УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 липня 2024 року

м. Київ

справа № 643/3531/21

провадження № 51-4640впс23

Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши клопотання обвинуваченого ОСОБА_4

про направлення матеріалів кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 15 листопада 2020 року за № 0004819, (справа № 643/3531/21) за обвинуваченням останнього у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 194, ч. 1 ст. 263 Кримінального кодексу України (далі - КК), з Октябрського районного суду м. Полтави до Московського районного суду м. Харкова

встановив:

До Верховного Суду в порядку ст. 34 Кримінального процесуального кодексу

(далі - КПК), надійшло вищевказане клопотання.

Обґрунтовуючи клопотання обвинувачений зазначає, що з Московського районного суду м. Харкова до Октябрського районного суду м. Полтави надійшло кримінальне провадження щодо нього на підставі розпорядження Голови Верховного Суду від 08 березня 2022 року № 2/0/9-22 «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану». Однак розгляд указаного провадження

в Октябрському районному суді м. Полтави по суті не розпочато. Разом з тим,

як зазначає обвинувачений, розпорядженням Голови Верховного Суду

від 17 листопада 2022 року № 65 відновлено територіальну підсудність судових справ окремих місцевих судів м. Харкова та Харківської області, в тому числі і Московського районного суду м. Харкова. Вказує на те, що кримінальне правопорушення у цьому провадженні вчинене на території Салтівського району м. Харкова, що належить

до територіальної юрисдикції Московського районного суду м. Харкова. Наголошує,

що усі учасники кримінального провадження проживають у м. Харкові, що вважає виключною обставиною у цьому кримінальному провадженні, з огляду на яку задля забезпечення оперативності та ефективності його розгляду останнє слід направити

до Московського районного суду м. Харкова на підставі ст. 34 КПК. Крім того, обвинувачений посилається у клопотанні на свій слабкий стан здоров`я та велику відстань від суду до місць проживання як свого, так і учасників кримінального провадження.

Заперечень та заяв про відкладення розгляду клопотання та/або інших клопотань,

які би перешкоджали розгляду клопотання обвинуваченого, від учасників судового провадження не надійшло.

Перевіривши доводи, наведені у клопотанні, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, колегія суддів дійшла висновку, що воно не підлягає задоволенню з огляду

на таке.

Частиною 3 ст. 34 КПК передбачено, що питання про направлення кримінального провадження з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів,

а також про направлення провадження з одного суду апеляційної інстанції до іншого вирішується колегією суддів Касаційного кримінального суду Верховного Суду

за поданням суду апеляційної інстанції або за клопотанням сторін чи потерпілого.

При цьому положеннями ст. 34 КПК не передбачено неодноразове здійснення процедури в порядку зазначеної статті в одному провадженні за аналогічними клопотаннями сторін чи поданнями апеляційного суду, оскільки це суперечить закріпленим у ст. 2 вказаного Кодексу завданням кримінального провадження, а в силу приписів ч. 5 ст. 34 КПК спори про підсудність між судами не допускаються.

Як убачається з матеріалів провадження, доводи, наведені у клопотанні обвинуваченого ОСОБА_4 , щодо необхідності направлення матеріалів кримінального провадження (справа № 643/3531/21) за обвинуваченням останнього за ч. 1 ст. ч. 2 ст. 194, ч. 1 ст. 263 КК з Октябрського районного суду м. Полтави

до Московського районного суду м. Харкова з огляду на місце знаходження учасників цього провадження, вже були предметом розгляду Верховного Суду в порядку

ст. 34 КПК, та ухвалами від 19 вересня 2023 року та 08 лютого 2024 року колегії суддів Касаційного кримінального суду Верховного Суду залишили без задоволення клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 , яке є аналогічним поданому.

У вказаних ухвалах суду касаційної інстанції містяться вичерпні відповіді на доводи обвинуваченого ОСОБА_4 з питань передачі вищевказаних матеріалів провадження до Московського районного суду м. Харкова.

Колегія суддів касаційного суду погоджується із мотивами прийнятих рішень

про відсутність підстав для передачі зазначеного провадження із Октябрського районного суду м. Полтави до Московського районного суду м. Харкова.

При цьому обвинувачений у клопотанні не навів нових обставин, окрім тих, які вже були предметом розгляду та які можуть бути підставою для передачі кримінального провадження з одного суду до іншого. Також варто зауважити, що стан здоров`я обвинуваченого не є підставою згідно положень ст. 34 КПК для направлення матеріалів кримінального провадження з одного суду до іншого для розгляду.

Беручи до уваги те, що питання про територіальну підсудність у зазначеному провадженні вже було вирішено Верховним Судом, а спори про підсудність між судами

не допускаються, колегія суддів приходить до висновку, що підстави для направлення кримінального провадження щодо ОСОБА_4 з Октябрського районного суду

м. Полтави до Московського районного суду м. Харкова відсутні.

Керуючись ст. 34 КПК, Суд

постановив:

Клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 про направлення матеріалів кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 15 листопада 2020 року за № 0004819, (справа

№ 643/3531/21) за обвинуваченням останнього у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 194, ч. 1 ст. 263 КК, з Октябрського районного суду м. Полтави до Московського районного суду м. Харкова залишити

без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення й оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3