УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 вересня 2024 року

м. Київ

справа № 761/8342/24

провадження № 51-4154впс24

Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду

у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши подання Київського апеляційного суду про направлення провадження за заявою захисника ОСОБА_4 про відвід прокурора у кримінальному провадженні № 0000110 з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів,

встановив:

До Касаційного кримінального суду Верховного Суду в порядку ст. 34 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК) надійшло подання Київського апеляційного суду про направлення вищезазначеного провадження на розгляд Соснівського районного суду м. Черкаси.

Подання мотивовано тим, що із Шевченківського районного суду м. Києва до Київського апеляційного суду надійшли матеріали провадження за заявою захисника ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 про відвід прокурора відділу Черкаської обласної прокуратури ОСОБА_8 разом із поданням про вирішення питання щодо направлення указаних матеріалів провадження до Верховного Суду для визначення територіальної підсудності. За змістом подання заява захисника ОСОБА_4 надійшла до Шевченківського районного суду м. Києва з порушенням правил територіальної підсудності, оскільки досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000110 здійснюється Четвертим слідчим відділом (з дислокацією у місті Черкасах) ТУ ДБР, розташованого у місті Києві, який знаходиться в межах територіальної юрисдикції Соснівського районного суду м. Черкаси.

Судовий розгляд подання Київського апеляційного суду було призначено на 10 вересня 2024 року о 14 годині 00 хвилин.

Учасників судового провадження повідомлено про день і час розгляду подання, проте в судове засідання вони не з`явилися. Відповідно до приписів ч. 4 ст. 34 КПК неприбуття учасників судового провадження, повідомлених про час та місце розгляду подання, не перешкоджає його розгляду.

До початку судового розгляду від захисника ОСОБА_4 надійшло клопотання про його відкладення. У клопотанні захисник зазначив, що 09 вересня 2024 року у нього виявлено коронавірус, з огляду на що він перебуває на самоізоляції. В підтвердження зазначених обставин додав копію результатів дослідження лабораторії «Сінево», де вказано, що у ОСОБА_9 виявлено коронавірус (SARS-CoV-2).

Окрім цього, від ОСОБА_5 та захисника ОСОБА_10 надійшли клопотання про відкладення судового розгляду з підстав, відображених захисником ОСОБА_4 в його клопотанні, а саме через виявлення у останнього коронавірусу та його перебування на самоізоляції.

З урахуванням, серед іншого, стандартів медичної допомоги «Коронавірусна хвороба (COVID-19)», затверджених наказом Міністерства охорони здоров`я України від 28 березня 2020 року № 722 (далі - Стандарти), розгляд подання Київського апеляційного суду було відкладено на 14 годину 00 хвилин 17 вересня 2024 року.

17 вересня 2024 року до початку судового розгляду на електронну адресу Суду від захисника ОСОБА_4 надійшло клопотання про повторне відкладення розгляду подання Київського апеляційного суду на іншу дату. В обґрунтування клопотання захисник зазначає, що 10 вересня 2024 року Суд визнав виявлення коронавірусу поважною причиною для відкладення розгляду на іншу дату, стверджує, що станом на 17 вересня 2024 року наявна необхідність продовження перебування на самоізоляції.

Колегія суддів вважає необґрунтованими доводи, відображені в клопотанні захисника ОСОБА_9 , для відкладення судового розгляду.

Захисник не надав Суду документів, які би підтверджували факт звернення пацієнта до надавача первинної медичної допомоги, а також постановлення відповідного діагнозу у встановленому законом порядку.

Відповідно до змісту Стандартів, рекомендації щодо самоізоляції та її припинення надає лікар. При цьому мінімальним критерієм для припинення самоізоляції є, серед іншого, відсутність клінічних проявів гострого респіраторного захворювання через 5 днів від дати взяття матеріалу (при позитивному результаті на COVID-19 методом ПЛР) без лабораторного обстеження. Повторне тестування методом ПЛР, з метою визначення наявності чи відсутності вірусу в організмі (припинення самоізоляції внаслідок хвороби) може проводитися не раніше ніж через 5 днів від дати появи симптомів або отримання першого позитивного результату на COVID-19 методом ПЛР.

Підтвердження зазначеним обставинам захисник Суду не надав.

Отже, про причини, які би відповідно до приписів ст. 138 КПК, були поважними для врахування Судом при вирішенні питання про неможливість розгляду справи захисник не зазначив та належних доказів не надав.

Від інших учасників провадження клопотань про відкладення розгляду, заяв про неможливість прибути з поважних причин для участі в судовому засіданні від них не надходило, що не перешкоджає розгляду цього подання.

Перевіривши наведені у поданні доводи та вивчивши матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що подання Київського апеляційного суду підлягає задоволенню з огляду на таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 34 КПК кримінальне провадження передається на розгляд іншого суду, якщо: 1) до початку судового розгляду виявилося, що кримінальне провадження надійшло до суду з порушенням правил підсудності; 2) після задоволення відводів (самовідводів) чи в інших випадках неможливо утворити склад суду для судового розгляду; 3) обвинувачений чи потерпілий працює або працював у суді, до підсудності якого належить здійснення кримінального провадження; 4) ліквідовано суд або з визначених законом підстав припинено роботу суду, який здійснював судове провадження.

Абзацом 1 ч. 3 ст. 34 КПК передбачено, що питання про направлення кримінального провадження з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів, а також про направлення провадження з одного суду апеляційної інстанції до іншого вирішується колегією суддів Касаційного кримінального суду Верховного Суду за поданням суду апеляційної інстанції або за клопотанням сторін чи потерпілого.

Слідчий суддя, відповідно до п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК, це суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час досудового розслідування у більшості випадків здійснюється слідчим суддею суду першої інстанції, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування (ч. 7 ст. 100, ч. 2 ст. 132, ч. 1 ст. 184, ч. 1 ст. 192, ч. 2 ст. 199, ч. 1 ст. 201, ч. 3 ст. 244, ч. 10 ст. 290 КПК).

Беручи до уваги зазначене вище, з урахуванням положень ч. 6 ст. 9 КПК, доречним є застосування зазначеного правила й до розгляду заяви про відвід прокурора у кримінальному провадженні на стадії досудового розслідування, територіальна підсудність щодо якої прямо не визначена процесуальним законом. Колегія суддів наголошує, що у таких випадках не можна керуватися положенням ч. 1 ст. 32 КПК, яке, з огляду на зміст цієї статті та її місце у структурі КПК, стосується лише суду, який здійснює кримінальне провадження як орган, що розглядає справу по суті (пункти 20 - 22 ч. 1 ст. 3, статті 30, 31 КПК), і не регламентує діяльність слідчого судді.

Згідно з ч. 2 ст. 38 КПК досудове слідство здійснюють: 1) слідчі підрозділи: а) органів Національної поліції; б) органів безпеки; г) органів Державного бюро розслідувань; 2) підрозділи детективів, підрозділ внутрішнього контролю Національного антикорупційного бюро України; 3) підрозділи детективів органів Бюро економічної безпеки України.

Відповідно до частин 1 і 4 ст. 9 Закону України «Про державне бюро розслідувань» систему Державного бюро розслідувань складають центральний апарат, територіальні управління, спеціальні підрозділи, навчальні заклади та науково-дослідні установи. У складі Державного бюро розслідувань діють слідчі, оперативні підрозділи, підрозділи внутрішнього контролю та інші підрозділи. Зокрема, для забезпечення виконання завдань Державного бюро розслідувань утворюється територіальне управління, розташоване у місті Києві, що поширює свою діяльність на місто Київ, Київську, Черкаську та Чернігівську області.

Тобто чинний кримінальний процесуальний закон визначає органами досудового розслідування не службових осіб - слідчих цих органів досудового розслідування, - а відповідні державні установи - слідчі підрозділи та підрозділи детективів.

Положеннями ст. 1 КПК передбачено, що порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України, яке складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цим Кодексом та іншими законами України.

Частиною 6 ст. 9 КПК визначено, що у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені ч. 1 ст. 7 цього Кодексу.

А тому слідчий суддя, слідчий, прокурор мають керуватися виключно положеннями КПК та нормативно-правовими актами, які йому не суперечать.

Відповідно до матеріалів провадження досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000110 здійснюється Четвертим слідчим відділом (з дислокацією у місті Черкасах) ТУ ДБР, розташованого в місті Києві, який знаходиться за адресою: вул. Байди Вишневецького, 17, м. Черкаси, тобто в межах територіальної юрисдикції Соснівського районного суду м. Черкаси.

Таким чином, оскільки досудове розслідування в даному кримінальному провадженні здійснюється Четвертим слідчим відділом (з дислокацією у м. Черкаси) ТУ ДБР, розташованого у м. Києві, за правилами кримінального процесуального законодавства із питаннями щодо судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні необхідно звертатися за місцезнаходженням цього слідчого підрозділу (відділу) територіального управління ДБР.

Виходячи з вищевикладеного, заява захисника ОСОБА_4 про відвід прокурора у кримінальному провадженні № 0000110 надійшла до Шевченківського районного суду м. Києва з порушенням правил підсудності, що свідчить про наявність підстав до задоволення подання Київського апеляційного суду та направлення указаного вище провадження на розгляд до Соснівського районного суду м. Черкаси.

Керуючись ст. 34 КПК, Верховний Суд

постановив:

Подання Київського апеляційного суду задовольнити.

Провадження за заявою захисника ОСОБА_4 про відвід прокурора у кримінальному провадженні № 0000110 передати на розгляд до Соснівського районного суду м. Черкаси.

Ухвала є остаточною й оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3