Житомирський апеляційний суд
Справа №285/2961/24 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Номер провадження №11-сс/4805/469/24
Категорія в порядку КПК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 серпня 2024 року Житомирський апеляційний суд в складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретар судового засідання ОСОБА_5 ,

за участі:

прокурора ОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_7 ,

розглянувши в режимі відеконоференції у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі матеріали провадження № 285/2961/24 за апеляційною скаргою прокурора Житомирської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 25.07.2024,

в с т а н о в и в:

зазначеною ухвалою відмовлено в задоволенні клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту відносно ОСОБА_7 .

Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що стороною обвинувачення не доведено наявності ризиків протиправної поведінки підозрюваного ОСОБА_7 , передбачених ч.1 ст.177 КПК України.

В поданій апеляційній прокурор ОСОБА_6 просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання слідчого у кримінальному провадженні №0000515 від 23.05.2024 за підозрою ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185 КК України та застосувати щодо ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту терміном на два місяці з покладанням на підозрюваного визначених у клопотанні обов`язків.

При цьому, зазначає, що враховуючи викладені у клопотанні про обрання запобіжного заходу обставини, наразі існують ризики, які дають достатні підстави для застосування щодо підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, оскільки наявні ризики, передбачені п.п.1, 3, 5 ч.І ст.177 КПК України, а саме: останній може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на свідків, потерпілих у цьому кримінальному провадженні; а також вчинити інше кримінальне правопорушення.

Звертає увагу, що під час розгляду судом вказаного клопотання, підозрюваний ОСОБА_9 не заперечував щодо застосування стосовно нього запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, при цьому просив суд застосувати до нього вказаний запобіжний захід в нічний час, оскільки він вдень неофіційно працює, однак доказів свого працевлаштування ОСОБА_9 суду не надавав.

Зазначає, що слідчий суддя підтвердив факт наявності обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_10 інкримінованих йому кримінальних правопорушень, що є обов`язковою умовою при розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу, а з приводу наведених у клопотанні слідчого трьох ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, то слідчий суддя у своєму рішення безпідставно зазначив, що вказані ризики ґрунтуються на припущеннях та не знайшли свого підтвердження під час розгляду клопотання.

Разом з цим, як приклад невиконання підозрюваним ОСОБА_10 своїх обов`язків, передбачених ст. 42 КПК України, є те, що останній, будучи 22.07.2024 належним чином повідомлений про день та час розгляду судом клопотання про застосування щодо нього запобіжного заходу, на визначену судом дату судового розгляду 24.07.2024 не з`явився і тільки за вручанням органу досудового розслідування було забезпечено його явку в судове засідання, яке у зв`язку з неявкою підозрюваного було відкладено на 25.07.2024.

При цьому, ОСОБА_9 підозрюється у вчиненні тяжких злочинів, які вчинялися повторно та за які передбачена кримінальна відповідальність у виді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років, а тому є доведеним ризик, передбачений п.1 ч.1 ст.177 КПК України, а саме переховуватись від органів досудового розслідування або суду із врахуванням ступеню тяжкості кримінальних правопорушень, у вчиненні яких обґрунтовано підозрюється ОСОБА_11 .

Крім цього, під час судового засідання на запитання слідчого судді підозрюваний ОСОБА_9 зазначив, що він є військовослужбовцем і наданий час знаходиться в статусі як особа, яка ухиляється від проходження військової служби, у зв`язку з чим, він 10.10.2023 був увільнений від виконання обов`язків військової служби та зарахований у розпорядження командира військової частини, що також підтверджується матеріалами кримінального провадження, що також може свідчити можливість переховування його від органів досудового розслідування та суду. Також, є доведеним ризик, передбачений п.3 ч.1 ст.177 КПК України, а саме незаконно впливати на свідків, потерпілих у цьому кримінальному провадженні, оскільки підозрюваний ОСОБА_9 проживає зі свідками та потерпілими в одному селищі, при цьому потерпілі є особами похилого віку, а тому з метою уникнення від кримінальної відповідальності за вчинені кримінальні правопорушення, що підтверджується доданими до клопотання матеріалами, підозрюваний ОСОБА_9 може впливати на них шляхом здійснення, зокрема психологічного тиску.

Звертає увагу і на те, що ОСОБА_9 раніше вже притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення злочинів проти власності, що підтверджується матеріалами кримінального провадження, що підтверджує ризик вчинення іншого кримінальне правопорушення.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, який підтримав апеляційну скаргу, думку підозрюваного ОСОБА_7 , який не заперечував проти її задоволення, перевіривши ухвалу слідчого судді в межах, передбачених ст. 404 КПК України, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга прокурора Житомирської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_6 підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів провадження, в провадженні слідчого відділу Звягельського РВП ГУНП в Житомирській області знаходиться кримінальне провадження, зареєстроване в ЄРДР під № 0000515 від 23.05.2024 за підозрою ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України.

19.07.2024, останньому повідомлено про підозру вчиненні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, по факту таємного викрадення чужого майна поєднаного з проникненням у інше приміщення, вчинене в умовах воєнного стану.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 зазначеного кримінального правопорушення підтверджується даними, що містяться в матеріалах провадження, а саме: витягом з ЄРДР, протоколами огляду місця події від 23.05.2024 та від 06.06.2024, протоколами допиту потерпілого від 23.05.2024 та від 06.06.2024, висновками експерта від 29.05.2024, протоколом пред`явлення особи для впізнання від 16.07.2024, протоколами допиту свідків від 23.05.2024 та протоколом огляду речей від 18.07.2024.

Разом з тим, апеляційний суд не погоджується з висновком слідчого судді про відсутність підстав застосування відносно ОСОБА_7 такого запобіжного заходу, як домашній арешт.

Відповідно до положень ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений може здійснити дії, передбачені ч.1 зазначеного закону, а саме:

- переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

- знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

- незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

- перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

- вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно ч.1 ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявних ризиків, зазначених в ст. 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі:

- вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

- тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується;

- вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого;

- міцність соціальних зв`язків0 підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців;

- наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання;

- репутацію підозрюваного, обвинуваченого;

- майновий стан підозрюваного, обвинуваченого;

- наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого;

- дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше;

- наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення;

- розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини;

- ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Згідно ч.1 ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

- наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

- наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

- недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ч.2 ст.181 КПК України, домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Як вбачається з оскаржуваної ухвали, слідчий суддя вказаних вище вимог Закону не дотримався.

Згідно повідомленої підозри, ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення прости власності майна поєднаного з проникненням у інше приміщення, вчинене в умовах воєнного стану, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років.

З матеріалів провадження вбачається, що ОСОБА_7 , будучи 22.07.2024 належним чином повідомлений про день та час розгляду судом клопотання про застосування щодо нього запобіжного заходу, на визначену судом дату судового розгляду 24.07.2024 не з`явився і тільки за вручанням органу досудового розслідування було забезпечено його явку в судове засідання, яке у зв`язку з неявкою підозрюваного було відкладено на 25.07.2024.

Крім того, в межах апеляційного провадження відносно ОСОБА_7 , належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги прокурора ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 25.07.2024, двічі застосовувався привід до Баранівського районного суду Житомирської області.

Варто також зазначити, що із матеріалів кримінального провадження встановлено, що ОСОБА_7 є особою неодноразово судимою за злочини проти власності (а.с. 75).

Вищевказане свідчить про те, що ризик передбачений п.п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України має місце та підозрюваний ОСОБА_7 може переховуватись від органів досудового слідства та/або суду, незаконно впливати на потерпілих, свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Також, слід зазначити, що у розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшують ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. Так, у справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року Європейським судом з прав людини зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.

За таких обставин, апеляційний суд вважає, що для запобігання вказаним ризикам, застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту буде достатнім та співмірним з існуючими ризиками.

Однак, слідчий суддя, приймаючи рішення про відмову у застосуванні запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, належним чином не врахував вищевказане, норми національного законодавства та практику Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що суд своїм рішенням має забезпечити не лише права підозрюваного, але й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, не оцінив ступінь порушення цінностей у кримінальному провадженні, не співставив існуючі ризики, характер кримінального правопорушення, їх тяжкість, з реальною можливістю забезпечити впевненість у тому, що ОСОБА_7 не порушуватиме покладених на нього процесуальних обов`язків.

Таким чином, вимоги апеляційної скарги прокурора про необхідність застосування щодо підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту є обґрунтованими.

Разом із тим, відповідно до ч.4 ст.196 КПК України, слідчий суддя, суд зобов`язаний визначити в ухвалі про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або домашнього арешту дату закінчення її дії у межах строку, передбаченого цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою статті 197 цього Кодексу.

Відповідно до ч.6 ст.181 КПК України, строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу.

Частиною 1 ст.219 КПК України встановлено, що строк досудового розслідування обчислюється з моменту повідомлення особі про підозру до дня звернення до суду з обвинувальним актом, клопотанням про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотанням про звільнення особи від кримінальної відповідальності, клопотанням про закриття кримінального провадження або до дня ухвалення рішення про закриття кримінального провадження.

Пунктом 4 ч.3 ст.219 КПК України визначено, що з дня повідомлення особі про підозру досудове розслідування повинно бути закінчене протягом двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину.

З матеріалів кримінального провадження встановлено, що 19.07.2024 року в межах кримінального провадження № 0000515 від 23.05.2024 року слідчим СВ Звягельського РВП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_12 було повідомлено про підозру ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.4 ст.185 КК України, а тому в даному випадку строк досудового розслідування закінчується 19.09.2024 року.

За таких обставин, вимоги зазначені в апеляційній скарзі прокурора та в клопотанні слідчого про обрання відносно ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту строком на 60 днів підлягають частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст. 404, 407, 422 КПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу прокурора Житомирської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_6 задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 25.07.2024, якою відмовлено в задоволенні клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту відносно ОСОБА_7 скасувати.

Клопотання слідчого СВ Звягельського РВП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_12 , погоджене з прокурором Житомирської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_6 , про обрання запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту відносно ОСОБА_7 задовольнити частково.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту із забороною залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , до 19 вересня 2024 року включно.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_7 наступні обов`язки:

-не відлучатись з місця фактичного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора або суду;

-повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання;

-прибувати за викликом до слідчого, прокурора або суду;

-здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді :