У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 липня 2024 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду ОСОБА_1 розглянувши матеріали справи за скаргою ОСОБА_2 на бездіяльність щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернувся до Ужгородського міськрайонного суду із скаргою на бездіяльність щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, у якій зазначає, що 01.05.2024 року він направив на адресу ТУ ДБР розташованого у місті Львові заяву про вчинення кримінального правопорушення прикордонниками впс « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ІНФОРМАЦІЯ_2 та ІНФОРМАЦІЯ_3 . Однак, 08.05.2024 року він отримав відповідь, що відомості до ЄРДР не вносилися та заява була передана співробітникам шостого слідчого відділу (з дислокацією в м. Ужгороді) ТУ ДБР, розташованого у м. Львові. Зазначає, що з моменту отримання повідомлення про кримінальне правопорушення пройшло майже три доби. А тому просить зобов"язати посадових осіб Шостого відділу (з дислокацією в м. Ужгороді) ТУ ДБР, розташованого у м. Львові внести відповідні відомості до ЄРДР та розпочати розслідування у формі досудового слідства за вчинення дій прикордонників впс « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ІНФОРМАЦІЯ_4 , які мають ознаки складу злочину, передбаченого ч.4 ст. 186, ст. 371, ч.5 ст. 426-1 КК України, а також за вчинення дій військовослужбовцями ІНФОРМАЦІЯ_5 , які мають ознаки складу злочину, передбаченого ч.2 ст. 129, ч.3 ст. 146, ч.4 ст. 186, с. 355, ч.5 ст. 426-1 КК України.

Дослідивши матеріали скарги слідчий суддя дійшов висновку про необхідність повернення скарги заявнику, з огляду на наступне.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Частиною першою статті 306 КПК України передбачено, що скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора розглядаються слідчим суддею місцевого суду, а в кримінальних провадженнях щодо злочинів, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду, - слідчим суддею Вищого антикорупційного суду згідно з правилами судового розгляду, передбаченими статтями 318-380 цього Кодексу, з урахуванням положень цієї глави.

Чинним КПК України не передбачено, яким саме місцевим судом розглядається скарга на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, в той же час, положеннями кримінального процесуального закону визначено, що клопотання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження на підставі ухвали слідчого судді подається до місцевого загального суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування (ч. 2 ст. 132 КПК України); клопотання слідчого, прокурора про застосування запобіжного заходу подається до місцевого загального суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування (ч. 1 ст. 184 КПК України).

Тобто, зазначеним Законом визначено територіальну підсудність клопотань органів досудового розслідування щодо заходів забезпечення кримінального провадження на підставі ухвали слідчого судді, до яких, з-поміж іншого, віднесено запобіжні заходи.

З огляду на вищевикладене слідує висновок про необхідність застосування аналогії закону при вирішенні питання, щодо розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора на досудовому провадженні.

Відповідно до статті 38 КПК України органами досудового розслідування (органами, що здійснюють дізнання і досудове слідство) є, окрім інших, органи ДБР

Статтею першою КПК України передбачено, що порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України, яке складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цим Кодексом та іншими законами України.

З урахуванням наведеного, а також беручи до уваги загальні засади кримінального провадження, слід дійти висновку, що скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, в порядку статті 303 КПК України, підлягають розгляду місцевими судами за адресою місцезнаходження органу досудового розслідування.

За правилами закріпленими статтею 9 КПК України суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно дотримуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Відповідно до статті 8 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до юрисдикції якого вона віднесена процесуальним законом. Розгляд справи саме судом, встановленим законом, є складовою права на справедливий суд, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Таким чином, розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора слідчим суддею місцевого суду, до юрисдикції якого такий розгляд не віднесений процесуальним законом, є грубим порушенням прав особи в кримінальному провадженні.

Зі змісту скарги ОСОБА_2 убачається, що ним оскаржується бездіяльність посадових осіб Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові, щодо невнесення до ЄРДР відомостей за заявою про кримінальні правопорушення, поданою ОСОБА_2 до ТУ ДБР м. Львова.

Вказане управління ДБР знаходиться за адресою: м. Львів, вул. М. Кривоноса, 6, та територіально відноситься до Личаківського адміністративного району міста.

Будь яких доказів вчинення зазначеної у скарзі бездіяльності посадовими особами Шостого відділу (з дислокацією в м. Ужгороді) ТУ ДБР, розташованого у м. Львові матеріали скарги не містять.

Таким чином, скарга ОСОБА_2 на бездіяльність щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань не підсудна Ужгородському міськрайонному суду Закарпатської області, а підлягає розгляду судом, територіальна юрисдикція якого поширюється на Личаківський район м. Львова, а саме: Личаківський районний суд м. Львова.

Відповідно до пункту 2 частини другої статті 304 КПК України скарга повертається, якщо скарга не підлягає розгляду в цьому суді.

З огляду на зазначена скарга ОСОБА_2 на бездіяльність щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань підлягає поверненню заявнику.

Крім того, слідчий суддя звертає увагу , що зазначена у тексті скарги дата направлення заяви про вчинення кримінального правопорушення на адресу ТУ ДБР розташованого у місті Львові , дати пов"язанні із рухом заяви (а саме 01.05.2024 р., 05.05.2024 р., 08.05.2024 р.) і дати які містяться у повідомленні про вчинене кримінальні правопорушення від 01.06.2024 року, містять суттєві розбіжності.

На підставі викладеного вище та керуючись ст.ст. 9, 26, 132, 184, 303-306, 309, 372 КПК України

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу ОСОБА_2 на бездіяльність щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань - повернути заявнику.

Роз`яснити заявнику, що повернення скарги не позбавляє права повторного звернення до слідчого судді, суду в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду: ОСОБА_1