Справа № 346/7178/23
Провадження № 11-кп/4808/403/24
Категорія ст. 81 КК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 серпня 2024 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Івано-Франківського апеляційного суду

в складі суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

з участю секретаря ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою керівника Коломийської окружної прокуратури Івано-Франківської області ОСОБА_7 на ухвалу Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 27 червня 2024 року про задоволення подання начальника Державної установи «Коломийська виправна колонія (№ 41)» про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_8 від відбування покарання,

з участю прокурора ОСОБА_9 ,

засудженого ОСОБА_8 ,

ВСТАНОВИЛА:

Прокурор в апеляційній скарзі просить ухвалу суду першої інстанції скасувати, та ухвалити нову, якою в задоволенні подання начальника Державної установи «Коломийська виправна колонія (№41)» про умовно-дострокове звільнення ОСОБА_8 відмовити.

Вважає, що ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню, оскільки висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи. Зазначає, що суд першої інстанції під час нового розгляду подання начальника ДУ «Коломийська виправна колонія (№ 41)», прийшов до передчасного висновку про наявність правових підстав для умовно дострокового звільнення засудженого від подальшого відбування покарання, незважаючи на наявні в матеріалах дані, що характеризують особу засудженого, його поведінку та ставлення до праці за весь період відбування покарання, які свідчать, що засуджений не довів своє виправлення. Стверджує, що з огляду на поведінку засудженого, його відношення до вчиненого злочину та його наслідків, а саме те, що останній не відшкодував в добровільному порядку завдану шкоду, ставить під сумнів те, що поведінка засудженого протягом всього часу відбування покарання була сумлінною. У той же час, часткове відшкодування завданих збитків не є безумовною ознакою того, що засуджений сумлінною поведінкою довів своє виправлення.

Підсумовує, що аналіз матеріалів особової справи засудженого дає підстави дійти висновку, що хоча у поведінці засудженого мають місце позитивні тенденції, в тому числі і заохочення, проте у своїй сукупності вони не доводять, що засуджений своєю поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення. Дотримання порядку та умов відбування покарання, добросовісна поведінка засудженого, відповідно до ст. 9 КВК України, є його обов`язком, і процес виправлення та перевиховання має бути стабільним і послідовним.

Ухвалою Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 27 червня 2024 року задоволено подання начальника Державної установи «Коломийська виправна колонія (№ 41)» про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_8 від відбування покарання у виді позбавлення волі на невідбутий строк 7 (сім) місяців 1 (один) день, засудженого вироком Шумського районного суду Тернопільської області від 30 грудня 2022 року за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки 8 (вісім) місяців.

Суд обґрунтував прийняте рішення тим, що беручи до уваги особу засудженого ОСОБА_8 , сумлінну поведінку і добросовісне ставлення до праці, а також його участь у виховних та самодіяльних організаціях вказують на те, що він дійсно вже довів своє виправлення, і така поведінка має триваючий, постійний і системний характер.

Під час апеляційного розгляду:

- прокурор підтримав апеляційну скаргу, просив скасувати ухвалу суду першої інстанції та відмовити в задоволенні подання;

- засуджений ОСОБА_8 заперечував проти задоволення апеляційної скарги, вважає ухвалу суду законною та обґрунтованою.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали клопотання, обговоривши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а ухвалу суду - без змін, з таких підстав.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно з ч. 1 ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

На думку суду апеляційної інстанції, суд першої інстанції дотримався вказаних вимог закону.

За змістом ч. 1 ст. 539 КПК України питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

Згідно з роз`ясненнями, які містяться в постанові Пленуму Верховного Суду України від 26 квітня 2002 року №2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», рішення про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого та доведеності того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. Висновок щодо виправлення засудженого повинен базуватися на врахуванні даних про його поведінку в цілому та ставлення до праці за весь період знаходження у виправній установі, а не час, що безпосередньо передує розгляду клопотання.

Так, вироком Кременецького районного суду Тернопільської області від 06 жовтня 2021 року, який набрав законної сили 19 листопада 2021 року, ОСОБА_10 , визнано винуватим у вчиненні злочину передбаченого частиною 1 статті 121 КК України, але на підставі ст. 69 КК України призначено остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 3 років 6 місяців. Початок відбуття строку покарання рахується з 28 травня 2021 року.

Вироком Шумського районного суду Тернопільської області від 30 грудня 2022 року, який набрав законної сили 29 січня 2023 року, визнано винуватим у вчиненні злочину передбаченого частиною 3 статті 185 КК України та на підставі ч. 4 ст. 70 КК України призначено остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 3 років 8 місяців. Початок відбуття строку покарання рахується з 31 грудня 2022 року.

16 листопада 2023 року начальник ДУ «Коломийська виправна колонія №41» звернувся з поданням про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_10 .

Відповідно до ч. 2 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. Згідно з п. 2 ч. 3 цієї статті умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за умисний тяжкий злочин.

Суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції в повній мірі дослідив наявність або відсутність наведених у ст. 81 КК України умов, перевірив викладені у клопотанні обставини та врахував відомості, які вбачаються з доказів.

Так, 08 лютого 2023 року постановою № 13 щодо ОСОБА_8 , за зразкову поведінку, проявлену ініціативу та активну участь у виконані робіт пов`язаних із створенням належних санітарно-побутових умов і впорядкуванням місця попереднього ув`язнення було оголошено подяку.

Відповідно до відповіді від 28 червня 2023 року ОСОБА_8 , відбуває покарання за адресою: АДРЕСА_1 в ДУ «Коломийська виправна колонія (№41)» (а.с. 213 частини ІІ особової справи);

За змістом його характеристики від 20 липня 2023 року, під час тримання в ДУ «Чортківська установа виконання покарань (№ 26)», ОСОБА_8 характеризувався наступним чином: порушень вимог режиму утримання не допускав, дисциплінарні стягнення не накладались. Застосовано одне заохочення. З 28.06.2023 року відбуває покарання в ДУ «Коломийська виправна колонія (№ 41)». За час відбування покарання характеризується позитивно, дисциплінарні стягнення не накладались, заохочення не застосовувались. На заходи виховного впливу реагує належним чином, робить правильні висновки, до персоналу ставиться ввічливо, приймає участь у реалізації програми диференційованого виховного впливу на засуджених «Підготовка до звільнення». Встановлені законодавством вимоги виконує, у взаємовідносинах із засудженими не конфліктний, віддає перевагу спілкуванню із засудженими позитивної спрямованості, за характером спокійний та врівноважений. Згідно вироку вину в скоєному визнав повністю.

Згідно висновку щодо ступеня виправлення засудженого, комісія колонії дійшла одноголосного рішення про те, що ОСОБА_8 став на шлях виправлення, а із мінімально необхідних 61 балу, він набрав 81 та згодом 82 бали.

Постановою від 12 серпня 2023 року ОСОБА_8 з дільниці карантину, діагностики та розподілу ДУ «Коломийська виправна колонія (№41)» переведено до дільниці ре соціалізації.

Відповідно до заяви від 19 вересня 2023 року ОСОБА_8 просив залучити його без оплати праці позачергово до робіт з благоустрою колонії і прилеглих до них територій, а також поліпшення житлово-побутових умов засуджених або допоміжних робіт із забезпеченням колонії продовольством (а.с. 237 частини ІІ особової справи);

Також відповідно до характеристики на засудженого ОСОБА_8 від 01 квітня 2024 року, до позбавлення волі особа проживала з мамою та вітчимом, має наміри після звільнення повернутись на попереднє місце проживання, а також бажає покращити комунально-побутові умови за місцем проживання. Прибувши до державної установи виконання покарань не залучався до програми ДВВ освіта та професія (Однак в судовому засіданні було з`ясовано, що засуджений має вищу освіту у зв`язку із чим потреби в останнього не було щодо таких програм). Також ОСОБА_8 не працював до засудження. По прибуттю до УВП засуджений не був працевлаштований у виробничій майстерні установи, за станом здоров`я (хоча конкретних медичних документів про це суду не надано, суд враховує, що у цій частині пояснення представника колонії та засудженого узгоджуються, а отримати конкретні медичні дані неможливо, оскільки засуджений після звернення до лікаря, як він сам пояснив, лікувався самостійно. А суть проблеми полягає у переломі ключиці, через що він мав обмеження у фізичних навантаженнях, і представник колонії вказував, що підходящою для засудженого роботою була робота по благоустрою, які засуджений виконував із самого початку). Позачергово та без оплати праці залучається до робіт з благоустрою колонії, роботи виконує вчасно та якісно розуміє їх необхідність. Має плани після звільнення працевлаштуватись. З засудженим була проведена психологічна робота направлена на формування навичок управління емоціями та почуттями. На даному етапі засуджений вмотивований до змін. Крім того, до засудження особа зловживала алкоголем. Злочин за вироком від 06.10.2021 року вчинив в стані алкогольного сп`яніння. По прибуттю до УВП засуджений усвідомив негативний вплив алкоголю на своє життя та має намір після звільнення більше не вживати спиртних напоїв взагалі. За час відбування покарання в установі засуджений не вживав спиртних напоїв та не притягався до дисциплінарної відповідальності. Також засуджений почав змінювати свої погляди на майбутнє, а саме: має мотивацію змінити коло спілкування та після звільнення більше не підтримувати ніяких зв`язків з тими особами, яких він вважав друзями. Злочин вчинено у співучасті. З 28.06.2023 року відбуває в ДУ «Коломийська виправна колонія (№41)», за час відбування покарання до виконання передбачених законом вимог персоналу установи ставиться сумлінно. Під час відбування покарання на профілактичних обліках не перебував. На заходи виховного впливу реагує добре, робить належні висновки. Ризик вчинення повторного кримінального правопорушення та ризик ймовірної небезпеки для суспільства оцінюється як середній.

Згідно з рапортом від 01 квітня 2024 року ОСОБА_8 за весь час відбування покарання у відділенні характеризується з позитивної сторони, порушень встановленого порядку відбування покарання не допускає, дисциплінарні стягнення не накладались. Засуджений бере участь у проведенні культурно-просвітницьких, спортивно-оздоровчих та профілактичних заходах із засудженими, а також бере участь в реалізації плану індивідуальної роботи з засудженими. З перших днів перебування у відділенні, згідно поданої заяви залучається до робіт по благоустрою колонії, а також для поліпшення житлово-побутових умов засуджених. До робіт відноситься добросовісно та з розумною ініціативою, виконує її вчасно та якісно. До майна установи та предметів якими користується при виконанні дорученої роботи відноситься дбайливо. Своєю поведінкою позитивно впливає на поведінку інших засуджених. (а.п. 132

Згідно довідки про заохочення та стягнення засудженого вбачається, що ОСОБА_11 оголошено дві подяки 08.02.2023 року та 01.04.2024 року за зразкову поведінку, проявлену ініціативу та активну участь у виконанні робіт по створенні належних санітарно-побутових умов ув`язнених та за виконання покладених обов`язків та додержання правил поведінки, встановлених кримінально-виконавчим кодексом та правилами внутрішнього розпорядку колонії, дотримання правил трудового розпорядку та вимог безпеки праці у І кварталі 2024 року (а.п. 133).

Відповідно до листа ФОП ОСОБА_12 , остання готова взяти у разі звільнення умовно-достроково ОСОБА_8 , на постійне місце роботи, на посаду продавця, за місцем його проживання (а.п. 148).

Суд апеляційної інстанції, аналізуючи докази, враховуючи встановлені факти про особу засудженого ОСОБА_11 , погоджується з висновком суду першої інстанції, що засуджений характеризується позитивно, працевлаштований протягом тривалого часу, відбув 2/3 строку покарання, тому засуджений своєю сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

З урахуванням наведеного, колегія суддів приходить до переконання, що твердження прокурора про те, що засуджений ОСОБА_11 не став на шлях виправлення повністю спростовується вищевикладеною сукупністю даних про особу.

З огляду на наведене, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне відмовити в задоволенні апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, ст. 81КК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу керівника Коломийської окружної прокуратури Івано-Франківської області ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 27 червня 2024 року про задоволення подання начальника Державної установи «Коломийська виправна колонія (№ 41)» про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_8 від відбування покарання залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді ОСОБА_3

ОСОБА_4

ОСОБА_5