Провадження №1-кс/389/646/24
Ухвала

іменем України

22 серпня 2024 року м.Знам`янка

Слідчий суддя Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ відділу поліції №1 (м.Знам`янка) Кропивницького РУП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_3 про накладення арешту на майно, поданого в межах кримінального провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 24.08.2023 за №0000094 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.240 КК України,

встановив:

Слідчий СВ відділу поліції №1 (м.Знам`янка) Кропивницького РУП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_3 звернулася до суду з клопотанням, у якому просила накласти арешт із забороною відчуження та розпорядження на рухоме майно, яке належить ТОВ «Знам`янський граніт», а саме: техніку марки та моделі «Willing Sanc», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , техніку марки та моделі «КРАЗ 250», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , техніку марки та моделі «КРАЗ 2150», державний реєстраційний номер НОМЕР_3 , з метою відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.

В обґрунтування клопотання слідчим зазначено, що в провадженні СВ відділу поліції №1 (м.Знам`янка) перебуває кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 24.08.2023 за №0000094 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.240 КК України, за фактом видобування ТОВ «Знам`янський граніт» (, юридична адреса: вул.Тимірязєва,84, м.Кропивницький) за допомогою техніки корисних копалин - гнейсу без передбаченого законом дозволу шляхом проведення вибухових робіт, використовуючи земельну ділянку родовища Суботцівського Кіровоградської області, тобто незаконно здійснили видобування корисних копалин в кількості 74 480 м3.

Відповідно до отриманої інформації від Державної служби геології та надр України, ТОВ «Знам`янський граніт» 30.08.2004 за №3397 виданий дозвіл на спеціальне користування надрами (видобування гнейсу). Наказом №489 від 19.12.2016 «Про встановлення термінів для усунення порушень» Державною службою геології та надр України зупинено дію спеціального дозволу на користування надрами. Наказом №266 від 09.08.2019 «Про поновлення, зупинення дії, анулювання спеціальних дозволів на користування надрами, встановлення термінів на усунення порушень та внесення змін до наказів» поновлено дію спеціального дозволу на користування надрами за №3397 від 30.08.2004.

На підставі наказу №290 від 23.08.2018 Державною службою геології та надр України 12.10.2018 проводилася планова перевірка ТОВ «Знам`янський граніт» щодо дотримання ними вимог законодавства у сфері видобування корисних копалин (металічні руди, неметалічні корисні копалини, горючі тверді корисні копалини). За результатами планової перевірки встановлено, що службові особи ТОВ «Знам`янський граніт» в період 2017-2018 роки незаконно здійснювали видобування корисних копалин - гнейсу, шляхом проведення вибухових робіт в кількості 36 345 тис. м3.

Згідно з договором №35.16-БВР «Проведення буро-вибухових робіт», укладеним між ТОВ «Юнігран-Сервіс» та ТОВ «Знам`янський граніт», службовими особами ТОВ «Знам`янський граніт» на замовлення проводилися вибухові роботи на родовищі Суботцівському Знам`янського району Кіровоградської області, що підтверджується актами виконаних робіт за №61 від 22.06.2017, №99 від 30.10.2017, №28 від 13.06.2018, №60 від 26.10.2018 та №54 від 25.07.2019.

Відповідно до п.22 Порядку надання спеціальних дозволів на користування надрами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №615 від 30.05.2011, після зупинення дії дозволу надрокористувач зобов`язаний зупинити проведення на наданій йому в користування ділянці надр робіт, передбачених дозволом.

Таким чином органом досудового розслідування встановлено факт видобування ТОВ «Знам`янський граніт» корисних копалин гнейсу, без передбаченого законом дозволу, шляхом виконання вибухових робіт.

З урахуванням наявної інформації та підтверджуючих даних про можливе незаконне видобування корисних копалин на родовищі, 31.01.2024 призначено судову інженерно-екологічну експертизу.

Відповідно до висновку судової інженерно-екологічної експертизи №254/24-27 від 26.03.2024 розмір відшкодування збитків, завданих державі внаслідок самовільного видобутку корисної копалини гнейсу на Суботцівському родовищі, розташованому 1,5 км на південний схід від села Суботці Знам`янського району Кіровоградської області, наданого в користування ТОВ «Знам`янський граніт», за період з 01.11.2017 до 31.12.2017 становить 24 467 136 грн, за період з 01.01.2018 до 01.10.2018 становить 72 321 471 грн 57 коп. За умови підтвердження факту самовільного видобування надр за період 26.10.2018, розмір відшкодування збитків, завданих державі, становить 45 340 555 грн 50 коп, а також за період 25.07.2019 розмір відшкодування збитків, завданих державі, становить 33 085 129 грн 74 коп.

Оскільки досудовим розслідуванням встановлено, що вказаним кримінальним правопорушенням службовими особами ТОВ «Знам`янський граніт» було завдано матеріальних збитків державі на загальну суму 175 214 293 грн, тому виникла необхідність у накладенні арешту на належне ТОВ «Знам`янський граніт» рухоме майно з метою відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.

Слідчий в судове засідання не з`явилася, однак подала заяву про розгляд справи без її участі, в якій клопотання про арешт майна підтримала.

Власник майна представник ТОВ «Знам`янський граніт» в судове засідання не з`явився, хоча повідомлявся про дату, час і місце розгляду справи, причини неявки суду не повідомлені.

З огляду на положення ч.1 ст.172 КПК України, неприбуття власника майна в судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Дослідивши в судовому засіданні клопотання слідчого та додані до нього матеріали, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Одним із методів державної реакції на порушення, що носять кримінально-правовий характер, є заходи забезпечення кримінального провадження, передбачені ст.131 КПК України, які є важливим елементом механізму здійснення завдань кримінального провадження при розслідуванні злочинів.

Згідно з ч.1 ст.131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Заходами забезпечення кримінального провадження є, зокрема, арешт майна.

За змістом приписів ч.ч.1, 10 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому КПК України порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Арешт може бути накладений у встановленому КПК України порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, віртуальні активи, щодо яких ухвалою слідчого судді визначено необхідність арешту майна.

Частиною 2 ст.171 КПК України передбачено, що у клопотанні слідчого повинно бути зазначено підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; перелік і види майна, що належить арештувати; документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до ч.6 ст.170 цього Кодексу.

До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Відповідно до ч.1 ст.173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

На підставі ч.2 ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених п.п.3, 4 ч.2 ст.170 КПК України); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п.4 ч.2 ст.170 КПК України); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Так, досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні здійснюється за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.240 КК України.

Як зазначено в клопотанні слідчого, кримінальне провадження здійснюється за фактом видобування ТОВ «Знам`янський граніт» корисних копалин гнейсу, без передбаченого законом дозволу, шляхом виконання вибухових робіт.

У своєму клопотанні слідчий зазначає, що арешт на майно юридичної особи ТОВ «Знам`янський граніт» необхідно накласти з метою забезпечення відшкодування шкоди, завданої державі внаслідок кримінального правопорушення, розмір якої відповідно до висновку експерта становить 175 214 293 грн, тобто з підстави, передбаченої п.4 ч.2 ст.170 КПК України.

Відповідно до п.4 ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов).

У випадку, передбаченому п.4 ч.2 ст.170 КПК України арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження (ч.6 ст.170 КПК України).

Тобто, у випадку, визначеному п.4 ч.2 ст.170 КПК України, арешт може бути накладено на майно підозрюваної особи, або юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження.

Разом з тим, слідчим не доведено, що ТОВ «Знам`янський граніт», на майно якого планується накласти арешт, у даному кримінальному провадженні набуло статусу юридичної особи, щодо якої здійснюється кримінальне провадження, або ж зазначене ТОВ є юридичною особою, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного.

Статтею 214 КПК України визначено порядок провадження щодо юридичної особи: воно здійснюватиметься одночасно з кримінальним провадженням щодо фізичних осіб, які від імені та в інтересах цієї юридичної особи вчинили злочин.

Відомості про юридичну особу, щодо якої можуть застосовуватися заходи кримінально-правового характеру, вносяться слідчим або прокурором до Єдиного реєстру досудових розслідувань негайно після вручення уповноваженій особі такої юридичної особи повідомлення про підозру у вчинені будь-якого зі злочинів, передбачених ч.1 ст.96-3 КК України.

Тобто, арешт може бути накладений виключно на юридичну особу, щодо якої здійснюється провадження, лише після повідомлення уповноваженій особі такої юридичної особи про підозру та внесення відповідних відомостей про юридичну особу до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Проте, з доданого до клопотання витягу з ЄРДР за № кримінального провадження №0000094 вбачається, що відомості про юридичну особу щодо якої здійснюється провадження до Реєстру не внесені, як і не внесені відомості про підозрюваних посадових осіб цього товариства, а тому відсутні підстави вважати, що ТОВ «Знам`янський граніт» у даному кримінальному провадженні має статус юридичної особи, щодо якої здійснюється кримінальне провадження, або ж службові особи цього ТОВ мають відношення до даного кримінального провадження.

При цьому, при вирішенні питання про арешт майна з підстави, передбаченої п.4 ч.2 ст.170 КПК, слідчий суддя повинен враховувати наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, зокрема, якщо правовою підставою такого арешту є відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов) (п.3 ч.2 ст.173 КПК України).

З огляду на викладене та враховуючи, що матеріали клопотання не містять належних доказів на підтвердження того, що юридична особа, на майно якої слідчий просила накласти арешт, в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також, що відносно такої юридичної особи здійснюється кримінальне провадження (в аспекті ч.8 ст.214 КПК України), а тому у слідчого судді на даній стадії кримінального провадження відсутні підстави для накладення арешту на належне ТОВ «Знам`янський граніт» рухоме майно з метою забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов).

Крім того, що ТОВ «Знам`янський граніт» не має статусу юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, арешт на майно з вказаної підстави не може бути накладено і тому, що матеріали клопотання, всупереч п.4 ч.2 ст.170 та ч.2 ст.171 КПК України, не містять доказів обгрунтування розміру цивільного позову у кримінальному провадженні (розміру збитків).

Відповідний висновок судової інженерно-екологічної експертизи, яким встановлено розмір збитків, завданих державі, до клопотання не доданий. В свою чергу, матеріали кримінального провадження слідчому судді не надані, слідчий, скориставшись своїм правом, подала заяву про розгляд справи без її участі.

Крім того, згідно з ч.8 ст.170 КПК України вартість майна, яке належить арештувати з метою забезпечення цивільного позову повинна бути співмірною розміру шкоди, завданої кримінальним правопорушенням або зазначеної у цивільному позові. А при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя повинен враховувати розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження (п.5 ч.4 ст.173 КПК України).

Так, заявлений розмір завданої шкоди (у разі його доведення) дійсно є значним, проте докази вартості рухомого майна, питання щодо арешту якого порушене, в матеріалах клопотання відсутні, що унеможливлює встановити слідчому судді співмірність вартості майна розміру шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.

Водночас, окрім необхідності накладення арешту з метою забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення, слідчий в описовій та прохальній частинах клопотання також посилалася на ст.98 КПК України, зазначаючи, що видобування корисних копалин здійснено за допомогою транспортних засобів, власником яких є ТОВ «Знам`янський граніт», та просила накласти на них арешт з метою збереження речових доказів.

Проте, всупереч ч.2 ст.171 КПК України, слідчим до клопотання не додано оригінал або копію постанови про визнання майна, щодо якого порушується питання про накладення арешту, речовими доказами. А зі змісту клопотання неможливо встановити, що вказане майно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 КПК України, та може бути використане як доказ у кримінальному провадженні

Інших підстав для накладення арешту на майно, визначених в ст.170 КПК України, слідчому судді не наведено.

Враховуючи, що всупереч вимогам ст.170 КПК України, у поданому клопотанні слідчим не доведено необхідність на даній стадії накладення арешту на майно, яке належить ТОВ «Знам`янський граніт», а тому у задоволенні клопотання необхідно відмовити.

Керуючись ст.131, 170-173, 376 КПК України, слідчий суддя,

ухвалив:

У задоволенні клопотання слідчого СВ відділу поліції №1 (м.Знам`янка) Кропивницького РУП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_3 про накладення арешту на майно ТОВ «Знам`янський граніт», поданого в межах кримінального провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 24.08.2023 за №0000094 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.240 КК України, відмовити.

На ухвалу може бути подана апеляція до Кропивницького апеляційного суду протягом п`яти діб з дня її проголошення.

Слідчий суддя Знам`янського міськрайонного суду

Кіровоградської області ОСОБА_1