Житомирський апеляційний суд
Номер провадження №11-сс/4805/604/24
Категорія ст.183 КПК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада 2024 року колегія суддів Житомирського апеляційного суду в складі:

головуючого судді: ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

з участю секретаря: ОСОБА_5

підозрюваного ОСОБА_6

захисника: ОСОБА_7

прокурора: ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі апеляційну скаргу прокурора Житомирської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира від 04 жовтня 2024 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_6 ,-

ВСТАНОВИЛА:

Цією ухвалою відмовлено у задоволенні клопотання слідчого, погодженого з прокурором про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_6 .

Слідчий суддя вважав не доведеним прокурором та слідчим наявність ризиків передбачених п.п. 1,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, як на підставу обрання запобіжного заходу підозрюваному та дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення вимог поданого клопотання.

В апеляційній скарзі прокурор Житомирської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_9 просить ухвалу слідчого судді скасувати повністю та ухвалити рішення, яким задовольнити клопотання слідчого у кримінальному провадженні № 0000202 від 22.02.2023 за підозрою ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, та застосувати щодо ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на шістдесят днів.

Вважає, що ухвала підлягає скасуванню, оскільки відмовляючи в задоволенні клопотання, суд не врахував надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність всіх обставин, передбачених ч. 1 ст. 194 КПК України та які встановлені під час досудового розслідування та розгляду клопотання в суді, що потягло за собою винесення рішення (ухвали) на підставі невідповідності висновку суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження (ст. 409 КПК України).

Зазначає, що наявний реальний ризик переховування підозрюваного ОСОБА_6 від органів досудового розслідування та/або суду, з метою уникнення кримінальної відповідальності, враховуючи тяжкість вчиненого ним кримінального правопорушення (самовільне залишення місця служби військовослужбовцем, вчинене в умовах воєнного стану) та тяжкість покарання, яке йому загрожує у разі визнання його винуватим, тобто наявний ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Також, вважає, що доведено ризик передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки військовослужбовець ОСОБА_6 самовільно залишив 03.02.2023 місце розташування військової частини НОМЕР_1 та лише 22.03.2023 у супроводі працівників Житомирського ЗВ ВСП з`явився у другий слідчий відділ (з дислокацією у м. Житомирі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому, що по АДРЕСА_1 .

За час відсутності у військовій частині НОМЕР_1 солдат ОСОБА_6 перебуваючи поза межами місця служби, обов`язки військової служби в умовах воєнного стану не виконував проводив час на власний розсуд.

Заслухавши доповідача, пояснення прокурора який підтримав апеляційну скаргу, заперечення захисника та підозрюваного на апеляційну скаргу, перевіривши матеріали провадження відповідно до вимог ст. 404 КПК України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, копії яких містяться в матеріалах клопотання, зокрема: витягом з ЄРДР, повідомленням військової частини НОМЕР_1 про вчинення кримінального правопорушення, рапортом про факт самовільного залишення місця розташування військової частини військовослужбовцем, актом службового розслідування.

У п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21.04.2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Таким чином, ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні умисних дій, які полягали у самовільному залишенні місця служби військовослужбовцем, вчиненому в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.

Вказане кримінальне правопорушення відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до категорії тяжких злочинів, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 10 років, а також під час досудового слідства та в судовому засіданні встановлено наявність ризиків, передбачених п.п.1, 5 ч.1 ст.177 КПК України.

Наявність ризику щодо можливості підозрюваної переховуватися від органів досудового розслідування та суду обґрунтовується тяжкістю можливого покарання, яке загрожує останньому у разі визнання його винуватим у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення.

Ризик вчинення іншого кримінального правопорушення чи продовження вчинення кримінального правопорушення у якому обвинувачується обґрунтовується тим, що правопорушення у якому обвинувачується ОСОБА_6 характеризується ухиленням від військової служби шляхом самовільного залишення військової частини, а тому у разі застосування більш м`якого запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою, останній може повторно ухилитись від військової служби як і від суду, що виправдовує необхідність тримання під вартою.

Крім того, апеляційний суд враховує і дані про особу підозрюваного, який у військовій частині характеризується негативно: «схильний до постійної брехні, виношував наміри для самовільного залишення місця служби», ОСОБА_6 раніше притягувався до кримінальної та адміністративної відповідальності, за місцем проживання, також характеризується негативно: «не працював, за матір`ю не доглядав, вживав спиртні напої, схильний до брехні», з пояснень ОСОБА_6 , після самовільного залишення військової частини він три дні вживав алкогольні напої.

За таких обставин, апеляційний суд вважає, що слідчий суддя дійшов помилкового висновку про не доведення прокурором ризиків, передбачених п.1,5 ч.1 ст. 177 КПК України та відсутності підстав для застосування до підозрюваної ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Згідно ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду.

Крім того колегія суддів враховує, що відповідно до ч. 8 ст. 176 КПК під час дії воєнного стану до військовослужбовців, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 402-405, 407, 408, 429 Кримінального кодексу України, застосовується виключно запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

На підставі викладеного, ухвала слідчого судді підлягає скасуванню з постановленням нової ухвали, якою клопотання слідчого слід задовольнити та застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора Житомирської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_9 - задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира від 04 жовтня 2024 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_6 - скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою клопотання старшого слідчого другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Житомирі) ТУДБР, розташованого у м. Хмельницькому ОСОБА_10 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_6 - задовольнити.

Застосувати щодо ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування, а саме до 01.12.2024 року включно.

Ухвала набирає законної сили після її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді: