Справа№748/1920/23
Провадження №1-в/751/392/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 листопада 2024 року місто Чернігів

Новозаводський районний суд міста Чернігова

у складі: головуючого-судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Чернігові справу за поданням Чернігівського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Чернігівській області про приведення судового рішення у відповідність з діючим законодавством відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Старий Білоус, Чернігівського району, Чернігівської області, громадянина України, з професійно-технічною освітою, офіційно не працюючого, розлученого, маючого на утриманні малолітню дитину, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , засудженого 02.10.2023 року Чернігівським районним судом Чернігівської області за ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 185 Кримінального кодексу України до покарання у виді 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 роки,-

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшло подання Чернігівського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Чернігівській області про приведення вироку Чернігівського районного суду Чернігівської області від 02.10.2023 року відносно засудженого ОСОБА_4 у відповідність до діючого законодавства.

В обґрунтування подання зазначено, що з 13.11.2023 року на обліку у відділі перебуває звільнений від відбування покарання з випробуванням засуджений ОСОБА_4 , відповідно до вироку суду від 02.10.2023 року. Посилаючись на вимоги п. 13 ч.1 ст. 537, п. 2 ч. 2 ст.539 КПК України, ст.4, 5 КК України, ст. 58 Конституції України, Закон України «Про внесення змін до Кодексу про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024, просить привести вирок суду у відповідність до чинного законодавства.

Представник органу пробації у судове засідання не з`явилась. Надала до суду заяву про розгляд подання у її відсутність. Додатково зазначила, що подання підтримує та просить його задовольнити.

Засуджений у судове засідання не з`явився. Надав до суду заяву про розгляд подання його участі; подання підтримує, просить задовольнити.

Прокурор вважала подання таким, що підлягає задоволенню.

У відповідності до положень ст. 107 КПК України фіксування судового процесу за допомогою технічних засобів не здійснювалось.

Дослідивши матеріали подання, особової справи засудженого, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 537 КК України, під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати такі питання: про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України.

Вироком Чернігівського районного суду Чернігівської області від 02 жовтня 2024 року ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України, та призначено покарання у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання і встановлено йому іспитовий строк 2 (два) роки. Згідно ст. 76 КК України покладено на засудженого ОСОБА_4 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, навчання або роботи.

Водночас 09 серпня 2024 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» №3886-IX від 18.07.2024.

Згідно з положеннями зазначеного Закону, ст. 51 КУпАП викладено у новій редакції, відповідно до якої - дрібним викраденням чужого майна є викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Пунктом 5 підрозділу 1 розділу ХХ Податкового кодексу України передбачено що, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної пп. 169.1.1 п.169.1 ст.169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року.

Згідно із пп.169.1.1 п.169.1 ст.169 розділу IV Податкового кодексу України податкова соціальна пільга дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року - для будь-якого платника податку.

Відповідно до ст.7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» з 1 січня 2023 року прожитковий мінімум на одну працездатну особу в розрахунку на місяць встановлено в розмірі 2684,00 грн.

Відповідно до змісту вироку Чернігівського районного суду Чернігівської області від 02.10.2023 року, ОСОБА_4 вчинив 08.05.2023 року крадіжку чужого майна на суму 1482,07 грн., що станом на день вчинення крадіжки складає суму меншу двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (менше 2684,00 грн).

Відповідно до ч. 1 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

На переконання суду, внесення згаданих вище змін до законодавства України про адміністративну відповідальність безпосередньо впливає на закон України про кримінальну відповідальність, адже ці зміни визначають розмежування між діями, які необхідно кваліфікувати як дрібну крадіжку, наслідком чого є притягнення особи до адміністративної відповідальності, і таємне викрадення чужого майна (крадіжка), за що передбачена кримінальна відповідальність.

Зважаючи на викладене, фактична декриміналізація викрадення майна, вартість якого не перевищує 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, має зворотну дію в часі, оскільки поліпшує становище особи.

Отже, діяння, за вчинення якого засуджений ОСОБА_4 вироком Чернігівського районного суду Чернігівської області від 02.10.2023 року, наразі не може вважатися кримінально караним правопорушенням, оскільки вартість майна, за викрадення якого останній засуджений, не перевищує граничної вартості майна, за викрадення якого наразі передбачено саме кримінальну відповідальність - два неоподатковуваних мінімуми доходів громадян.

Таким чином, подання органу пробації є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 533, 537, 539 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Подання задовольнити.

Вирок Чернігівського районного суду Чернігівської області від 02.10.2023 року у справі №748/1920/23 привести у відповідність до Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» № 3886-IX від 18.07.2024.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звільнити від покарання, призначеного йому вироком Чернігівського районного суду Чернігівської області від 02.10.2023 року, на підставі ч. 2 ст. 74 КК України у зв`язку з усуненням законом караності діяння.

Ухвала може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду через Новозаводський районний суд м. Чернігова протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1