Справа № 298/1306/24
Номер провадження 1-кп/298/92/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 липня 2024 року смт. Великий Березний

Великоберезнянський районний суд Закарпатської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши в приміщені суду у порядку спрощеного провадження без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000065 від 19.06.2024 року про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Малий Березний Великоберезнянського району Закарпатської області, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, з середньою освітою, тимчасово не працюючого, раніше судимого Перечинським районним судом Закарпатської області 26.05.2023 за ч.1 ст.125 КК України до покарання у виді громадських робіт строком на 100 (сто) годин,

- у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст.389 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 , будучи раніше судимим вироком Перечинського районного суду Закарпатської області від 26 травня 2023 року та засудженим за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, до покарання у виді громадських робіт строком на 100 (сто) годин, на шлях виправлення не став і знову скоїв кримінальне правопорушення, а саме умисно, без поважних на те причин, з метою ухилення від покарання, не пов`язаного із позбавленням волі у виді громадських робіт на 100 годин ухилявся від покарання.

Так, 09 серпня 2024 року засудженого ОСОБА_3 працівниками персоналу органу пробації, ознайомлено з вироком Перечинського районного суду від 26 травня 2023 року, роз`яснено права та обов`язки, умови відбування покарання у вигляді громадських робіт та в результаті чого від нього була відібрана анкета, підписка, повідомлення про притягнення до кримінальної відповідальності у разі ухилення від виконання громадських робіт в яких ОСОБА_3 власноруч розписався. 15 серпня 2023 року після отримання графіку-табелю за основним місцем роботи, ОСОБА_3 було видано направлення за вих. №39/2/865-23 до Дубриницької сільської ради Ужгородського району в якому зазначалось, що він повинен приступити до відбування покарання не пізніше 16 серпня 2023 року.

16 серпня 2023 року підрозділом пробації було отримано розпорядження про участь у громадських роботах ОСОБА_3 , та відповідний графік в якому зазначалось, що вказаний громадянин повинен працювати із 16 серпня 2023 року по 31 серпня 2023 року крім вихідних та днів роботи за основним місцем роботи з 09:00- 13:00 годин за календарем п`ятиденного робочого тижня.

07 вересня 2023 року Дубриницька сільська рада Ужгородського району повідомила, що засуджений ОСОБА_3 25 серпня 2023 року та 30 серпня 2023 року без поважних причин не з`явився для відпрацювання громадських робіт та не відбув 8 годин, тобто допустив невихід на роботу 2 рази протягом місяця.

16 листопада 2023 року ОСОБА_3 прибув до Ужгородського PC № 1 де було його попереджено про кримінальну відповідальність. Після чого ОСОБА_3 було видано направлення за вих. №39/2/1220-23 від 16 листопада 2023 року до Дубриницької сільської ради Ужгородського району в якому зазначалось, що він повинен приступити до відбування покарання не пізніше 22 листопада 2023 року.

Однак, засуджений ОСОБА_3 відповідно до табеля виходу на роботу від 03.01.2024, 06-08.12.2023, 11-15.12.2023, 18-22.12.2023 та 25-26.12.2023 був відсутній без поважних причин для відпрацювання громадських робіт та не відбув 60 годин, тобто допустив невихід на роботу 2 або більше рази протягом місяця

17 червня 2024 року ОСОБА_3 було винесено попередження про притягнення до кримінальної відповідальності.

16 серпня 2023 року посадовими особами Дубриницької сільської ради був складений графік виходу на роботу ОСОБА_3 починаючи з 16 по 31.08.2023.

28 листопада 2023 року складений графік виходу на роботу ОСОБА_3 29.11.2023.

01 грудня 2023 року складений графік виходу на роботу ОСОБА_3 починаючи з 01 по 26.12.2023 року які були доведені до відома ОСОБА_3 в день складання.

Однак, ОСОБА_3 відбувши покарання у виді 28 годин громадських робіт у серпні місяці 2023 та 12 годин у грудні місяці 2023 у подальшому та перед цим усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, маючи злочинний умисел, направлений на ухилення від відбування покарання не пов`язаного з позбавленням волі, а саме від відбування громадських робіт, будучи засудженим вироком Перечинського районного суду Закарпатської області від 26.05.2023 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, 25.08.2023, 30.08.2023, потім у період часу з 06.12.2023 по 26.12.2023 для відбування громадських робіт не з`явився без поважних причин.

Тим самим ОСОБА_3 у вище вказаний період часу 2023 року не відбув 68 години громадських робіт, тобто допустив невихід на роботу два або більше разів протягом місяців.

Таким чином, ОСОБА_3 обвинувачується в ухиленні засудженим від відбування покарання у виді громадських робіт, тобто у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст.389 КК України.

Обвинувальний акт надійшов до суду разом з: реєстром матеріалів досудового розслідування; розпискою обвинуваченого ОСОБА_3 про отримання копії обвинувального акта та реєстру матеріалів досудового розслідування; заявою обвинуваченого ОСОБА_3 щодо визнання своєї винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права на апеляційне оскарження та згоди на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні, анкети для особи притягнутої до кримінальної відповідальності, а також із клопотанням прокурора про розгляд обвинувального акту у спрощеному порядку відповідно до положень ст. 302 КПК України.

Вирішуючи питання про можливість розгляду обвинувального акту в спрощеному провадженні згідно положень ст.ст. 381,382 КПК України суд враховує те, що обвинувачений беззаперечно визнав свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згідний з розглядом обвинувального акту за його відсутності.

Так, згідно заяви обвинуваченого ОСОБА_3 , яку він підписав в присутності захисника адвоката ОСОБА_4 , вину у вчиненні кримінального проступку, передбаченого: ч.2 ст.389 КК України, визнав повністю, згідний із встановленими під час досудового розслідування обставинами кримінального проступку, викладеними в обвинувальному акті, ознайомлений з обмеженням права на апеляційне оскарження, згідний на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_4 , підтвердила добровільність беззаперечного визнання обвинуваченим ОСОБА_3 , винуватості у вчиненому, його згоду із встановленими в результаті досудового розслідування обставинами та розгляд обвинувального акта за їх відсутності без проведення судового розгляду у судовому засіданні.

При цьому судом встановлено, що обвинувачений правильно розуміє зміст обставин кримінального проступку, та розуміє наслідки розгляду кримінального провадження у спрощеному провадженні, передбачені ч.2 ст.302 КПК України щодо позбавлення права оскаржувати вирок в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини, і сумнівів у добровільності його позиції суд не має.

За таких обставин, вивчивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали, суд вважає доведеним те, що діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 , мало місце. Дії обвинуваченого правильно кваліфіковано за ч.2 ст.389 КК України.

Відповідно до ч.2 ст.382 КПК України вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному КПК України, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Фактичні обставини справи (дата, час, місце, спосіб вчинення кримінального правопорушення ,винуватість у вчиненні кримінального правопорушення та його мотиви, розмір заподіяної шкоди, а також інші обставини провадження) встановлені досудовим розслідуванням, учасниками кримінального провадження визнані та не оспорюються, а тому суд вважає їх доведеними.

Суд, вивчивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали кримінального провадження, приходить до переконання, що вина ОСОБА_3 , доведена повністю, дії обвинуваченого органом досудового слідства кваліфіковано вірно за ч.2 ст.389 КК України, так як ОСОБА_3 , ухилився від відбування покарання у виді громадських робіт, призначеного 26.05.2023 року вироком Перечинського районного суду Закарпатської області.

Відповідно до змісту ст.ст. 50,65 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Суд, при призначенні покарання, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченому суд, відповідно до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відноситься до кримінального проступку, особу винного, який будучи судимий на шлях виправлення не став, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога (матеріали кримінального провадження, а.с.109) не перебуває, з місця проживання характеризується (матеріали кримінального провадження, а.с.111) посередньо, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого судом не встановлено.

Обтяжуючих покарання обставин судом в ході розгляду не встановлено.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що для виправлення, перевиховання обвинуваченого і для попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень у майбутньому, справедливим та достатнім буде обрати йому покарання в межах санкції статті із застосуванням ст.ст.71,72 КК України.

Відповідно до ч.1 ст.71 КК України якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив нове кримінальне правопорушення, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує не відбуту частину покарання за попереднім вироком.

Вироком Перечинського районного суду Закарпатської області від 26.05.2023 р., ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України та призначено покарання у виді 100 (сто) годин громадських робіт, але повністю покарання не відбув. Отже, невідбутий строк покарання становить 68 (шістдесят вісім) годин громадських робіт.

Згідно п.п. 4, 5 ч.1 ст.72 КК України при складанні покарань за сукупністю кримінальних правопорушень та сукупністю вироків менш суворий вид покарання переводиться в більш суворий вид виходячи з такого їх співвідношення: одному дню обмеження волі або арешту відповідають вісім годин громадських робіт; одному дню обмеження волі відповідає один день пробаційного нагляду.

Враховуючи викладене, остаточне покарання ОСОБА_3 слід призначити відповідно до ст.ст. 71,72 КК України шляхом часткового приєднання до покарання, призначеного за новим вироком, невідбутої частини покарання за попереднім вироком, а саме 64 години громадських робіт, що відповідає 8 дням пробаційного нагляду.

Цивільний позов не заявлено.

Процесуальні витрати, речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого не обирався.

Керуючись ст. 50, 65-67, 71, 72, 73, 75-76, 389 КК України, ст. 368, 373, 374, 382 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст.389 КК України та призначити йому покарання у виді пробаційного нагляду строком 1 (один) рік, з покладенням відповідних обов`язків, передбачених ч.2 ст.59-1 КК України, а саме:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

На підставі ст.71,72 КК України до покарання призначеного ОСОБА_3 даним вироком частково приєднати невідбуту частину покарання за попереднім вироком Перечинського районного суду Закарпатської області від 26 травня 2023 року, яким його засуджено за ч.1 ст.125 КК України до покарання у виді 100 (сто) годин громадських робіт, з яких 68 (шістдесят вісім) годин громадських робіт невідбуто та остаточно за сукупністю вироків призначити покарання у виді пробаційного нагляду на строк 1 (один) рік 8 (вісім) днів з покладенням відповідних обов`язків, передбачених ч.2ст.59-1 КК України, а саме:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Суд роз`яснює, що вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 КПК України не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

З інших підстав на вирок може бути подано апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Закарпатського апеляційного суду через Великоберезнянський районний суд Закарпатської області.

Вирок суду першої інстанції, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Відповідно до ч.4 ст.382 КПК України копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Головуючий ОСОБА_1