УХВАЛА

Іменем України

08.09.2024 року м. Житомир

Слідчий суддя Богунського районного суду міста Житомира ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні

клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою,

подане слідчим СВ Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області лейтенантом поліції ОСОБА_4 , погоджене прокурором Житомирської окружної прокуратури ОСОБА_7 ,

у кримінальному провадженні за №0002789 від 06.09.2024,

стосовно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Житомира, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, неодружений, на утриманні дітей не має, працює монтажником-пакувальником швейного відділу ТОВ "Євроголд", зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.114-1 КК України,

в с т а н о в и в:

Слідчий звернувся до слідчого судді з клопотанням, в якому просить застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк шістдесят днів, без визначення розміру застави, на підставі ч. 4 ст. 183 КПК України

Клопотання обґрунтовано тим, що відповідно до матеріалів досудового розслідування, 06.09.2024, приблизно о 00 год 05 год, ОСОБА_5 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_3 , поблизу під`їзду №1, підшукав в якості об`єкта вчинення кримінально-протиправних дій автомобіль марки «KІА» модель «SORENTO» в кузові кольору хакі, державні символи « НОМЕР_1 », що свідчило про те, що вказаний автомобіль використовується військовослужбовцями Збройних Сил України.

Після цього, ОСОБА_5 , впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає та його дії несуть для оточуючих таємний характер, підійшов до вказаного автомобіля та залив під його капот невстановлену досудовим слідством горючу рідину. В подальшому, за вказаних обставин, ОСОБА_5 , за допомогою запальнички, здійснив запалювання залитої під капот невстановленої горючої рідини, внаслідок чого відбувся вибух механізму двигуна, що спричинило загорання автомобіля марки «KІА» модель «SORENTO» в кузові кольору хакі, державні символи «NROM137», що належить ОСОБА_8 , умисно пошкодивши його, шляхом підпалу.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 інкримінованого йому кримінального правопорушення сторона обвинувачення підтверджує зібраними у кримінальному провадженні доказами: протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від ОСОБА_8 від 06.09.2024; протоколами огляду місця події від 06.09.2024; актом про пожежу від 06.09.2024; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_8 від 06.09.2024; протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 06.09.2024; протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 06.09.2024; протоколом допиту свідка ОСОБА_11 від 06.09.2024; протоколом допиту свідка ОСОБА_12 від 06.09.2024; протоколом допиту свідка ОСОБА_13 від 06.09.2024; протоколом допиту свідка ОСОБА_14 від 06.09.2024; протоколом обшуку від 06.09.2024; протоколом допиту свідка ОСОБА_15 від 07.09.2024; протоколом пред`явлення для впізнання за участі свідка ОСОБА_15 від 07.09.2024; протоколами оглядів предметів від 07.09.2024; протоколом затримання особи, підозрюваної у вчинення злочину від 06.09.2024; повідомленням про підозру ОСОБА_5 від 07.09.2024.

Поряд з наявністю обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 114-1 КК України, орган досудового розслідування вважає, що у кримінальному провадження існують ризики, передбачені п. п. 1, 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які обумовлюють необхідність застосування до підозрюваного виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Наявність ризику переховування підозрюваного ОСОБА_5 від органів досудового розслідування та/або суду сторона обвинувачення обґрунтовує тим, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, у період запровадженого в Україні воєнного стану, що перешкоджає законній діяльності Збройних Сил України, санкція якого передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк до восьми років. За наведених обставин у сукупності, сторона обвинувачення припускає, що ОСОБА_5 усвідомлює, що у разі доведення його винуватості в суді та постановлення обвинувального вироку суду останньому може загрожувати покарання у вигляді позбавлення волі. У свою чергу усвідомлення можливого призначення покарання у вигляді позбавлення волі свідчить, що ОСОБА_5 , з метою уникнення кримінальної відповідальності, може вчиняти спроби переховування від органу досудового розслідування та/або суду.

Щодо наявності ризику знищити, сховати або спотворити будь-які із речей і документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, слідчий зазначає, що на даний час проводяться слідчі дії, направлені на здобуття доказів по даному факту, встановлення місця знаходження усіх речових доказів, а тому, ОСОБА_5 , перебуваючи не під вартою та достовірно знаючи місцезнаходження речових доказів, може будь яким чином перешкоджати у їх подальшому виявленні або ж знищити останні.

Також як вказано у клопотанні, в ході досудового розслідування було встановлено, що підозрюваний ОСОБА_5 , може незаконно впливати на свідків, потерпілих шляхом їх переконання, залякування чи схиляння їх до зміни, наданих ними показань, узгодження своїх показань з показаннями вказаних осіб. Про неможливість запобігти такому ризику свідчить і той факт, що з урахуванням принципу безпосередності дослідження показань, речей і документів (ст.23 КПК України) вказані вище особи судом ще не допитані.

Щодо ризику вчинення інших кримінальних правопорушень у клопотання вказано, що ОСОБА_5 раніше неодноразово судимий, зокрема: 15.05.2006 Святошинським районним судом м. Києва, за ч. 1 ст. 309, ч. 1 ст. 190, ст. 104, ч. 3 ст. 72 КК України до 1 року позбавлення волі, 23.04.2007 Солом`янським районним судом м. Києва, за ч. 2 ст. 186, ст. 71 КК України до 4 років 1 місяця позбавлення волі, 17.01.2013 Києво-Святошинським районним судом Київської області, за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 309, ст. 70 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі, 26.06.2015 Білоцерківським міським судом Київської області, за ч. 1 ст. 369, ст. 71 КК України до 2 років 8 місяців позбавлення волі, 13.05.2019 Святошинським районним судом м. Києва, за ч. 4 ст. 186, ч. 1 ст. 187, ст. 70 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі, звільнився 04.08.2023, вчинив нове умисне кримінальне правопорушення, що перешкоджає законній діяльності Збройних Сил України, яке відноситься до тяжкого злочину, оскільки докази, які містяться в матеріалах досудового розслідування, свідчать про обґрунтованість пред`явленої підозри. ОСОБА_5 не має міцних соціальних зв`язків, не є особою пенсійного віку, офіційно не працює, неодружений, не потребує стаціонарного лікування, не має на утриманні малолітніх чи неповнолітніх дітей, що свідчить про відсутність факторів та обставин, які могли б стримувати підозрюваного від вчинення нових кримінальних правопорушень.

Сторона обвинувачення вважає, що запобігання наведеним ризикам та забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_5 можливе винятково у разі застосування запобіжного заходу в вигляді тримання під вартою.

Захисником ОСОБА_6 подано заперечення на клопотання, у якому захисник вказує, що вважає за доцільне на даному етапі досудового розслідування застосувати до підозрюваного більш м`який запобіжний захід. Сторона захисту вважає, що матеріали клопотання не містять доказів обґрунтованості підозри та наявності ризиків, на які посилається сторона обвинувачення. У матеріалах справи відсутні докази, що автомобіль «KІА SORENTO» є військовим майном, автомобіль перебуває у користуванні ОСОБА_8 , якому він був переданий благодійним фондом «Броня Нації» згідно з актом передачі від 28.12.2023. Крім цього, в матеріалах справи немає даних, що в ніч з 05.09.2024 на 06.09.2024 користувач даного автомобіля виконував із застосуванням цього транспортного засобу будь-яку законну діяльність, спрямовану на виконання службових обов`язків. Вищевказане підтвердив і заявник ОСОБА_8 , який під час допиту від 06.09.2024 вказав, що на даний час проходить службу у в/ч НОМЕР_2 , користується зазначеним автомобілем, як таким, що йому переданий у якості волонтерської допомоги. У ніч з 05.09.2024 на 06.09.2024 даний автомобіль був ним припаркований поблизу місця його проживання. Свідки ОСОБА_9 та ОСОБА_10 фактично підтвердили показання ОСОБА_8 . Також наданими стороною обвинувачення доказами ніяким чином не доводиться причетність ОСОБА_5 до вчинення кримінального правопорушення, в якому він підозрюється. Також сторона захисту вважає безпідставними посилання слідчого на наявність вказаних у клопотанні ризиків. ОСОБА_5 офіційно працевлаштований, має постійне місце проживання. Проживає у цивільному шлюбу з ОСОБА_16 , є військовозобов`язаним (у розшуку згідно з даними системи «ОБЕРІГ» не перебуває), отримує амбулаторне лікування від наркоманії. Крім цього, в матеріалах провадження немає відомостей про скарги на поведінку ОСОБА_5 за місцем його проживання. Захисник вважає за доцільне застосувати до ОСОБА_5 запобіжний захід у виді домашнього арешту, в певну пору доби, з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст.194 КПК України.

У судовому засіданні захисником ОСОБА_6 заявлено клопотання про допит свідка ОСОБА_16 , яке слідчим суддею задоволено.

У судовому засіданні прокурор підтримав клопотання та просив його задовольнити з підстав, викладених у клопотанні.

Слідчий у судовому засіданні клопотання підтримав з підстав, викладених у клопотанні, та просив його задовольнити. Додатково пояснив, що підозрюваного було впізнано за одягом, поблизу місця події було виявлено телефон, який придбав ОСОБА_5 , у ході обшуку у підозрюваного було виявлено каністру з бензином, а також речі, що за описом відповідають тим, у які був одягнутий злочинець. Також на руках підозрюваного виявлено опіки.

Підозрюваний у судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечував, свою вину у вчиненні правопорушення не визнає. Вказав, що у нього на руках опіки відсутні, є мозолі, які утворилися у зв`язку з виконанням роботи за місцем працевлаштування. Просив застосувати запобіжних захід у виді домашнього арешту, щоб мати можливість працювати.

Захисник у судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечував, вказав, що матеріали справи не містять відомостей про факт вчинення інкримінованого правопорушення, докази, що автомобіль є військовим майном, відсутні. Також жодними доказами не підтверджується причетність ОСОБА_5 до вчиненого правопорушення. Вважає, що для застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою немає підстав, просив застосувати запобіжний захід у виді домашнього арешту в певну пору доби з 22:00 год до 05:00 год за місцем проживання, яке є орендованим житлом.

Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_16 пояснила, що є цивільною дружиною підозрюваного. Вказала, що підозрюваний офіційно працевлаштований, робочий день розпочинається о 7-й годині ранку. 5 вересня ОСОБА_5 був на роботі до 16 години. Зазвичай після роботи нікуди не виходить, може вийти покурити. У ніч з 5 на 6 вересня перебували вдома, спали. Нещодавно був проданий автомобіль, деякі запчастини та каністри з бензином зберігаються у квартирі, оскільки їх ще не встигли винести.

Заслухавши пояснення учасників судового засідання, дослідивши матеріали справи, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Встановлено, що у рамках кримінального провадження №0002789 від 06.09.2024 ОСОБА_5 07.09.2024 вручено повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.114-1 КК України.

Відповідно до ч.3 ст.132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Частина 1, 2 ст.177 КПК України визначає, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Положеннями частин 1, 2 ст.194 КПК України передбачено обов`язок слідчого судді під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.

Згідно з клопотанням та доданими до нього матеріалами слідчим суддею встановлено, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 114-1 КК України.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини "розумна підозра у вчиненні кримінального злочину, про яку йдеться у ст. 5 параграфу 1(с) Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, передбачає "наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила злочин" (див. рішення O'Hara v. United Kingdom of 16 October 2001, § 34).

Розумна підозра, згадана в ст. 5 § 1(с) Конвенції, не означає, що винуватість підозрюваного має бути встановлена на цій стадії. Саме у чіткому доведенні як події, так і характеру того злочину, у якому підозрюється особа, і полягає мета розслідування (див. рішення N.C. v. Italy of 11 January 2001, §45).

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя вважає, що надані слідчим та прокурором докази у їх сукупності переконали б неупередженого спостерігача, що ОСОБА_5 , можливо, вчинив злочин, передбачений ч. 1 ст. 114-1 Кримінального кодексу України, що підтверджується, зокрема: протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від ОСОБА_8 від 06.09.2024; протоколами огляду місця події від 06.09.2024; актом про пожежу від 06.09.2024; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_8 від 06.09.2024; протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 06.09.2024; протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 06.09.2024; протоколом допиту свідка ОСОБА_11 від 06.09.2024; протоколом допиту свідка ОСОБА_12 від 06.09.2024; протоколом допиту свідка ОСОБА_13 від 06.09.2024; протоколом допиту свідка ОСОБА_14 від 06.09.2024; протоколом обшуку від 06.09.2024; протоколом допиту свідка ОСОБА_15 від 07.09.2024; протоколом пред`явлення для впізнання за участі свідка ОСОБА_15 від 07.09.2024; протоколами оглядів предметів від 07.09.2024.

Не заслуговують на увагу доводи захисника, що надані органом досудового розслідування докази на підтвердження обставин, викладених в клопотанні, є недостатніми, з огляду на те, що на стадії вирішення питання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя не надає оцінку зібраним доказам на предмет їх належності, допустимості і достатності, а лише оцінює наявність достатніх підстав вважати, що підозрюваний може бути причетний до вчинення того чи іншого кримінального правопорушення.

Водночас, вирішуючи клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, з урахуванням у т.ч. обґрунтованості ризиків, на які посилається слідчий, слідчий суддя враховує наступне.

Слідчий суддя зважає на те, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочину, покарання за яке передбачає позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років.

Водночас, згідно з ч.1, п.2 ч.2 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Тяжкість покарання, характер та обставини вчинення злочину, а також те, що ОСОБА_5 раніше судимий, дають слідчому судді достатні підстави вважати, що підозрюваний, у разі невжиття заходів щодо обмеження свободи його пересування, може з метою уникнення покарання, переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду. Крім того, тяжкість покарання збільшує ймовірність ризику переховування обвинуваченого від зазначених органів.

Враховуючи, що підозрюваний раніше притягувався до кримінальної відповідальності, однак останній на шлях виправлення не став та підозрюється у вчиненні іншого кримінального правопорушення, а тому ризик продовження злочинної діяльності слідчий суддя вважає також достатньо обґрунтованим.

Також слідчий суддя вважає небезпідставними посилання слідчого та прокурора на наявність ризику незаконного впливу підозрюваним на свідків, потерпілих, а також на наявність ризику знищення, переховування або спотворення підозрюваним будь-яких із речей і документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, зважаючи на ранню стадію досудового розслідування, а також на те, що з`ясування всіх обставин кримінального правопорушення триває та проводяться слідчі дії, спрямовані на отримання доказів у кримінальному провадженні.

Суд враховує також, що як наголошує Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Водночас, слідчий суддя враховує, що, як встановлено у судовому засіданні, підозрюваний ОСОБА_5 винаймає житло за адресою: АДРЕСА_2 , що підтверджується копією договору оренди від 01.04.2024, співмешкає з ОСОБА_16 , офіційно працевлаштований та працює на іноземному підприємстві «Євроголд Індестріз Лтд», що підтверджується копією трудового договору від 23.07.2024.

З урахуванням вищенаведених обставин, розглядаючи можливість альтернативних запобіжних заходів, зокрема, домашнього арешту у нічний час доби, слідчий суддя вважає останній таким, що здатний забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного, а також запобігти встановленим у судовому засіданні ризикам, передбаченим частиною першою статті 177 КПК України.

Відповідно до частин 1,2 ст.181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Беручи до уваги викладене, а також те, що запобіжний захід має бути пропорційним для запобігання ризикам, на які вказує сторона обвинувачення; з метою захисту прав підозрюваного та дотримання принципу верховенства права, та враховуючи, що надання ОСОБА_5 можливості працювати та заробляти на життя, наявність засобів для існування та цивільної дружини може бути фактором, який стримає підозрюваного від переховування від органу досудового розслідування та суду, продовження злочинної діяльності та вчиненні інших дій, передбачених частиною першою статті 177 КПК України, слідчий суддя дійшов висновку, що завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням (зокрема, забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного, виконання ним своїх процесуальних обов`язків) може бути виконане шляхом застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, а саме у виді домашнього арешту у певний час доби. Тому у задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слід відмовити.

Одночасно на підозрюваного покладаються визначені обов`язки у відповідності до ч.5 ст.194 КПК України.

Керуючись статтями 7, 110, 131, 132, 176-178, 183, 186, 193-197, 205, 309, 369-372, 376, 532, 534 КПК України, слідчий суддя,-

у х в а л и в :

У задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.114-1 КК України, відмовити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді домашнього арешту, заборонивши ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , щоденно з 20-00 год по 05-00 год залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 , до 05.11.2024 включно.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки:

1) прибувати до слідчого, прокурора чи суду, в залежності від стадії кримінального провадження, за першою вимогою;

2) повідомляти слідчого, прокурора чи суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання та роботи;

3) утримуватися від спілкування з потерпілим та свідками у кримінальному провадженні.

Встановити строк дії ухвали в частині застосування запобіжного заходу та покладення на підозрюваного обов`язків до 05.11.2024 включно.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_5 , що у разі невиконання обов`язків на нього може бути накладено грошове стягнення та до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід.

Ухвалу про обрання запобіжного заходу у виді домашнього арешту направити для виконання до СВ Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області.

Ухвала підлягає до негайного виконання.

Ухвала може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду протягом п`яти днів, з дня її оголошення.

Оголошення повного тексту ухвали о 17-00 год 11.09.2024.

Слідчий суддя ОСОБА_1