УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 вересня 2024 року м. Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області в особі слідчого судді ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , з участю прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Рівненській області майора поліції ОСОБА_4 , погодженого прокурором Рівненської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Слідчий, у рамках кримінального провадження №0000587 від 10 серпня 2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, звернувся в суд із вказаним клопотанням, яке погоджене з прокурором про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 .

В обґрунтування клопотання зазначає, що військовослужбовець ОСОБА_5 , який згідно наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 №229 від 16.08.2024 перебуває на посаді водія-радіотелефоніста 3 взводу охорони роти охорони ІНФОРМАЦІЯ_1 , у званні «рядовий», незаконно придбав, переносив, зберігав та збув 24.08.2024 - бойову нарізну вогнепальну стрілецьку зброю автомат конструкції Калашнікова «АКС-74У» калібру 5,45х39 мм№ НОМЕР_1 , який до стрільби придатний та 21 проміжний бойовий патрон калібру 5,45х39 мм з кулями із сталевим осердям (7Н6, 7Н6М) зразка 1974 р, які до стрільби придатні та 12.09.2024 - 60 патронів калібру 5,45 мм та приціл з маркуванням HAWKE з планкою у місті Рівне.

12 вересня 2024 року о 12 годині 48 хвилин в порядку ст. 208 КПК України, за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України затримано:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст.263 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що гр. ОСОБА_5 , згідно наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 №229 від 16.08.2024 перебуває на посаді водія-радіотелефоніста 3 взводу охорони роти охорони ІНФОРМАЦІЯ_1 у званні «рядовий».

Проходячи військову службу у Збройних Силах України рядовий ОСОБА_5 , у відповідності до вимог ст. ст. 11, 16, Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 3, 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, які затверджені Законом України N548-XIV від 24 березня 1999 року, зобов`язаний був свято і непорушно додержуватися Конституції та Законів України, виконувати свої службові обов`язки, що визначаються статутами Збройних Сил України, а також відповідними посібниками, порадниками, положеннями, інструкціями, постійно підвищувати рівень військових професійних знань, вдосконалювати свою виучку і майстерність, сумлінно вивчати військову справу, знати й утримувати в готовності до застосування закріплене озброєння, бойову та іншу техніку, берегти державне майно, бути дисциплінованим, пильним, не допускати негідних вчинків і стримувати від них інших військовослужбовців.

Відповідно п. 1 до Додатку №1 «Переліку видів майна, що не може перебувати у власності громадян, громадських об`єднань, міжнародних організацій та юридичних осіб інших держав на території України», затвердженого Постановою Верховної Ради України від 07 червня 1992 року №2471-701 «Про право власності на окремі види майна», боєприпаси (крім боєприпасів до мисливської, спортивної зброї) не можуть перебувати у власності громадян.

Згідно п.2 Положення про дозвільну систему, затвердженого постановою Кабінету Міністрів №576 від 12 жовтня 1992 року, п.2.1 «Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів», затвердженої наказом МВС України №622 від 21 серпня 1998 року, до предметів, матеріалів і речовин, підприємств, майстерень і лабораторій, на які поширюється дозвільна система, відносяться серед інших, бойові припаси до вогнепальної, мисливської (нарізної та гладкоствольної) зброї, які можуть перебувати у власності громадян лише на підставі встановлених дозволів.

Разом із тим, рядовий ОСОБА_5 , будучи військовослужбовцем Збройних Сил України обіймаючи посаду водія-радіотелефоніста 3 взводу охорони роти охорони ІНФОРМАЦІЯ_1 , у порушення вимог вищевказаного законодавства, не маючи відповідного передбаченого Законом дозволу (ліцензії) на придбання, носіння, зберігання та збут бойових припасів, діючи із прямим умислом, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, у невстановлені досудовим розслідуванням дату та час, але не пізніше 24 серпня 2024 року, придбав та переніс в невстановлене досудовим розслідуванням місце де зберігав з метою подальшого збуту бойову нарізну вогнепальну стрілецьку зброю автомат конструкції Калашнікова «АКС-74У» калібру 5,45х39 мм№ НОМЕР_1 , який до стрільби придатний, 21 проміжний бойовий патрон калібру 5,45х39 мм з кулями із сталевим осердям (7Н6, 7Н6М) зразка 1974 р, які до стрільби придатні, 60 патронів калібру 5,45 мм та приціл з маркуванням HAWKE з планкою.

Після цього, ОСОБА_5 , 24 серпня 2023 року, близько 12 години 18 хвилин, діючи із прямим умислом, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, не маючи відповідного передбаченого Законом дозволу на придбання, носіння, зберігання та збут бойових припасів, маючи корисливий мотив та мету, під час проведення оперативної закупки, на автомобілі «Mersedes Benz Vito 112 CDI», д.н.з. НОМЕР_2 прибув на територію автомобільної стоянки поблизу ТРЦ « ІНФОРМАЦІЯ_3 » за адресою: АДРЕСА_1 , де незаконно збув покупцю гр. ОСОБА_8 бойову нарізну вогнепальну стрілецьку зброю автомат конструкції Калашнікова «АКС-74У» калібру 5,45х39 мм№ НОМЕР_1 , який до стрільби придатний та 21 проміжний бойовий патрон калібру 5,45х39 мм з кулями із сталевим осердям (7Н6, 7Н6М) зразка 1974 р, які до стрільби придатні.

Крім того, продовжуючи свій єдиний злочинний умисел, ОСОБА_5 , 12 вересня 2024 року, близько 12 години 48 хвилин, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, не маючи відповідного передбаченого Законом дозволу на придбання, носіння, зберігання та збут бойових припасів, маючи корисливий мотив та мету, під час проведення оперативної закупки, на автомобілі «Skoda Fabia, д.н.з. НОМЕР_3 прибув на територію автомобільної стоянки поблизу ТРЦ «Арена» за адресою: АДРЕСА_1 , де, незаконно збув покупцю гр. ОСОБА_8 60 патронів калібру 5,45 мм та приціл з маркуванням HAWKE з планкою.

Наявність обгрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 інкримінованого йому кримінального правопорушення повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколом огляду грошових коштів, протоколом огляду особи, яка залучена в якості покупця, протоколом вилучення та огляду товару, придбаного в результаті проведення оперативної закупки, показаннями свідка ОСОБА_8 , показаннями свідка ОСОБА_9 , показаннями свідка ОСОБА_10 , протоколом затримання та особистого обшуку ОСОБА_5 , іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового слідства встановлено наявність ризику, передбаченого у п.п. 1- 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, і в обґрунтування застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_5 покладається необхідність запобігання спробам переховуватися від органу досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати та спотворити будь-яку із речей та документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Застосування особистого зобов`язання, особистої поруки, домашнього арешту, застави не зможе забезпечити своєчасного проведення основних слідчих дій та контролю за місцем перебування підозрюваного, а тому є підстави вважати, що інші більш м`які запобіжні заходи не зможуть запобігти ризикам, зазначеним в п. п. 1 - 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, і не зможуть гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

Запобігти вказаним ризикам неможливо шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою тому, що реалізувати вказані ризики можливо лише перебуваючи на свободі.

В судовому засіданні прокурор та слідчий повністю підтримали клопотання щодо застосування відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, просили його задоволити з підстав викладених у ньому.

Підозрюваний в судовому засіданні просив запобіжний захід не пов`язаний з позбавленням волі домашній арешт, вказавши не необґрунтованість заявлених рихиків.

Заслухавши думку учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання підлягає до задоволення з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що СУ ГУНП в Рівненській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, зареєстрованому в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за 0000587 від 10 серпня 2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України

За вищевказаних обставин, 13.09.2024 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Згідно п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Як передбачено ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, законним та обґрунтованим визнається арешт особи, коли він є необхідним для запобігання вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення, а також для забезпечення виконання будь-якого обовязку, встановленого законом.

Згідно п. п. 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод і практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу та особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

При цьому, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливості запобігання їм застосування більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин кримінального правопорушення та особливості підозрюваного і його поведінки.

Враховуючи, що поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві та, виходячи з положень ч. 5 ст. 9 КПК України, слід взяти до уваги позицію Європейського суду з прав людини, відображену у пункті 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, №182), те що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року).

Слідчий, звертаючись з клопотанням про застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою, та прокурор при розгляді клопотання довели про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

Враховуючи, що ОСОБА_5 працездатний, не одружений, на утриманні неповнолітніх дітей не має, відсутнє постійне місце роботи, що також свідчить про відсутність у останнього міцних соціальних зв`язків, надалі зможе продовжувати займатись злочинною діяльністю, переховуватись від органу досудового розслідування та суду з метою уникнення притягнення до кримінальної відповідальності. Окрім того, ОСОБА_5 відмовився від дачі показань та з органом досудового розслідування не співпрацює.

Відповідно до ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 263 КК України відносяться до категорії тяжких кримінальних правопорушень, за вчинення якого передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 3 до 7 років. Тяжкість ймовірного покарання та суворість можливого вироку значно підвищують ймовірність ризику переховування від органів досудового розслідування та/або суду.

Відповідно до рішення ЄСПЛ від 12.03.2013 у справі «Волосюк проти України» тяжкість обвинувачення може бути достатньою причиною разом з іншими для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

У справі «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 26.07.2001 ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Окрім того, слідчий доводить, що на даний час досудовим розслідуванням не встановлено місця придбання та зберігання ОСОБА_5 нарізної автоматичної вогнепальної зброї та бойових припасів, та всіх осіб, причетних до цього. Також, оскільки нарізна вогнепальна зброя та боєприпаси відносяться до речей, які використовуються Збройними Силами України, не виключається обставина, що ОСОБА_5 привласнив їх під час проходження військової служби із використанням свого службового становища, що вказує на можливе вчинення ним іншого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 410 КК України, відтак, останнім може переховуватись інша вогнепальна зброя та бойові припаси, а також переховуватись документи щодо отримання або набуття збутої в ході оперативної закупки зброї.

ОСОБА_5 з метою перешкоджання встановленню істини у справі може незаконно впливати на покупця вогнепальної зброї та бойових припасів ОСОБА_8 , з яким раніше знайомий, а також інших невстановлений на даний час осіб, яким відомі обставини набуття або зберігання зброї та боєприпасів ОСОБА_5 .

На даний час досудовим розслідуванням проводиться перевірка факту причетності інших осіб до вчинення злочину ОСОБА_5 , в тому числі можливого доставлення зброї з зони бойових дій, або заволодіння нею з використанням службового становища, ОСОБА_5 може здійснювати вплив на осіб, які причетні до вказаної злочинної діяльності, або інших осіб, яким відомі обставини кримінального правопорушення.

Варто зауважити, що, в ході вчинення злочину ОСОБА_5 збуто саме нарізну автоматичну вогнепальну зброю, що підвищує його суспільну небезпечність, оскільки дана зброя несе небезпеку великій кількості осіб в разі її застосування та на даний час триває встановлення обставин придбання вказаної зброї, встановлення місць її зберігання, кола злочинних зв`язків та інших осіб, причетних до протиправної діяльності.

Таким чином, з урахуванням наведеного, є необхідним застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді взяття під варту.

Даних, які б вказували на неможливість застосування до ОСОБА_5 вказаного запобіжного заходу, не встановлено.

Разом з тим, відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбаченихчастиною четвертоюцієї статті.

Отже, задовольняючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя вважає за необхідне визначити підозрюваному розмір застави.

Відповідно до ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Враховуючи викладені вище обставини, а також те, ОСОБА_5 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, санкція за ступенем тяжкості класифікована, як тяжкий злочин, суд вважає доцільним визначити розмір застави у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, оскільки внесення застави саме в такому розмірі може гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

Окрім цього, застосовуючи щодо підозрюваного альтернативний запобіжний захід у виді застави, слідчий суддя вважає за необхідне покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.

Відповідно до ч. 4 ст. 202 КПК України підозрюваний звільняється з-під варти після внесення застави, визначеної у даній ухвалі, якщо в уповноваженої службової особи місця ув`язнення, під вартою в якому він перебуває, відсутнє інше судове рішення, що набрало законної сили і прямо передбачає тримання останнього під вартою.

Керуючись ст. ст. 131-132, 176, 177, 181, 183, 194, 196, 199, 205 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задоволити.

Застосувати відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком 30 днів, із визначенням застави у вигляді 80 розмірів прожиткового мінімуму доходів громадян для працездатних осіб, тобто до 10.10.2024.

Утримувати ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , в Державній установі "Рівненський слідчий ізолятор" - м. Рівне, вул. Дворецька, 116.

Одночасно визначити заставу у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 242 240 (двісті сорок дві тисячі двісті сорок) гривень, у національній грошовій одиниці, яка може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) за наступними реквізитами: Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 26259988, Банк отримувача, ДКСУ, м. Київ, Код банку отримувача (МФО) 820172, Рахунок отримувача UA0010559.

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом дії ухвали.

Покласти обов`язки на підозрюваного у разі внесення застави:

-прибувати за викликом до слідчого, прокурора та суду;

-не відлучатись із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає, без дозволу слідчого або прокурора;

-повідомляти слідчого, або прокурора про зміну свого місця проживання;

-здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд і в`їзд в Україну.

Роз`яснити підозрюваному, що у разі внесенні застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок має бути наданий уповноваженій особі Державній установі «Рівненський слідчий ізолятор».

У разі внесенні застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Визначити строк дії ухвали та строк дії покладених обов`язків, у разі внесення застави встановити до 10.10.2024.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Копію ухвали направити на виконання уповноваженій особі ДУ "Рівненський слідчий ізолятор", вручити учасникам судового розгляду.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Рівненського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1