ЄУН №337/4415/24 Провадження 1-кп/337/493/2024
ВИРОК ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22.10.2024 м.Запоріжжя
Хортиицький районний суд міста Запоріжжя у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , процесуального прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду за адресою: м. Запоріжжя кримінальне провадження за обвинуваченням: ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Запоріжжя громадянина України , який має середню освіту , не одруженого , не має на утриманні малолітніх дітей, працевлаштованого, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , раніше не судимого, у вчинені кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.4 ст.186 , ч.3 ст.357 КК України. ВСТАНОВИВ:
18.07.2024 року, приблизно о 20 годині 14 хвилин, ОСОБА_5 , діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою швидкого та незаконного збагачення, у період дії правового режиму воєнного стану в Україні, який введено в дію відповідно до Указу Президента України №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 року, перебуваючи біля магазину «АТБ», розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , відкрито заволодів майном потерпілого ОСОБА_6 , а саме рюкзаком «САТ», вартістю 1514, 88 гривень, який лежав на асфальті безпосередньо біля потерпілого та в якому знаходились:
- портативний зарядний пристрій «ASPIRING», вартістю 1159,07 гривень;
- гаманець чорного кольору «LS», вартістю 194,84 гривні;
- готівкові кошти в сумі 380 гривень;
- паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_6 , який матеріальної цінності для потерпілого не становить;
- банківська карта банку «Monobank» № НОМЕР_1 , яка матеріальної цінності для потерпілого не становить;
а всього завдано матеріального збитку потерпілому ОСОБА_6 на загальну суму 3248,79 гривень.
В подальшому, діючи відкрито, продовжуючи утримувати при собі викрадене майно, зник з місця вчинення злочину та розпорядився викраденим майном на власний розсуд.
Крім того, 18.07.2024 року, приблизно о 20 годині 25 хвилин, ОСОБА_5 , перебуваючи біля магазину «Бридж», розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , після відкритого викрадення майна потерпілого ОСОБА_6 , оглянувши вміст викраденого рюкзака виявив паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_6 , серії НОМЕР_2 , виданий 23.12.2016 року Хортицьким РВ у м. Запоріжжі УДМС України в Запорізькій області.
Після виявлення вказаного паспорта громадянина України на ім`я ОСОБА_6 , у ОСОБА_5 виник умисел на незаконне заволодіння ним, з цією метою ОСОБА_5 умисно, протиправно заволодів указаним паспортом, привласнивши його та продовжуючи утримувати при собі переніс за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , де зберігав до моменту виявлення та вилучення 19.07.2024 року в ході санкціонованого обшуку.
Допитаний в судовому засіданні за участі захисника, обвинувачений ОСОБА_5 пояснив, що 18.07.2024 року, приблизно о 20 годині 14 хвилин, перебуваючи біля магазину «АТБ», розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , він відкрито викрав рюкзак «САТ», який лежав на асфальті безпосередньо біля потерпілого та в якому знаходились зарядний пристрій «ASPIRING», гаманець чорного кольору з готівковими коштами в сумі 380 грн., паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_6 , банківська карта банку « ІНФОРМАЦІЯ_2 » .
Викрадене зберігав за місцем свого проживання , доки їх не вилучили працівники поліції під час обшуку 19.07.2024 року.
Провину у вчиненні кримінальних правопорушень визнає повністю обставини викладені в обвинувальному акті не оспорює і повністю підтверджує, щиро розкаюється у вчиненому та просить суворо не карати , не позбавляти волі.
Потерпілий ОСОБА_7 в судовому засіданні пояснив, що18.07.2024 року , приблизно о 20:00 годині він перебував біля магазину «АТБ», розташованого за адресою: АДРЕСА_3 . Біля себе на асфальті поклав рюкзак . В цей час невідомий хлопець схопив рюкзак і побіг за ріг будинку. На вимогу зупинитися та повернути рюкзак не реагував. В рюкзаку знаходилися портативний зарядний пристрій «ASPIRING», - гаманець чорного кольору «LS» в якому було біля 400 грн., паспорт громадянина України на його ім`я ОСОБА_6 , банківська карта банку « ІНФОРМАЦІЯ_2 ». Злочином йому було задано майнової шкоди, яка на даний час повністю відшкодована. До обвинуваченого ОСОБА_5 претензій матеріального та морального характеру не має, не наполягає на суворому покаранні та позбавленні його волі.
Прокурор вважає за можливе не досліджувати докази щодо тих обставин, які ніким не оспорюються і здійснювати судовий розгляд на підставі ч. 3 ст. 349 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК України). Дослідити матеріали, що характеризують.
Потерпілий підтримав думку прокурора.
Обвинувачений та захисник не заперечували проти розгляду справи в порядку ч.3 ст.349 КК України, не досліджувати докази , що ніким не оспорюються , а обмежитися допитом обвинуваченого та дослідженням доказів , що характеризують його особу.
Суд з`ясував, чи правильно обвинувачений розуміє зміст цих обставин, які не оспорюються. Сумнівів щодо добровільності та істинності його позиції у суду немає.
Суд також роз`яснив обвинуваченому та його захиснику, що при таких обставинах він позбавляється права оскаржити ці обставини справи у апеляційному порядку.
Оскільки обставини справи ніким не оспорюються, а обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин, сумнівів у добровільності його позицій немає, то суд відповідно до ст. 349 КПК України за відсутності заперечень з боку учасників судового провадження визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, а обмежився допитом потерпілого, обвинуваченого, обов`язковість якого встановлено частиною 4 статті 349 КПК України, а також дослідженням характеризуючих даних обвинувачуваного.
За таких обставин, виходячи з аналізу обвинувального акту, допитавши обвинуваченого, дослідивши матеріали справи, що характеризують його особу, суд прийшов до висновку, що винуватість обвинуваченого у вчинені інкримінованих йому кримінальних правопорушень при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю і кваліфікує його дії за ч. 4 ст. 186 КК України, відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений в умовах воєнного стану та ч. 3 ст. 357 КК України, незаконне заволодіння будь-яким способом паспортом.
Суд при призначенні покарання виходить із встановленої ст. 50 КК України його мети кари, виправлення та запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень.
Призначаючи обвинуваченому покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, що ним вчинено тяжкий злочин та кримінальний проступок, особу винного, який не одружений, не має на утриманні неповнолітніх дітей, працевлаштований, позитивно характеризується, раніше не судимий, наявність у відповідності до ст. 66 КК України обставин, які пом`якшують покарання - щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, повне відшкодування шкоди потерпілому, відповідно до ст. 67 КК України обставин, що обтяжують покарання судом не встановлено.
З врахуванням викладеного вище, за наявності кількох обставин , що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення суд приходить до висновку, що обвинувачуваному слід призначити покарання із застосуванням ст.69 КК України нижче від найнижчої межі встановленої санкцією ч.4 ст.186 КК України, за сукупністю злочинів шляхом поглинення біль суворим покаранням менш суворого у виді позбавлення волі, яке буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.
З урахуванням конкретних обставин даної справи, даних про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, вперше вчинив кримінальне правопорушення, позитивно характеризується, після вчинення кримінальних правопорушень офіційно працевлаштувався, де також характеризується з позитивного боку, що свідчить про бажання обвинуваченого стати на шлях виправлення. Враховуючи пом`якушуючі обставини щире дієве каяття та повне відшкодування потерпілому завданої шкоди. Думку потерпілого ОСОБА_6 , який не наполягає на суворому покаранні та позбавленні ОСОБА_5 свободи, сімейних обставин обвинуваченого, який проживає разом з матір`ю, що страждає на тяжке онкологічне захворювання і за відсутності інших близьких родичів , фактично перебуває на утриманні сина ОСОБА_5 , суд вважає можливим на підставі ст. 75 КК України звільнити обвинуваченого ОСОБА_5 , від відбування призначеного покарання у вигляді позбавлення волі, якщо він протягом встановленого судом іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення та виконає покладені на нього обов`язки, передбачені ч. 1 та п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України.
Суд вважає, що застосування в даному випадку до обвинуваченого іспитового строку в умовах належного контролю за його поведінкою та виконанням покладених обов`язків, під загрозою реального відбування призначеного покарання у випадку порушення умов випробування, буде мати на обвинуваченого достатній виховний вплив для його перевиховання та запобігання вчиненню нових злочинів.
Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися. Цивільний позов не заявлено.
Судові витрати відсутні.
Речові докази відсутні.
Керуючись ст. ст. 373, 374 КПК України, суд,-
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 186, ч. 3 ст. 357 КК України, та призначити йому покарання:
- за ч. 4 ст. 186 КК України із застосування ч.1 ст.69 КК України нижче найнижчої межі передбаченої санкцією статті у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі;
- за ч. 3 ст. 357 КК України у виді 1 (одного) року обмеження волі.
На підставі ч.1 ст.70 КК України, остаточно визначити до відбування покарання
ОСОБА_5 , шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді 5 (п`яти ) років позбавлення волі.
Відповідно до ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_5 від призначеного основного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 2 (два) роки.
На підставі ч. 1 ст. 76 КК України, покласти на ОСОБА_5 наступні обов`язки:
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, навчання;
-не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації .
На вирок суду може бути подана апеляція до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення в суді, а особою, яка перебуває під вартою, в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.
Судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.
Суддя: ОСОБА_1