Провадження №: 1-кп/336/820/2024
ВИРОК

Іменем України

03 жовтня 2024 року м. Запоріжжя

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участі прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника адвоката ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за звинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Запоріжжя, громадянина України, зареєстрований проживаючим у АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у скоєнні злочину, передбаченого ст. 309 ч. 2 КК України,

ВСТАНОВИВ:

05 березня 2024 року ОСОБА_4 , перебуваючи у невстановленому місці, діючи без мети збуту, умисно придбав психотропну речовину PVP у великому розмірі вагою 4,08 гр, яку поклав до кишені одягу та зберігав при собі, прямуючи до буд. АДРЕСА_2 , де був зупинений працівниками поліції.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у скоєнні злочину визнав повністю, пояснивши, що близько двох років періодично вживає психотропну речовину PVP. Того дня у березні 2024 року він замовив через месенджер Телеграм PVP, оплатив його вартість, після чого йому було вказано, де саме можна забрати психотропну речовину. Прибувши до визначеного місця, ОСОБА_4 знайшов пакет із психотропною речовиною, поклав його до кишені та пішов до відділення нової пошти по АДРЕСА_2 . Біля будинку його зупинили працівники поліції, які запитали чи є у нього щось заборонене, на що ОСОБА_4 вказав про наявність психотропної речовини, після чого було викликано слідчого, якому він добровільно видав пакет з PVP. Правильність кваліфікації своїх дій не оспорював, вказав, що у скоєному розкаюється.

Згідно з висновком експерта від 05.03.2024 року вилучена у ОСОБА_4 речовина містить особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено, PVP, вагою 4,08 гр.

Також судом досліджені документи щодо особистості обвинуваченого, з яких вбачається, що ОСОБА_4 офіційно працевлаштований директором ПРАТ «СБМУ-8 «Монолітбуд», має неповнолітнього сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Інших доказів учасниками провадження не надавалось, прокурор вважав, що досліджених судом доказів достатньо для встановлення обставин скоєння злочину та доведеності вини обвинуваченого, стороною захисту не заявлялось клопотань про дослідження інших доказів, заяв про неналежність чи недопустимість доказів сторони обвинувачення не заявлялось.

Суд у конкретному кримінальному провадженні на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Враховуючи позицію обвинуваченого щодо повного визнання вини у скоєнні злочину, докладні пояснення, які не суперечать обставинам, викладеним в обвинувальному акті, згоду з вірністю кваліфікації дій, суд визнав недоцільним дослідження інших доказів.

Згідно із наказом МОЗ України «Про затвердження таблиць невеликих, великих та особливо великих розмірів наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, які знаходяться у незаконному обігу» № 188 від 01.08.2000 року, кількість PVP від 1,5 гр до 15 гр є великим розміром зазначеної психотропної речовини.

Оцінивши у сукупності досліджені в судовому засіданні докази, суд дійшов висновку, що вина ОСОБА_4 у скоєнні злочину знайшла своє підтвердження та доведена належними та допустимими доказами, та кваліфікує його дії за ст. 309 ч. 2 КК України як умисні незаконні придбання та зберігання без мети збуту психотропних речовин у великих розмірах.

Обставин, які обтяжують покарання, судом не встановлено.

Обставиною, що пом?якшує покарання, є визнання вини у скоєнні злочину.

При обранні виду та розміру покарання, яке слід призначити обвинуваченому та яке має досягти мети покарання, визначеної ст. 50 КК України, а саме кари та виправлення, а рівно і запобігання скоєнню інших злочинів, суд виходить з того, що обвинувачений раніше не судимий, офіційно працевлаштований та має неповнолітню дитину, вчинив нетяжкий злочин, тож вважає можливим призначити мінімальне покарання, передбачене санкцією статті.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368, 369, 373, 374 КПК України, ст. 309 ч. 2 КК України,

УХВАЛИВ:

Визнати ОСОБА_4 винним у скоєнні злочину, передбаченого ст. 309 ч. 2 КК України, та призначити покарання у виді штрафу в розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що дорівнює сумі у 34000 (тридцять чотири тисячі) гривень.

Стягнути з ОСОБА_4 в дохід держави витрати на залучення експерта в сумі 1514,56 грн (одна тисяча п?ятсот чотирнадцять гривень 56 коп).

Речові докази: мобільний телефон Redmі Note 12 pro, переданий на зберігання ОСОБА_4 , залишити ОСОБА_4 ; пакет з PVP, пакет ТОВ «Нова пошта», які передані на зберігання до ВП № 3 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області, знищити.

Копію вироку учасники провадження мають право отримати в суді негайно після його проголошення. Учасникам судового провадження, які не були присутні в судовому засіданні, копію вироку надіслати не пізніше наступного дня після ухвалення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, та може бути оскаржений до Запорізького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Суддя ОСОБА_1