Номер провадження:1-кп/521/952/24
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
11 жовтня 2024 року м. Одеса
В С Т А Н О В И В :
В провадженні Малиновського районного суду м.Одеси перебуває зазначене кримінальне провадження, судом здійснюється судовий розгляд на стадії дослідження доказів.
Прокурор заявила клопотання про продовження дії запобіжнолго заходу у вигляді тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 , посилаючись на тяжкість висунутого обвинувачення та наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, оскільки строк тримання під вартою останнього спливає, зазначивши, що ризики є обгрунтованими, обвинувачений перховувася від суду, був огоглошений його розшук, місце проживання останнього знаходиться на окупованій території, у м.Одесі останній не проживав, мати повідомляла, що їй не відомо місце його знаходження. доходу не має, тому може знову переховуватися та вчинити інший злочин, допит потерпілої та свідків ще на закінчені, тому обвинувачений може впливати на них.
Захисник ОСОБА_5 та обвинувачений ОСОБА_4 заперечували проти клопотання прокурора, зазначивши, що ризики не доведені, обвинувачений не має наміру переховуватися від суду, раніше мав запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, який він не порушував, а в подальшому перебував у ТЦК та СП. Перебуваючи під домашнім арештом за адресою проживання матері у м.Одеса зможе дотримуватися відповідної процесуальної поведінки. Крім того просили врахувати пояснення потерпілої, які на думку сторони захисту доводять невинуватість обвинуваченого у злочині, у якому останній обвинувачується, хоча і була ухвала суду в іншому кримінальному провадженні про обрання запобіжного заходу, але самого провадження на цей час не існує.
Заслухавши думки сторін, вивчивши клопотання та матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, суд вважає, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до вимог ч.3 ст.331 КПК України за наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та надсилається уповноваженій службовій особі до місця ув`язнення.
Під час розгляду клопотання оцінці судом підлягають наявність та/або продовження існування ризиків, передбачених частиною 1 статті 177 КПК. Ризиком у контексті кримінального провадження є певний ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству.
З урахуванням наявності існування наведених ризиків, передбачених ст.177 КПК України, виникла необхідність у вирішенні питання щодо продовження дії запобіжного заходу стосовно обвинувачених.
При вирішенні питання про продовження запобіжного заходу суд враховує, що обвинувачений ОСОБА_4 обвинувачується у вчинені особливо тяжкого злочину, за вчинення якого, передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком до пятнадцяти років з конфіскацією майна, а тому обвинувачений, для якого настання вказаних наслідків є небажаним, може вдатися до спроб переховуватись від суду. Обвинувачений раніше не судимий, має постійне місце проживання в Херсонській області але наявність у обвинуваченого місця проживання не може виключити ризику його ухилення, тобто існує реальна загроза, що останній може переховуватись від суду, незаконно впливати на потерпілу, свідків, може вчинити інші злочини або перешкоджати кримінальному провадженню іншим шляхом.
При цьому суд відхиляє посилання сторони захисту про відсутність у обвинваченого наміру переховуватися від суду, відповідно до матеріалів справи останній був обізнаний про те, що обвинувачльний акт стосовно нього скеровано до суду, тривалий час ухилявся від явок в судові засідання, був оглошений його розшук у наслідок якого обвинувачений був затриманий на підставі ухвали суду. Відомостей про наявність у обвинуваченого постійного місця проживання, міцних соціальних зв`ящків суду також не надано. Що стосується посилання сторони захисту на пояснення потерпілої в судовому засіданні, як підставу відсутності наведених ризиків, то суд зазначає, що допит потерпілої на час розгляду клопотання не завершений, також не допитані інші свідки та судом не вивчені інші докази, тому ризики можливого впливу обвинуваченого на потерпілу та свідків суд не може не враховувати. Також передчасними є висновки сторони захисту щодо винуватості обвинваченого, оскільки суд оцінює усі докази після їх повного дослідження та у їх сукупності.
При цьому КПК України не вимагає доказів того, що обвинувачений обов`язково (поза всяким сумнівом) буде здійснювати відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.
З урахуванням наявності існування наведених ризиків, передбачених ст.177 КПК України, виникла необхідність у вирішенні питання щодо продовження дії запобіжного заходу стосовно обвинуваченого.
Згідно ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та сьомою статті 176 цього Кодексу.
Відповідно до вимог п.4 ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
Виходячи з характеру та обставин інкримінованого злочину, беручи до уваги особу обвинуваченого, наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, можна дійти висновку про те, що лише запобіжний захід у вигляді тримання під вартою надасть можливість запобігти вищевказаним ризикам та забезпечити виконання обвинуваченим своїх обов`язків та відсутні підстави для обрання стосовно обвинуваченого більш м`якого запобіжного зходу. Таким чином, лише запобіжний захід у вигляді тримання під вартою зможе гарантувати належне виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків та перешкодити ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.
Оцінивши в сукупності всі наведені обставини, суд приходить до висновку, про наявність підстав для задоволення клопотання прокурора та необхідності продовження тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 , що буде співмірним з існуючими ризиками, відповідатиме особі обвинуваченого та тяжкості висунутого йому обвинувачення і зможе забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого. Підстав для застосувуання до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу судом не встановлено.
Враховуючи, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчинені злочину із застосуванням насильства, суд відповідно до вимог ч.4 ст. 183 КПК України не визначає розмір застави у даному кримінальному провадженні.
Керуючись ст.ст. 315, 176,177, 183, 193,194, 196,198 КПК України, суд
П О С Т А Н О В И В :
Клопотання прокурора - задовольнити.
Продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком на 60 (шістдесят) днів тобто до 09 грудня 2024 року включно з утриманням його в ДУ «Одеській слідчий ізолятор» без визначення розміру застави.
Апеляційна скарга, на ухвалу суду, може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.
Подання апеляційної скарги на ухвалу суду зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.
Суддя ОСОБА_1