Номер провадження:1-в/521/1264/24
УХВАЛА

04 жовтня 2024 року м. Одеса

Малиновський районний суд міста Одеси в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ;

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

засудженого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

представника ДУ «ОВК №14» ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції клопотання начальника Державної установи «Одеська виправна колонія №14» ОСОБА_7 про переведення до приміщення камерного типу засудженого:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Раухівка Березівського району Одеської області, громадянина України, із середньою освітою, не одруженого, до засудження не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

засудженого вироком Березівського районного суду Одеської області від 15.11.2022 за ч. 2 ст. 289, ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 70 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі,

ВСТАНОВИВ:

До Малиновського районного суду м. Одеси з Державної установи «Одеська виправна колонія №14» надійшло клопотання про переведення засудженого ОСОБА_4 до приміщення камерного типу.

Із клопотання вбачається, за весь термін відбування покарання в місцях позбавлення волі засуджений ОСОБА_4 зарекомендував себе з негативної сторони. Допустив 28 (двадцять вісім) порушень встановлених правил відбування покарання. До засудженого неодноразово застосовувались крайні заходи дисциплінарного впливу у вигляді поміщення до карцеру та дисциплінарного ізолятору. На даний час 7 (сім) дисциплінарних стягнень погашено у встановленому законом порядку та 21 (двадцять одне) стягнення є діючим. Заохочень не мав. На заходи виховного впливу не реагує належним чином. Своєю поведінкою та ставленням до встановлених правил відбування покарання подає негативний приклад іншим засудженим.

В установі не виявив бажання працевлаштуватись, ставлення до роботи негативне. Байдуже відноситься до виконання робот із самообслуговування. Не приймає участь у роботах із благоустрою території установи. За час відбування покарання спроб втечі не було.

Згідно вироку суду має матеріальний позов у розмірі 2574 гривень, але виконавчих проваджень до установи не надходило. На профілактичному обліку в установі не перебуває.

11.09.2024 о 09 годині 30 хвилин під час проведення обшуку дільниці ресоціалізації №4, у засудженого відділення СПС №6 ОСОБА_4 , було виявлено та вилучено мобільний телефон марки «НТС» сірого кольору. Після вилучення засуджений почав виказувати нетактовну поведінку та невдоволення режимом тримання. Тим самим порушив ч. 3,4 ст. 107 КВК України.

Враховуюче викладене, безуспішність раніше застосованих заходів впливу на поведінку засудженого ОСОБА_4 , а також його свідома відмова виконувати встановлений законодавством порядок відбування покарання, керуючись ст.ст. 132, 134, 135 КВК України, п. 6 Закону України «Про внесення змін до КВК України щодо вдосконалення порядку застосування до засуджених заходів заохочення та стягнення» керівництво установи звернулось до суду з клопотанням про переведення засудженого до приміщення камерного типу терміном на 3 (три) місяці.

Прокурор вважала за можливе задовольнити клопотання та перевести засудженого ОСОБА_4 до приміщення камерного типу строком на 3 місяці.

Представник ДУ «ОВК №14» підтримав клопотання та просив його задовольнити, оскільки засуджений систематично порушує режим утримання.

Захисник засудженого адвокат ОСОБА_5 заперечував в задоволенні клопотання органу виконання покарань.

Засуджений ОСОБА_4 , який приймав участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції, просив відмовити у задоволенні клопотання.

Вислухавши думку учасників судового засідання, дослідивши клопотання з доданими матеріалами, суд приходить до висновку, що в задоволенні клопотання слід відмовити з наступних підстав.

Відповідно до п. 13-2 ч. 1 ст. 537 КПК України, під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про застосування заходу стягнення до осіб, позбавлених волі, у виді переведення засудженого до приміщення камерного типу (одиночної камери).

Частина 1 ст. 131-1 КВК України закріплює, що дисциплінарним проступком особи, яка відбуває покарання у виді позбавлення волі, є протиправне, винне діяння (дія або бездіяльність), що посягає на встановлений порядок у сфері виконання покарань, вчинене цією особою.

Відповідно до ч. 1 ст. 132 Кримінально-виконавчого кодексу України за невиконання покладених обов`язків та порушення встановлених заборон до осіб, які відбувають покарання у виді позбавлення волі, може застосовуватись такий захід стягнення як переведення засуджених, які тримаються у виправних колоніях, крім засуджених, які тримаються у виправних колоніях мінімального рівня безпеки з полегшеними умовами тримання, до приміщення камерного типу (одиночної камери) на строк до трьох місяців.

Як зазначено в ст. 134 КВК України, при призначенні заходів стягнення враховуються причини, обставини і мотиви вчинення порушення, поведінка засудженого до вчинення проступку, кількість і характер раніше накладених стягнень, а також пояснення засудженого щодо суті проступку. Стягнення, що накладаються, мають відповідати тяжкості і характеру проступку засудженого. Стягнення у виді переведення засудженого до приміщення камерного типу (одиночної камери) накладається в разі безуспішного застосування інших заходів впливу.

Як вбачається з клопотання адміністрації установи, 11.09.2024 засудженим ОСОБА_4 було порушено режим утримання, а саме в останнього було виявлено та вилучено мобільний телефон марки «НТС» сірого кольору.

Суд вважає, що виявлення та вилучення мобільного телефону у засудженого ОСОБА_4 не може розцінюватись як грубе порушення встановленого кримінально виконавчим законодавством режиму утримання, та за таких обставин стягнення у виді переведення засудженого до приміщення камерного типу не буде співрозмірним вчиненому ОСОБА_4 проступку.

Крім того, як зазначено в клопотанні керівника установи, після вилучення вказаного мобільного телефону засуджений почав виказувати нетактовну поведінку та невдоволення режимом тримання.

Однак, установою виконання покарань доказів на підтвердження вищевказаної поведінки засудженого суду не надано, зокрема, у матеріалах клопотання відсутні пояснення понятих, які б підтвердили вищевикладене та до матеріалів подання не долучено відеозапис, на якому зафіксовано нетактовну поведінку засудженого ОСОБА_4 .

Відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, а всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Таким чином, об`єктивних даних, крім рапорту представника адміністрації установи, які б із достовірністю підтверджували, що засуджений ОСОБА_4 виказував нетактовну поведінку та невдоволення режимом тримання, судом не встановлено.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що стягнення у виді переведення до приміщення камерного типу не відповідає тяжкості і характеру вчиненого засудженим правопорушення, тому не вбачає підстав для його застосування, у зв`язку з чим в задоволенні подання слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 369-372, 395, 537, 539 КПК України, ст.ст. 131-1, 134, 135 КВК України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання начальника Державної установи «Одеська виправна колонія №14» ОСОБА_7 про переведення до приміщення камерного типу засудженого ОСОБА_4 , відмовити.

Апеляційна скарга, на ухвалу суду, може бути подана протягом семи днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Суддя: ОСОБА_8