Справа № 405/7553/24
УХВАЛА

11 листопада 2024 року Ленінський районний суд міста Кіровограда у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю:

секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Кропивницький клопотання прокурора про продовження строку тримання обвинуваченого під вартою у кримінальному провадженні № 0002377 у відношенні ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого за ч. 1 ст. 121 КК України,

встановив:

В підготовчому судовому засіданні прокурор заявив клопотання щодо продовження у відношенні обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, посилаючись на те, що на даний час не зменшилися ризики, які були встановлені під час обрання запобіжного заходу. Так, ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні умисного тяжкого кримінального правопорушення, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років, та не маючи стійких соціальних зв`язків, з метою уникнення відповідальності може покинути місце свого проживання, може здійснювати незаконний вплив на свідків і потерпілого з метою подальшої зміни ними показань щодо обставин вчинення кримінального правопорушення. Крім того, нездатність обвинуваченого вирішувати конфлікти мирним шляхом, на думку прокурора, є передумовою для вчинення ОСОБА_5 нових насильницьких злочинів. Отже, прокурор вважає наявними ризики, передбачені п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Захисник обвинуваченого - адвокат ОСОБА_4 та обвинувачений ОСОБА_5 заперечували проти продовження стосовно останнього строку тримання під вартою, оскільки клопотання прокурора є безпідставним і не обґрунтованим та зводиться лише до формального посилання на ст. 177 КПК України. ОСОБА_6 має сталі соціальні зв`язки, проживає разом із матір`ю, батьком та бабусею. Окрім того, він є фізичною особою-підприємцем, офіційно займається підприємницькою діяльністю, сплачує податки. Він жодного разу не порушив покладені на нього обов`язки. Тому, вважають можливим застосувати до обвинуваченого іншого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою.

Заслухавши думку учасників судового провадження, суд дійшов наступного.

Відповідно до ч. 3 ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу.

Частиною 2 статті 177 КПК України визначено, що підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Так, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосовано до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років (п. 4 ч. 2 ст.183 КПК України).

З обвинувального акту вбачається, що ОСОБА_5 , який судимості не має, обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років.

Ухвалою слідчого судді Кіровського районного суду міста Кіровограда від 14.09.2024 у відношенні ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою до 12.11.2024.

При цьому, достатні відомості про усунення та відсутність на теперішній час тих обставин, які раніше стали підставою для обрання у відношенні ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, відсутні, а отже, підстав для зміни чи скасування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно останнього судом не встановлено.

Враховуючи викладене, суд вважає, що залишається достатньо підстав вважати, що ОСОБА_5 , який обвинувачується у скоєнні тяжкого умисного злочину, внаслідок якого потерпілому були спричинені тяжкі тілесні ушкодження, опинившись на волі, зможе перешкодити встановленню істини у справі під час судового провадження з огляду на тяжкість покарання, що загрожує йому в разі визнання його винуватим у інкримінованому злочині (ризик переховування), а також незаконно впливати на потерпілого, свідків, які ще не допитані судом (ризик незаконного впливу на потерпілого, свідків). За сукупності таких обставин, суд вважає за необхідне продовжити дію раніше обраного щодо останнього запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки відсутні підстави вважати, що інші (менш суворі) запобіжні заходи, передбачені ст. 176 КПК України, можуть забезпечити виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків, що випливають із ч. 5 ст. 194 КПК України, зокрема, прибувати за кожною вимогою до суду, та її належну поведінку.

Також, суд враховує практику Європейського суду з прав людини, яка є частиною національного законодавства України, та зазначає, що утримання під вартою не є передумовою покарання у виді позбавлення волі, але при збереженні розумної підозри відносно затриманої особи у скоєні злочину є умовою законності та відповідає реальним вимогам суспільного інтересу.

Доводи сторони захисту на користь обвинуваченого у даному випадку не перевищують суспільного інтересу у справі, який полягає у повному та неупередженому розгляді кримінального провадження у встановлені законом строки, а також забезпеченні виконання обвинуваченим процесуальних рішень у справі та запобіганні процесуальних ризиків. Тобто в даному випадку наявні реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи обвинуваченого.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 177, 197, 315, 369 КПК України, суд -

постановив:

Клопотання прокурора про продовження строку тримання обвинуваченого під вартою - задовольнити.

Дію запобіжного заходу у відношенні ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого за ч. 1 ст. 121 КК України, у виді тримання під вартою продовжити на 60 (шістдесят) днів, тобто з 11 листопада 2024 року по 09 січня 2025 року включно.

Строк дії ухвали визначити по 09 січня 2025 року включно.

Ухвала може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду через Ленінський районний суд міста Кіровограда протягом п`яти днів з дня її проголошення, а обвинуваченим - в той самий строк з моменту отримання копії ухвали.

Суддя Ленінського

районного суду

м. Кіровограда ОСОБА_7