Справа №950/1562/24 Головуючий у суді у 1 інстанції - Косолап
Номер провадження 11-сс/816/387/24 Суддя-доповідач - ОСОБА_1
Категорія - тримання під вартою
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 жовтня 2024 року колегія суддів Сумського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_1 ,

суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_4

прокурора ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Суми, у режимі відеоконференції, матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою захисника підозрюваного ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Лебединського районного суду Сумської області від 24 травня 2024 року, якою до підозрюваного ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Лебединського районного суду Сумської області від 24 травня 2024 року, на задоволення клопотання слідчого СВ відділення поліції № 3 (м. Лебедин) Сумського РУП ГУНП в Сумській області, до підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України ОСОБА_7 було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів, в межах строку досудового розслідування, тобто, до 19 липня 2024 року включно.

Не погодившись з таким рішенням слідчого судді, захисник підозрюваного ОСОБА_7 - адвокат ОСОБА_6 звернувся до апеляційного суду з апеляційною скаргою, в якій просить вказану ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову ухвалу, якою у задоволенні клопотання слідчого відмовити та обрати ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

В апеляційній скарзі захисник вказує на те, що при прийнятті оскаржуваного рішення слідчим суддею не було враховано того, що ризики, про які зазначав у клопотанні слідчий, жодним чином не доведені, як і не доведено те, що до ОСОБА_7 неможливо застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою.

При цьому, він, як захисник підозрюваного, в суді вказував, що ОСОБА_7 має постійне місце проживання і у разі застосування до нього запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, його родичі зможуть надавати необхідну допомогу на час його утримання. Однак, слідчий суддя на вказані обставини уваги не звернув та постановив рішення, яке, на його думку, вважати законним та обґрунтованим підстави відсутні, оскільки належну процесуальну поведінку ОСОБА_7 цілком може забезпечити перебування його під цілодобовим домашнім арештом.

На задоволення клопотань учасників даного провадження, ухвалою судді від 31 жовтня 2024 року, було постановлено здійснити апеляційний розгляд у режимі відеоконференції за участю адвоката ОСОБА_6 , шляхом використання його власних технічних засобів із застосуванням програмного забезпечення «EasyCon», за участі прокурора ОСОБА_5 з Лебединським районним судом Сумської області та за участі підозрюваного ОСОБА_7 з ДУ «Сумський слідчий ізолятор».

Однак, у визначений день та час, на відеоконференцзв`язку ОСОБА_7 був відсутній і працівник ДУ «Сумський слідчий ізолятор» повідомив, що останнього було направлено до ДУ «Сумська виправна колонія №116», з якою провести відеоконференцію за участі підозрюваного виявилось неможливим, через відсутність вільного місця, оскільки весь виділений для цього час був заповнений іншими відеоконференціями за участі інших осіб.

За таких обставин, з врахуванням позиції захисника, який заперечував щодо розгляду даного провадження без участі його підзахисного, думки прокурора, який вважав за можливе здійснити апеляційний розгляд у відсутність ОСОБА_7 , посилаючись, зокрема і на те, що апеляційна скарга на даний час є вже неактуальною, оскільки досудове розслідування вже завершено, справа вже перебуває на розгляду у суді (стадія допиту потерпілої сторони), колегія суддів дійшла висновку про можливість розгляду поданої в інтересах ОСОБА_7 апеляційної скарги у відсутність останнього, при тому, що у судовому засіданні присутній його захисник і питання про погіршення становища підозрюваного не ставиться.

А тому, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Так, згідно ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 цього Кодексу слідчий суддя, суд, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі й обставини зазначені у ч.1 ст.178 КПК України.

На думку колегії суддів, при вирішенні питання застосування до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу, вказаних вимог закону слідчим суддею було дотримано у повному обсязі.

Як вбачається з матеріалів даного кримінального провадження, СВ ВП №3 (м. Лебедин) Сумського РУП ГУНП в Сумській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №000016, в якому 23 травня 2024 року ОСОБА_7 було затримано у порядку ст. 208 КПК України і в цей же день останньому повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України.

В рамках вказаного кримінального провадження, слідчий СВ ВП №3 (м. Лебедин) Сумського РУП ГУНП в Сумській області звернувся до слідчого судді з клопотанням щодо застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави, яке вмотивовано обґрунтованістю повідомленої останньому підозри та наявністю ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, запобігти яким шляхом застосування до нього більш м`яких запобіжних заходів, неможливо.

При розгляді вказаного клопотання, слідчим суддею було встановлено, що з врахуванням доданих до нього доказів, ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні інкримінованого йому злочину з застосуванням насильства, за що, у разі доведеності вини, останньому загрожує покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 15 років, що стало підставою для висновку про існування ризику можливого переховування підозрюваного від органу досудового розслідування та суду, який передбачено п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Крім того, слідчим суддею було встановлено і існування ризику того, що перебуваючи на волі, ОСОБА_7 зможе знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей, з огляду на короткий проміжок часу, який пройшов з моменту затримання останнього за місцем його проживання, де можуть знаходитись докази що мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, на про які могла б повідомити потерпіла.

Також, слідчим суддею було встановлено і ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, з врахуванням того, що показання свідків та потерпілої є джерелом доказу у даному провадженні, а тому, з метою зміни їх показань на свою користь, підозрюваний зможе здійснювати на останніх незаконний тиск.

При цьому, слідчим суддею було враховано і особу підозрюваного, який ніде не працює, постійного доходу не має, періодично вживає спиртні напої, як зазначено у характеристиці сільського старости.

Саме за наявності вказаних обставин, слідчий визнав доведеними обставини існування ризиків, на які посилався слідчий у клопотанні та задовольнив його вимоги щодо застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави, відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України, з огляду на те, що останній підозрюється у вчиненні злочину саме з застосуванням насильства.

З таким висновком слідчого судді погоджується і колегія суддів та ставити під сумнів його законність та обґрунтованість підстав не вбачає.

При цьому, посилання захисника на те, що у підозрюваного є постійне місце проживання, встановлених ризиків жодним чином не зменшують, а інших доводів, які не були враховані слідчим суддею, та за яких клопотання слідчого щодо застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не підлягало б до задоволення, захисником в апеляційній скарзі не наведено і таких обставин під час апеляційного розгляду встановлено не було.

Враховуючи вищезазначене, на спростування доводів апелянта, колегія суддів вважає, що слідчим суддею було надано належну оцінку усім обставинам провадження, з якими закон пов`язує вирішення питання запобіжного заходу, а висновок про доцільність застосування до підозрюваного ОСОБА_7 найсуворішого запобіжного заходу є належним чином обґрунтованим та вмотивованим.

Крім того, колегія суддів звертає увагу на те, що Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою та продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.

Таким чином, з врахуванням практики ЄСПЛ, а також фактичних обстави злочину, у вчиненні якого обґрунтовано підозрюється ОСОБА_7 замах на вчинення вбивства, тобто, умисного протиправного заподіяння смерті іншій людині, яке не було закінчено з причин, які не залежали від його волі, що становить суспільну небезпечність, колегія суддів вважає, що в даному конкретному випадку суспільний інтерес має більшу вагу над повагою до свободи особи, а тому, і з цих підстав, застосування до останнього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, є виправданим.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку, що оскаржувана ухвала слідчого судді є законною та обґрунтованою, підстав для її скасування під час апеляційного розгляду не встановлено, а тому, вказане судове рішення слід залишити без зміни, а апеляційну скаргу без задоволення.

Керуючись ст.ст.404,407,418,419,422 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Ухвалу слідчого судді Лебединського районного суду Сумської області від 24 травня 2024 року, якою до підозрюваного ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, залишити без зміни, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 на цю ухвалу без задоволення.

Ухвала є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3