Справа № 171/2571/23
Провадження № 1-в/177/87/24
У Х В А Л А

Іменем України

05 листопада 2024 року м. Кривий Ріг

Криворізький районний суд Дніпропетровської області у складі:

судді - ОСОБА_1

за участю:

секретаря судового засідання - ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

засудженого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Кривий Ріг подання начальника Криворізького районного відділу № 2 філії Державної установи «Центр пробації» в Дніпропетровській області ОСОБА_5 про приведення вироку у відповідність стосовно ОСОБА_4 , засудженого вироком Криворізького районного суду Дніпропетровської області за ч. 4 ст.191 КК України до покарання у вигляді п`яти років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням строком на два роки,

ВСТАНОВИВ:

До Криворізького районного суду Дніпропетровської області надійшло подання про приведення вироку Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 23.01.2024 відносно ОСОБА_4 засудженого за ч.4 ст. 191 КК України, у відповідність до вимог Закону.

Клопотання обґрунтовано тим, що на обліку Криворізького районного відділу № 2 філії Державної установи «Центр пробації» в Дніпропетровській області з 14.03.2024 перебуває ОСОБА_4 , засуджений 23.01.2024 Криворізьким районним судом Дніпропетровської області за ч. 4 ст.191 КК України до покарання у виді 5 років позбавлення волі, згідно зі ст.75 КК України з іспитовим строком 2 роки.

Законом України № 3886-ІХ від 18.07.2024 внесено зміни до ст. 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення та скасовано кримінальну відповідальність за правопорушення, передбачені ст. 185, ст. 190, ст. 191 КК України, якщо на момент вчинення таких діянь вартість викраденого майна складає менше двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що станом на 2023 рік становило 2684 грн.

Зважаючи на те, що ОСОБА_4 згідно вироку від 23.01.2024, спричинив майнову шкоду на суму 2263,21 грн., орган пробації, посилаючись на положення ст. 5, ч.2 ст. 74 КК України, п. 13 ч. 1 ст.537 КПК України, просить вирішити питання про приведення судового рішення стосовно ОСОБА_4 у відповідність до вимог закону та застосувати положення ч. 2 ст. 74 КК України.

Прокурор у судовому засіданні підтримав подання та вважала наявними підстави для звільнення засудженого від покарання за ч. 4 ст. 191 КК України призначеного вироком Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 23.01.2024 року, у зв`язку із декриміналізацією вчиненого ним діяння, що завдало матеріальної шкоди на суму меншу, ніж 2684,00 грн.

Представник Криворізького районного відділу № 2 філії Державної установи «Центр пробації» в Дніпропетровській області в судове засідання не з`явився, згідно письмової заяви не заперечували проти розгляду клопотання за відсутності їх представника.

Засуджений ОСОБА_4 у судовому засіданні, в якому приймав участь у режимі відеоконференцзв`язку, підтримав подання та просив його задовольнити.

Неприбуття учасників у судове засідання не перешкоджає проведенню судового розгляду згідно з абз. 2 ч. 5 ст. 539 КПК України, тому суд дійшов висновку про можливість розгляду заявленого подання за відсутності представника органу пробації.

Судом встановлено, що вироком Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 23.01.2024 ОСОБА_4 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України та призначено йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі без позбавлення права обіймати певні посади. На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 від відбування покарання звільнено з випробуванням з іспитовим строком на 2 роки з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Відповідно до вироку Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 23.01.2024 ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення 05.10.2023 та розмір завданої ним матеріальної шкоди становив 2263,21 грн.

З Єдиного державного реєстру судових рішень слідує, що 10.07.2024 Довгинцівський районний суд м. Кривого Рогу ухвалив вирок відносно ОСОБА_4 , засудивши його до реального відбування покарання за ч.1 ст. 309, ч.4 ст. 185, ч.4 ст. 187, ч.1 ст. 263 КК України. Вказаним вироком ухвалено виконувати самостійно вирок Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 23.01.2024 відносно ОСОБА_4 , засудженого за ч.4 ст. 191 КК України до покарання з застосуванням ст. 75 КК України.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 539 КПК України клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається: до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 10 (у частині клопотань про заміну покарання відповідно до частини третьої статті 57частини першої статті58, частини першоїстатті62Кримінального кодексу України), 11, 13, 13-2 частини першої статті 537 цього Кодексу.

Згідно з п. 13 ч. 1ст. 537КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати такі питання: про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3статті 74 Кримінального кодексу України.

Відповідно до ст. 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення в редакції Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» № 3886-ІХ від 18.07.2024, який набрав чинності 09.08.2024, декриміналізовано викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Закон № 3886-IX, яким унесені зміни до ст. 51 КУпАП, є законом про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність у значенні ст. 5 КК України для тих діянь, які до набрання цим Законом чинності вважалися кримінальним правопорушенням, однак після набрання ним чинності підпадають під ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 51 КУпАП.

Зміни, внесені Законом № 3886-IX, мають зворотну дію в часі. Подібних висновків дійшла ОП ККС ВС у постанові від 07 жовтня 2024 року по справі № 278/1566/21.

При з`ясуванні питання про те, чи перевищує вартість викраденого (розтраченого) майна розмір, визначений ст. 51 КУпАП, має братися до уваги розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, установлений на час вчинення правопорушення, з урахуванням положень п. 5 підрозд. 1 розд. ХХ та пп. 169.1.1 п. 169.1 ст. 169 розд. IV Податкового кодексу України.

Пункт 5 підрозділу 1 розділу XX Податкового Кодексу України передбачає, що якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року.

Розмір податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV ПК України на час вчинення кримінального правопорушення становив 1342 грн (0,5 прожиткового мінімуму від 2684 грн), тобто для кваліфікації викрадення майна за нормами відповідних статей КК України, його вартість, відповідно до чинних норм законодавства, для 2023 повинна перевищувати 2684 грн. 00 коп.

Таким чином, на день розгляду подання, діяння, за вчинення якого ОСОБА_4 засуджено вироком Криворізького районного суду від 23.01.2024, не може вважатись кримінальним правопорушенням, оскільки вартість майна за заволодіння (розтрату) яким останній засуджений, не перевищує граничної вартості майна, за викрадення якого передбачено саме кримінальну відповідальність.

Частиною 2 ст. 74 КК України передбачено, що особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

За таких обставин, враховуючи, що станом на день вчинення кримінального правопорушення була завдала матеріальна шкода на суму меншу двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, вчинене діяння відповідно до вимог Закону України № 3886-ІХ, станом на дату розгляду подання не є кримінально-караним, а тому засудженого слід звільнити від покарання на підставі ч. 2ст. 74 КК України у зв`язку із усуненням караності вчиненого діяння.

Керуючись ст.ст. 537, 539 КПК України, ст. 74 КК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Подання начальника Криворізького районного відділу № 2 філії Державної установи «Центр пробації» в Дніпропетровській області ОСОБА_5 - задовольнити.

Звільнити засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від покарання призначеного за вироком Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 23.01.2024 за ч. 4 ст.191 КК України на підставі ч. 2 ст. 74 КК України, у зв`язку із усуненням караності вчиненого діяння, відповідно до положень Закону України № 3886-ІХ від 18.07.2024.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Ухвала може бути оскаржена протягом семи днів з дня її оголошення до Дніпровського апеляційного суду через Криворізький районний суд Дніпропетровської області.

Суддя ОСОБА_1