало місце, воно було вчинене ОСОБА_6 в стані неосудності, на даний час ОСОБА_6 перебуває в такому ж стані, потребує надання примусових заходів медичного характеру, що стверджується висновком експерта-психіатра.
Враховуючи характер та тяжкість захворювання, тяжкість вчиненого діяння, ступінь небезпечності особи ОСОБА_6 , суд дійшов висновку про необхідність застосування до ОСОБА_6 примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом.
Речові докази відсутні.
Відповідно до ст. 124 КПК України процесуальні витрати стягуються з обвинуваченого лише у разі ухвалення обвинувального вироку. Стягнення процесуальних витрат при застосуванні примусових заходів медичного характеру нормами чинного КПК України не передбачені.
Керуючись ст.ст. 100, 369, 372, 503, 512, 513, 516 КПК України, ст.ст. 19, 93, 94 КК України, суд,
Застосувати до ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Шрамківка, Золотоніського району, Черкаської області, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом.
Судові витрати прийняти на рахунок держави.
Ухвала може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду через суд першої інстанції протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1