02.12.2024
справа №552/4343/22
провадження №1-кп/642/29/24
ВИРОК

іменем України

02 грудня 2024 року

м.Харків

Ленінський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретарів судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ОСОБА_4

прокурорів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7

представників потерпілого - ОСОБА_8 , ОСОБА_9

обвинуваченого - ОСОБА_10

захисника - адвоката ОСОБА_11

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Харкові обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000769 від 25.07.2022 за обвинуваченням:

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Феськи Золочівського району Харківської області, українець, громадянин України, одружений, з середньо-спеціальною освітою, зареєстрований та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , працює на посаді начальника дистанційних майстерень Виробничого підрозділу «Харківська дистанція електропостачання» регіональної філії «Південна залізниця» Акціонерного Товариства «Українська залізниця», раніше не судимий,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 191, ч. 1 ст.366 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Формулювання обвинувачення, яке пред`явлене ОСОБА_10 і визнане судом недоведеним.

Відповідно до обвинувального акту (який складено ОСОБА_12 та затверджено прокурором Новобаварської окружної прокуратури м.Харкова ОСОБА_13 ), ОСОБА_10 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.191, ч.1 ст.366 КК, а саме: заволодінні чужим майном, вчинене шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем за попередньою змовою групою осіб та складання службою особою завідомо неправдивих офіційних документів, за наступних обставин.

Так, ОСОБА_10 наказом № 31/ос від 22.01.2009 призначений на посаду начальника дистанційних майстерень Виробничого Підрозділу «Харківська Дистанція Електропостачання» Регіональної філії «Південна залізниця» Акціонерного Товариства «Українська залізниця».

Відповідно до посадової інструкції, на ОСОБА_10 покладено наступні обов`язки: керівництво проведення робіт з технічного обслуговування і ремонту рухомого складу агрегатів і машин, виготовлення та відновлення запасних частин і деталей; сприяння ефективній праці ремонтних робітників, зниження вартості ремонту з високою якістю робіт; організовування облік, складання та своєчасне подання звітності про виробничу діяльність майстерні; аналізування результатів роботи виробництва, проведення роботи щодо удосконалення організації виробництва, технології механізації та автоматизації виробничих процесів, запобігання браку та підвищення якості ремонту; здійснення підбору кадрів, їх розстановка та доцільне використання; є відповідальним за збір, облік та збереження брухту коштовних, чорних та кольорових металів.

В силу займаної посади, яка пов`язана з виконанням організаційно-розпорядчих функцій, ОСОБА_10 у період з 22.01.2009 по 31.05.2020, як начальник дистанційних майстерень ВП «Харківська Дистанція Електропостачання» РФ «Південна залізниця» АТ «Українська залізниця» відповідно до ч. 3 ст. 18 КК України, є службовою особою.

ОСОБА_10 , працюючи на вищевказаній посаді, діючі умисно, з корисливих мотивів, всупереч інтересам потерпілого РФ «Південна залізниця» АТ «Українська залізниця», зловживаючи своїм службовим становищем, в період часу з 03.02.2020 по 31.05.2020 став на шлях вчинення кримінальних правопорушень: заволодіння чужим майном шляхом зловживання службовим становищем та службового підроблення.

Так, ОСОБА_10 , діючи із корисливих мотивів та переслідуючи намір незаконного збагачення, за попередньою домовленістю та в злочинній групі з механіком ВП «Харківська Дистанція Електропостачання» РФ «Південна залізниця» АТ «Українська залізниця» ОСОБА_14 (матеріали відносно якого виділені в окреме провадження), задля заволодіння чужим майном, шляхом зловживання службовим становищем та посадовим підробленням, усвідомлюючи неможливість самостійної реалізації протиправних намірів, розуміючи переваги вчинення зазначених злочинних дій за попередньою змовою групою осіб, згідно заздалегідь розробленого ОСОБА_10 злочинного плану, відповідно до якого ОСОБА_10 , діючи за попередньою змовою та в злочинній групі з ОСОБА_14 (матеріали відносно якого виділені в окреме провадження) з метою звернення на свою користь дизельного пального та бензину марки А-95, належного Виробничому Підрозділу «Харківська Дистанція Електропостачання» Регіональної філії «Південна залізниця» Акціонерного Товариства «Українська залізниця», розподілили ролі, відповідно до яких, ОСОБА_10 , отримавши за накладними вимогами на складі ВП «Харківська Дистанція Електропостачання» РФ «Південна залізниця» АТ «Українська залізниця», розташований за адресою: м.Харків, вул.Є. Котляра, 7, дизельне пальне та бензин марки А-95, насправді водіям ОСОБА_15 та ОСОБА_16 , закріпленим за автомобілями ВП «Харківська Дистанція Електропостачання» РФ «Південна залізниця» АТ «Українська залізниця», це пальне не видав, а звернув на свою користь, розподіливши його з ОСОБА_14 (матеріали відносно якого виділені в окреме провадження), для чого спочатку разом з ОСОБА_14 (матеріали відносно якого виділені в окреме провадження) склали фіктивні подорожні листи на неіснуючі поїздки автотранспортом ВП «Харківська Дистанція Електропостачання» РФ «Південна залізниця» АТ «Українська залізниця», при цьому в подальшому з ОСОБА_14 (матеріали відносно якого виділені в окреме провадження), з метою приховування вчиненого ними злочину, складав звіти про видаток палива на автотранспорт, яким насправді дане пальне не використовувалося, а ОСОБА_10 в подальшому, з метою приховування вчиненого ними злочину, безпідставно списав у себе з підзвіту викрадене паливо, для чого склав матеріальні звіти форми М-19 про оприбуткування та списання по матеріальним облікам ВП «Харківська Дистанція Електропостачання» РФ «Південна залізниця» АТ «Українська залізниця» викраденого палива, яке нібито було використано при неіснуючих поїздках водіями ОСОБА_15 та ОСОБА_16 , що призвело до приховання по бухгалтерському обліку незаконного заволодіння майном з боку ОСОБА_10 та ОСОБА_14 (матеріали відносно якого виділені в окреме провадження), які жадаючи створити уявлення фактичного використання палива, яким насправді заволоділи вказані особи при вище перелічених обставинах, склали ряд підроблених офіційних документів, необхідних задля подальшого безпідставного списання даного майна, яке фактично належить РФ «Південна залізниця» АТ «Українська залізниця».

Реалізуючи злочинний намір, діючи із корисливої заінтересованості, розподіливши заздалегідь ролі, 28.02.2020 в період часу з 8 год. 00 хв. по 18 год. 00 хв. (більш точний час в ході досудового слідства не встановлений) ОСОБА_10 , знаходячись в ВП «Харківська Дистанція Електропостачання» РФ «Південна залізниця» АТ «Українська залізниця» по вул. Є.Котляра, 7 в м.Харкові, на своєму робочому місці, отримавши в підзвіт за накладною вимогою № 2224 від 28.02.2020 - 100,3 л. дизельного пального, діючи в групі з ОСОБА_14 (матеріали відносно якого виділені в окреме провадження), звернули на свою користь 17 л. дизельного пального, вартістю одного літра 23,91 грн., всього на суму 406,47 грн., 10 л. з якого, вартістю 239,16 грн. вони безпідставно списали, склавши фіктивний подорожній лист № 8350 від 03.02.2020 від імені водія ОСОБА_15 , нібито використавши зазначене дизпаливо на поїздку на автомобілі НОМЕР_1 , 7 л. з якого, вартістю 167,41 грн. яке вони безпідставно списали, склавши фіктивний подорожній лист № 8382 від 10.02.2020 від імені водія ОСОБА_15 , нібито використавши зазначене дизпаливо на поїздку на автомобілі ГАЗ 322173- 388 AA 96-21TB.

Крім того, 28.02.2020 в період часу з 08 год. 00 хв. по 18 год. 00 хв. (більш точний час в ході досудового слідства не встановлений), ОСОБА_10 , знаходячись в ВП «Харківська Дистанція Електропостачання» РФ «Південна залізниця» АТ «Українська залізниця» по вул. Є.Котляра, 7 м.Харків, на своєму робочому місці, отримавши в підзвіт за накладною вимогою № 2225 від 28.02.2020 - 309,6 л. дизельного пального, діючи в групі з ОСОБА_14 (матеріали відносно якого виділені в окреме провадження), звернули на свою користь 18,9 л. дизельного пального, вартістю одного літра 23,80 грн., всього на суму 449,82 грн., яке вони безпідставно списали, склавши фіктивний подорожній лист № 8360 від 05.02.2020 від імені водія ОСОБА_15 , нібито використавши зазначене дизпаливо на поїздку на автомобілі НОМЕР_2 .

Крім того, 28.02.2020 в період часу з 8 год. 00 хв. по 18 год.00 хв. (більш точний час в ході досудового слідства не встановлений) ОСОБА_10 , знаходячись в ВП «Харківська Дистанція Електропостачання» РФ «Південна залізниця» АТ «Українська залізниця» по вул. Є.Котляра, 7 м.Харків, на своєму робочому місці, отримавши в підзвіт за накладною вимогою №2220 від 28.02.2020 - 85,1 л. бензину, марки А-95, діючи в групі з ОСОБА_14 (матеріали відносно якого виділені в окреме провадження) звернули на свою користь 19,4 л. бензину марки А-95, вартістю одного літра 24,54 грн., всього на суму 476,08 грн. який вони, безпідставно списали, склавши фіктивний подорожній лист № 8449 від 24.02.2020 від імені водія ОСОБА_15 , нібито використавши зазначене дизпаливо на поїздку на автомобілі УАЗ 3309 AA 96-22 TB.

В подальшому, 28.02.2020 в період часу з 8 год. 00 хв. по 18 год.00 хв. (більш точний час в ході досудового слідства не встановлений), ОСОБА_14 (матеріали відносно якого виділені в окреме провадження) для реалізації своєї частини злочинного наміру, знаходячись на своєму робочому місці у ВП «Харківська Дистанція Електропостачання» РФ «Південна залізниця» АТ «Українська залізниця», розташованому за адресою: АДРЕСА_2 , з метою приховування злочину, і створення уявності того, що вказане вище пальне дійсно використано водіями ОСОБА_17 та ОСОБА_16 при виробничих потребах підрозділу на автомобілях ГАЗ 322173-388AA 96-21TB, ГАЗ НОМЕР_3 , НОМЕР_4 для подальшої імітації законності належного списання палива, що стало предметом злочину, яке він в групі з ОСОБА_10 фактично звернув на свою користь, для чого останній вніс у звіт про видаток палива за лютий 2020 року недостовірні відомості про видаток палива за лютий 2020 року на автомобіль ГАЗ 322173- 388 НОМЕР_5 в обсязі 100,3 л, тоді як на справді такий видаток склав 83,3 л. дизельного пального, про видаток палива на автомобіль ГАЗ 3309 АА 95-44 ТВ в обсязі 309,6 л, тоді як на справді такий видаток склав 290,7 л. дизельного пального та про видаток палива на автомобіль УАЗ 3309 АА 96-22 ТВ в обсязі 85,1 л, тоді як на справді такий видаток склав 65,7 л. бензину марки А-95, який ОСОБА_14 (матеріали відносно якого виділені в окреме провадження) особисто підписав даний звіт та здав в бухгалтерію ВП «Харківська Дистанція Електропостачання» РФ «Південна залізниця» АТ «Українська залізниця».

В свою чергу, 28.02.2020 (точний час в ході досудового слідства не встановлений), ОСОБА_10 , з метою приховування вчиненого ним у групі з ОСОБА_14 (матеріали відносно якого виділені в окреме провадження) заволодіння пальним при вищезазначених обставинах,знаходячись в ВП «Харківська Дистанція Електропостачання» РФ «Південна залізниця» АТ «Українська залізниця» по вул. Є.Когляра, 7 м.Харків, на своєму робочому місці, склав та підписав матеріальний звіт форми М-19 за лютий 2020 року про списання по матеріальним облікам ВП «Харківська Дистанція Електропостачання» РФ «Південна залізниця» АТ «Українська залізниця» дизпалива в кількості 35,9 л та 19,4 л бензина марки А-95, нібито використаних в господарській діяльності ВП «Харківська Дистанція Електропостачання» РФ «Південна залізниця» АТ «Українська залізниця».

До вказаного звіту, поданого в бухгалтерію ВП «Харківська Дистанція Електропостачання» РФ «Південна залізниця» АТ «Українська залізниця» ОСОБА_10 додав підроблені раніше ним у групі з ОСОБА_14 (матеріали відносно якого виділені в окреме провадження) та ОСОБА_14 (матеріали відносно якого виділені в окреме провадження) окремо при вищевказаних обставинах подорожні листи №8499 від 04.03.2020, №8505 від 05.03.2020, №8576 від 20.03.2020, № 8492 від 03.03.2020, № 8510 від 06.03.2020, № 8523 від 10.03.2020, № 8530 від 11.03.2020, № 8586 від 23.03.2020, щобухгалтерському обліку незаконного заволодіння майном з боку особи (матеріали відносно якої виділені в окреме провадження) та ОСОБА_10 , і імітації законності подальшого належного списання викраденого майна, яке фактично належить ВП «Харківська Дистанція Електропостачання» РФ «Південна залізниця» АТ «Українська залізниця».

Продовжуючи реалізацію єдиного злочинного наміру, діючи з корисливої заінтересованості, 31.03.2020 в період часу з 8 год. 00 хв. по 18 год.00 хв. (більш точний час в ході досудового слідства не встановлений) ОСОБА_10 , знаходячись в ВП «Харківська Дистанція Електропостачання» РФ «Південна залізниця» АТ «Українська залізниця» по вул. Є.Котляра, 7 м.Харків, на своєму робочому місці, отримавши в підзвіт за накладною вимогою № 2237 від 31.03.2020 - 250,2 л. дизельного пального, діючи в групі з ОСОБА_14 (матеріали відносно якого виділені в окреме провадження), звернули на свою користь 39,9 л. дизельного пального, вартістю одного літра 23,91 грн., всього на суму 954,25 грн., 19,3 л. з якого, вартістю 461,58 грн. вони безпідставно списали, склавши фіктивний подорожній лист № 8499 від 04.03.2020 від імені водія ОСОБА_15 , нібито використавши зазначене дизпаливо на поїздку на автомобілі НОМЕР_6 , а 20,6 л. з якого, вартістю 492,67 грн. яке вони безпідставно списали, склавши фіктивний подорожній лист № 8505 від 05.03.2020 від імені водія ОСОБА_15 , нібито використавши зазначене дизпаливо на поїздку на автомобілі ГАЗ 3309 AA 95-44TB.

Крім того, 31.03.2020 в період часу з 8 год. 00 хв. по 18 год.00 хв. (більш точний час в ході досудового слідства не встановлений) ОСОБА_10 , знаходячись в ВП «Харківська Дистанція Електропостачання» РФ «Південна залізниця» АТ «Українська залізниця» по вул. Є.Котляра, 7 в м.Харків, на своєму робочому місці, отримавши в підзвіт за накладною вимогою № 2235 від 31.03.2020 - 353,2 л. дизельного пального, діючи в групі з ОСОБА_14 (матеріали відносно якого виділені в окреме провадження), звернули на свою користь 38,6 л. дизельного пального, вартістю одного літра 23,80 грн., всього на суму 918,73 грн. яке вони безпідставно списали, склавши фіктивний подорожній лист № 8576 від 20.03.2020 від імені водія ОСОБА_15 , нібито використавши зазначене дизпаливо на поїздку на автомобілі КРАЗ НОМЕР_7 .

Крім того, 31.03.2020 в період часу з 8 год. 00 хв. по 18 год.00 хв. (більш точний час в ході досудового слідства не встановлений) ОСОБА_10 , знаходячись в ВП «Харківська Дистанція Електропостачання» РФ «Південна залізниця» АТ «Українська залізниця» по вул. Є.Когляра, 7 м.Харків, на своєму робочому місці,отримавши в підзвіт за накладною вимогою № 2228 від 31.03.2020 - 134,7 л. бензину марки А-95, діючи в групі з ОСОБА_14 (матеріали відносно якого виділені в окреме провадження) звернули на свою користь 55 л. бензину марки А-95, вартістю одного літра 24,54 грн., всього на суму 1349,70 грн., а 14,6 л. з якого, вартістю 358,28 грн., вони безпідставно списали, склавши фіктивний подорожній лист № 8492 від 03.03.2020 від імені водія ОСОБА_16 , нібито використавши зазначене дизпаливо на поїздку на автомобілі НОМЕР_8 , а 9,3 л. з якого, вартістю 228,22 грн. яке вони безпідставно списали, склавши фіктивний подорожній лист № 8510 від 06.03.2020 від імені водія ОСОБА_16 , нібито використавши зазначене дизпаливо на поїздку на автомобілі НОМЕР_8 , а 8,5 л. з якого, вартістю 208,59 грн. яке вони безпідставно списали, склавши фіктивний подорожній лист № 8523 від 10.03.2020 від імені водія ОСОБА_16 , нібито використавши зазначене дизпаливо на поїздку на автомобілі НОМЕР_8 , а 4,3 л. з якого, вартістю 105,52 грн. яке вони безпідставно списали, склавши фіктивний подорожній лист № 8530 від 11.03.2020 від імені водія ОСОБА_16 , нібито використавши зазначене дизпаливо на поїздку на автомобілі НОМЕР_8 , а 18,3 л. з якого, вартістю 449,08 грн. яке вони безпідставно списали, склавши фіктивний подорожній лист №8586 від 23.03.2020 від імені водія ОСОБА_16 , нібито використавши зазначене дизпаливо на поїздку на автомобілі НОМЕР_9 .

В подальшому, 31.03.2020 в період часу з 8 год. 00 хв. по 18 год. 00 хв. (більш точний час в ході досудового слідства не встановлений), ОСОБА_14 (матеріали відносно якого виділені в окреме провадження) для реалізації своєї частини злочинного наміру, знаходячись на своєму робочому місці у ВП «Харківська Дистанція Електропостачання» РФ «Південна залізниця» АТ «Українська залізниця», розташованому за адресою: АДРЕСА_2 , з метою приховування злочину, і створення уявності того, що вказане вище пальне дійсно використано водіями ОСОБА_15 та ОСОБА_16 при виробничих потребах підрозділу на автомобілях ГАЗ НОМЕР_3 , КРАЗ НОМЕР_7 та НОМЕР_8 для подальшої імітації законності належного списання палива, що стало предметом злочину, яке він в групі з ОСОБА_10 фактично звернув на свою користь, для чого останній вніс у звіт про видаток палива за березень 2020 року недостовірні відомості про видаток палива за березень 2020 року на автомобіль ГАЗ 3309 АА 95-44ТВ в обсязі 140,2 л, тоді як насправді такий видаток склав 100,3 л. дизельного пального, про видаток палива на автомобіль КРАЗ 6510 АА 95-42 ТВ в обсязі 353, 2 л, тоді як на справді такий видаток склав 314,6 л. дизельного пального та про видаток палива на автомобіль УАЗ 3309 АА 96-22 ТВ в обсязі 134,7 л, тоді як насправді такий видаток склав 79,7 л. бензину марки А-95, при цьому ОСОБА_14 (матеріали відносно якого виділені в окреме провадження) особисто підписав даний звіт за березень 2020 року та здав його в бухгалтерію ВП «Харківська Дистанція Електропостачання» РФ «Південна залізниця» АТ «Українська залізниця».

В подальшому, 31.03.2020 (точний час в ході досудового слідства не встановлений), ОСОБА_10 , з метою приховування вчиненого ним у групі з ОСОБА_14 (матеріали відносно якого виділені в окреме провадження) заволодіння пальним при вищезазначених обставинах, знаходячись в ВП «Харківська Дистанція Електропостачання» РФ «Південна залізниця» АТ «Українська залізниця» по вул. Є.Котляра, 7 м. Харків, на своєму робочому місці, склав та підписав матеріальний звіт форми М-19 за березень 2020 року про списання по матеріальним облікам ВП «Харківська Дистанція Електропостачання» РФ «Південна залізниця» АТ «Українська залізниця» дизпалива в кількості 49,5 л та 48,4 л бензину марки А-95, нібито використаних в господарській діяльності ВП «Харківська Дистанція Електропостачання» РФ «Південна залізниця» АТ «Українська залізниця».

До вказаного звіту, поданого в бухгалтерію ВП «Харківська Дистанція Електропостачання» РФ «Південна залізниця» АТ «Українська залізниця» ОСОБА_10 додав підроблені раніше ним у групі з ОСОБА_14 (матеріали відносно якого виділені в окреме провадження) окремо при вищевказаних обставинах подорожні листи № 8499 від 04.03.2020, № 8505 від 05.03.2020, № 8576 від 20.03.2020, № 8492 від 03.03.2020, № 8510 від 06.03.2020, № 8523 від 10.03.2020, № 8530 від 11.03.2020, № 8586 від 23.03.2020, що врешті призвело до приховання по бухгалтерському обліку незаконного заволодіння майном з боку ОСОБА_14 (матеріали відносно якого виділені в окреме провадження) та ОСОБА_10 , і імітації законності подальшого належного списання викраденого майна, яке фактично належить ВП «Харківська Дистанція Електропостачання» РФ «Південна залізниця» АТ «Українська залізниця».

Продовжуючи реалізацію єдиного злочинного наміру, діючи із корисливої заінтересованості, 29.05.2020 в період часу з 8 год. 00 хв. по 18 год.00 хв. (більш точний час в ході досудового слідства не встановлений) ОСОБА_10 , знаходячись в ВП «Харківська Дистанція Електропостачання» РФ «Південна залізниця» АТ «Українська залізниця» по вул. Є.Котляра, 7 м.Харків, на своєму робочому місці, отримавши в підзвіт за накладною вимогою №2270 від 29.05.2020 - 610,4 л. дизельного пального, діючи в групі з ОСОБА_14 (матеріали відносно якого виділені в окреме провадження), звернули на свою користь 88,3 л. дизельного пального, вартістю одного літра 19,71 грн., всього на суму 1740,39 грн. яке вони безпідставно списали, склавши фіктивний подорожній лист № 8819 від 06.05.2020 від імені водія ОСОБА_16 , нібито використавши зазначене дизпаливо на поїздку на автомобілі КРАЗ НОМЕР_7 .

Крім того, 29.05.2020 в період часу з 8 год. 00 хв. по 18 год.00 хв. (більш точний час в ході досудового слідства не встановлений) ОСОБА_10 , знаходячись в ВП «Харківська Дистанція Електропостачання» РФ «Південна залізниця» АТ «Українська залізниця» по вул. Є.Котляра, 7 м.Харків, на своєму робочому місці, отримавши в підзвіт за накладною вимогою № 2264 від 29.05.2020 - 85,4 л. бензину марки А-95, діючи з ОСОБА_14 (матеріали відносно якого виділені в окреме провадження), звернули на свою користь 14,3 л. бензину марки А-95, вартістю одного літра 22 ,61 грн., всього на суму 323,32 грн. яке вони безпідставно списали, склавши фіктивний подорожній лист № 8862 від 15.05.2020 від імені водія ОСОБА_16 , нібито використавши зазначене дизпаливо на поїздку на автомобілі УАЗ 3909 AA 96-22 TB.

В подальшому, 31.05.2020 в період часу з 8 год. 00 хв. по 18 год.00 хв. (більш точний час в ході досудового слідства не встановлений), ОСОБА_14 (матеріали відносно якого виділені в окреме провадження) для реалізації своєї частини злочинного наміру, знаходячись на своєму робочому місці у ВП «Харківська Дистанція Електропостачання» РФ «Південна залізниця» АТ «Українська залізниця», розташованому за адресою: АДРЕСА_2 , з метою приховування злочину, і створення уявності того, що вказане вище пальне дійсно використано водієм ОСОБА_16 при виробничих потребах підрозділу на автомобілях КРАЗ 6510 АА 95-42 ТВ та НОМЕР_8 для подальшої імітації законності належного списання палива, що стало предметом злочину, яке він в групі з ОСОБА_10 фактично звернув на свою користь, для чого останній вніс у звіт про видаток палива за травень 2020 року недостовірні відомості про видаток палива за травень 2020 року на автомобіль КРАЗ 6510 АА 95-42 ТВ в обсязі 610,4 л, тоді як на справді такий видаток склав 522,1 л. дизельного пального та про видаток палива на автомобіль УАЗ 3309 АА 96-22 ТВ в обсязі 85,4 л, тоді як на справді такий видаток склав 71,1 л. бензину марки А-95, при цьому особа ( матеріали відносно якої виділені в окреме провадження) особисто підписала даний звіт за травень 2020 року та здав його в бухгалтерію ВП «Харківська Дистанція Електропостачання» РФ «Південна залізниця» АТ «Українська залізниця».

В подальшому, 31.05.2020 (точний час в ході досудового слідства не встановлений), ОСОБА_10 , з метою приховування вчиненого ним у групі з ОСОБА_14 (матеріали відносно якого виділені в окреме провадження), заволодіння пальним при вищезазначених обставинах, знаходячись в ВП «Харківська Дистанція Електропостачання» РФ «Південна залізниця» АТ «Українська залізниця» по вул. Є.Когляра, 7 м. Харків, на своєму робочому місці, склав та підписав матеріальний звіт форми М-19 за травень 2020 року про списання по матеріальним облікам ВП «Харківська Дистанція Електропостачання» РФ «Південна залізниця» АТ «Українська залізниця» дизпалива в кількості 88,3 л та 14,3 л бензину марки А-95, нібито використаних в господарській діяльності ВП «Харківська Дистанція Електропостачання» РФ «Південна залізниця» АТ «Українська залізниця».

До вказаного звіту, поданого в бухгалтерію ВП «Харківська Дистанція Електропостачання» РФ «Південна залізниця» АТ «Українська залізниця» ОСОБА_10 додав підроблені раніше ним у групі з ОСОБА_14 (матеріали відносно якого виділені в окреме провадження) та ОСОБА_14 окремо при вищевказаних обставинах подорожні листи № 8819 від 06.05.2020, № 8862 від 15.05.2020, що врешті призвело до приховання по бухгалтерському обліку незаконного заволодіння майном з боку ОСОБА_14 (матеріали відносно якого виділені в окреме провадження) та ОСОБА_10 , і імітації законності подальшого належного списання викраденого майна, яке фактично належить ВП «Харківська Дистанція Електропостачання» РФ «Південна залізниця» АТ «Українська залізниця».

Своїми умисними незаконними діями, які виразились в заволодінні чужим майном, вчиненому групою осіб, шляхом зловживання службовим становищем та службового підроблення, ОСОБА_10 в групі з ОСОБА_14 (матеріали відносно якого виділені в окреме провадження), незаконно заволоділи майном потерпілого - ВП «Харківська Дистанція Електропостачання» РФ «Південна залізниця» АТ «Українська залізниця» на суму 6 618, 85 грн., спричинивши матеріальну шкоду на вказану суму.

Крім того, ОСОБА_10 , в силу займаної посади, яка пов`язана з виконанням організаційно-розпорядчих функцій, в період з 10.02.2020 по 31.05.2020, як начальник дистанційних майстерень ВП «Харківська Дистанція Електропостачання» РФ «Південна залізниця» АТ «Українська залізниця», відповідно до ч. 3 ст. 18 КК України, є службовою особою.

ОСОБА_10 , працюючи на вищевказаній посаді, діючі умисно з корисливих мотивів, всупереч інтересам потерпілого - РФ «ПЗ`АТ «УЗ», зловживаючи своїм службовим становищем, 10.02.2020 продовжив шлях вчинення кримінальних правопорушень, а саме задля усунення перешкод у вчиненні злочину, будучи особою, яка заздалегідь розраховувала приховати сліди кримінального правопорушення та іншим шляхом сприяти приховуванню злочину, який мав намір вчинити в подальшому, передбаченого ч. 3 ст. 191 КК України, при вищезазначених обставинах, вчинив службове підроблення в злочинній змові з ОСОБА_18 (матеріали відносно якого виділені в окреме провадження), який в свою чергу, також в силу займаної посади пов`язаний з виконанням організаційно-розпорядчих функцій, і відповідно до ч. 3 ст. 18 КК України, є службовою особою.

Так, реалізуючи злочинний намір, 10.02.2020 рокуу період часу з 08 год. 00 хв. до 18 год.00 хв. (більш точний час в ході досудового розслідування не встановлено), ОСОБА_10 , діючи в групі за попередньою домовленістю з ОСОБА_18 (матеріали відносно якого виділені в окреме провадження), знаходячись на своєму робочому місці в приміщенні ВП «Харківська Дистанція Електропостачання» РФ «Південна залізниця» АТ «Українська залізниця», розташований за адресою: м.Харків вул. Є.Котляра, 7, діючи умисно, з корисливої заінтересованості, переслідуючи намір в подальшому заволодіння чужим майном, шляхом зловживання службовим становищем та службовим підробленням, використовуючи службове становище всупереч інтересам служби, будучи достеменно обізнаним про той факт, що за подорожнім листом №8382 від 10.02.2020 на автомобіль ГАЗ 322173 -388 АA-96 21-В, водієм ОСОБА_15 , від імені якого цей подорожній лист виписано, поїздка в цей день не здійснювалася взагалі, а дизельне паливо в кількості 7 л., вартістю 167 грн. 41 коп. на автомобіль ГАЗ322173-388 АA-96 21-ТВ взагалі не заправлялось, а було в подальшому ОСОБА_10 та ОСОБА_18 (матеріали відносно якого виділені в окреме провадження), звернуто на свою користь, жадаючи створити уявлення фактичної заправки автомобіля паливом і подальшого використання даного палива в роботі автомобіля, задля подальшого безпідставного списання даного майна, яке фактично належить РФ «Південна залізниця» АТ «Українська залізниця» по бухгалтерському обліку Товариства, склали завідомо недостовірний офіційний документ:

- подорожній лист № 8382 від 10.02.2020 на автомобіль ГАЗ 322173 -388 AA-96 21-ТВ, виписаний від імені водія ОСОБА_19 , який насправді згідно висновку судово-почеркознавчої експертизи № CE-19/121-21 21250-ПЧ від 30.09.2021 вказаний подорожній лист не підписував, при цьому згідно висновку судово-почеркознавчої експертизи № CE-19 121-21 22628- ПЧ від 02.12.2021 рукописний запис; у рядку «Подорожній лист № «у рядку « «- »_ 20_ р.», у рядку «Водій» виконані ОСОБА_18 (матеріали відносно якого виділені в окреме провадження), а рукописний запис у рядку «Автомобіль», у заповнених графах таблиці «РЕЗУЛЬТАТИ РОБОТИ АВТОМОБІЛЯ І ПРИЧЕПІВ» виконані ОСОБА_10 , а підписи від імені самої особи (матеріали відносно якої виділені в окреме провадження) згідно висновку судово-почеркознавчої експертизи № CE-19/121-21 22626-14 30.11.2021 у графах «Механік», у рядку «Підпис диспетчера», у рядку «Виїзд дозволено, підпис механіка», у рядку «Прийняв механік», у рядку прийняв «диспетчер» та у правому нижньому куті на лицьовому боці зазначеного підробленого подорожнього листа виконані ОСОБА_18 (матеріали відносно якого виділені в окреме провадження).

В подальшому 28.02.2020 (точний час в ході досудового розслідування не встановлено) зазначений подорожній лист № 8382 від 10.02.2020 разом з матеріальним звітом форми М-19 за лютий 2020 року, ОСОБА_10 подав в бухгалтерію ВП «Харківська Дистанція Електропостачання» РФ «Південна залізниця» АТ «Українська залізниця», що врешті призвело до приховання по бухгалтерському обліку незаконного заволодіння майном з боку ОСОБА_18 (матеріали відносно якого виділені в окреме провадження), та ОСОБА_10 при вище перелічених обставинах.

Своїми умисними незаконними діями, що виразилися у складанні службовою особою завідомо неправдивого офіційного документу з метою заволодіння чужим майном, шляхом зловживання службовим становищем ОСОБА_10 в групі з ОСОБА_18 (матеріали відносно якого виділені в окреме провадження), завдав потерпілому - Регіональній філії «Південна залізниця» Акціонерного Товариства «Українська залізниця» матеріальну шкоду на суму 167 грн.41 коп.

Таким чином, згідно обвинувального акту ОСОБА_10 обвинувачується вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України - тобто в складанні службовою особою завідомо неправдивих офіційних документів.

Крім того, ОСОБА_10 , в силу займаної посади, яка пов`язана з виконанням організаційно-розпорядчих функцій, у період з 24.02.2020 по 31.05.2020, як начальник дистанційних майстерень ВП «Харківська Дистанція Електропостачання» РФ «Південна залізниця» АТ «Українська залізниця», діючі умисно з корисливих мотивів, всупереч інтересам потерпілого - РФ «П3»АТ «У3», зловживаючи своїм службовим становищем, 24.02.2020 продовжив шлях вчинення кримінальних правопорушень, а саме задля усунення перешкод у вчиненні злочину, будучи особою, яка заздалегідь розраховувала приховати сліди кримінального правопорушення та іншим шляхом сприяти приховуванню злочину, який мав намір вчинити в подальшому, передбаченого ч.3 ст.191 КК України, при вищезазначених обставинах, вчинив службове підроблення в злочинній змові з ОСОБА_18 (матеріали відносно якого виділені в окреме провадження), який в свою чергу, також в силу займаної посади пов`язаний з виконанням організаційно-розпорядчих функцій, і відповідно до ч.3 ст.18 КК України, є службовою особою.

Так, реалізуючи злочинний намір, 24.02.2020 року у період часу з 08-00 год до 18-00 год. (більш точний час в ході досудового розслідування не встановлено) ОСОБА_10 , діючи в групі за попередньою домовленістю з ОСОБА_18 (матеріали відносно якого виділені в окреме провадження), знаходячись на своєму робочому місці в приміщенні ВП «Харківська Дистанція Електропостачання» РФ «Південна залізниця» АТ «Українська залізниця», розташований за адресою: м.Харків вул.Є.Когляра, 7, діючи умисно, з корисливої заінтересованості, переслідуючи намір в подальшому заволодіння чужим майном, шляхом зловживання службовим становищем та службовим підробленням, використовуючи службове становище всупереч інтересам служби, будучи достеменно обізнаним про той факт, що за подорожнім листом № 8449 від 24.02.2020 на автомобіль УАЗ 3909 АA-96 22-В, водієм ОСОБА_15 , від імені якого цей подорожній лист виписано, поїздка в цей день не здійснювалася взагалі, а бензин марки А-95 в кількості 19,4 л., вартістю 476,08 грн. на автомобіль УАЗ 3909 AA-96 22-ТВ взагалі не заправлялось, а було в подальшому ОСОБА_10 та ОСОБА_18 (матеріали відносно якого виділені в окреме провадження), звернуто на свою користь, жадаючи створити уявлення фактичної заправки автомобіля паливом і подальшого використання даного палива в роботі автомобіля, задля подальшогобезпідставного списання даного майна, яке фактично належить РФ «Південна залізниця» АТ «Українська залізниця» по бухгалтерському обліку Товариства склали завідомо недостовірний офіційний документ.

- подорожній лист № 8449 від 24.02.2020 на автомобіль УАЗ 3909 АА-96 22-TВ виписаний від імені водія ОСОБА_15 , який насправді згідно висновку судово-почеркознавчої експертизи № CE-19/121-21/21250-ПЧ від 30.09.2021 вказаний подорожній лист не підписував, при цьому згідно висновку судово-почеркознавчої експертизи № CE-19/121-21/22628-ПЧ від 02.12.2021 рукописний запис; у рядку «Подорожній лист № «у рядку « «_ »_ 20_ р.», у рядку «Водій» виконані ОСОБА_10 , а рукописний запис: у рядку «Автомобіль», та у заповнених графах таблиці « РЕЗУЛЬТАТИ РОБОТИ АВТОМОБІЛІВ І ПРИЧЕПІВ» та у заповнених графах таблиці: «РУХ ПАЛЬНОГО, ЛІТРІВ» виконані ОСОБА_18 (матеріали відносно якого виділені в окреме провадження), а підписи від імені ОСОБА_18 (матеріали відносно якого виділені в окреме провадження), згідно висновку судово-почеркознавчої експертизи № CE-19/121-21 22626-ПЧ від 30.11.2021 у графі «код марки 8», графах «Механік», у рядку «Прийняв механік», у рядку прийняв «диспетчер», зазначеного підробленого подорожнього листа виконані ОСОБА_18 (матеріали відносно якого виділені в окреме провадження), а підписи від імені самого ОСОБА_10 згідно висновку судово-почеркознавчої експертизи № CE-19/121-21/22624-ПЧ від 25.11.2021 у першій графі «Механік», у рядку «Підпис диспетчера», у рядку «Виїзд дозволено, підпис механіка», у правому нижньому куті на лицьовому боці зазначеного підробленого подорожнього листа виконані ОСОБА_20 .

В подальшому 28.02.2020(точний час в ході досудового розслідування не встановлено) зазначений подорожній лист № 8449 від 24.02.2020 разом з матеріальним звітом форми М-19 за лютий 2020 року, ОСОБА_10 подав в бухгалтерію ВП «Харківська Дистанція Електропостачання» РФ «Південна залізниця» АТ «Українська залізниця», що врешті призвело до приховання по бухгалтерському обліку незаконного заволодіння майном з боку ОСОБА_18 (матеріали відносно якого виділені в окреме провадження), та ОСОБА_10 при вище перелічених обставинах.

Своїми умисними незаконними діями, що виразилися у складанні службовою особою завідомо неправдивого офіційного документу з метою заволодіння чужим майном, шляхом зловживання службовим становищем ОСОБА_10 в групі з ОСОБА_18 (матеріали відносно якого виділені в окреме провадження), завдав потерпілому - Регіональній філії «Південна залізниця» Акціонерного Товариства «Українська залізниця» матеріальну шкоду на суму 476,08 грн.

Таким чином, згідно обвинувального акту, ОСОБА_10 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України - тобто в складанні службовою особою завідомо неправдивих офіційних документів.

Крім того ОСОБА_10 , в силу займаної посади, яка пов?язана з виконанням організаційно-розпорядчих функцій, у період з 20.03.2020 по 31.05.2020, як начальник дистанційних майстерень ВП «Харківська Дистанція Електропостачання» РФ «Південна залізниця» АТ «Українська залізниця», діючі умисно, з корисливих мотивів, всупереч інтересам потерпілого - РФ «ПЗ» АТ «УЗ», зловживаючи своїм службовим становищем, 20.03.2020 продовжив шлях вчинення кримінальних правопорушень, а саме задля усунення перешкод у вчиненні злочину, будучи особою, яка заздалегідь розраховувала приховати сліди кримінального правопорушення та іншим шляхом сприяти приховуванню злочину, який мав намір вчинити в подальшому, передбаченого ч.3 ст.191 КК України, при вищезазначених обставинах, вчинив службове підроблення в злочинній змові з ОСОБА_18 (матеріали відносно якого виділені в окреме провадження), який в свою чергу, також в силу займаної посади пов?язаний з виконанням організаційно-розпорядчих функцій, і відповідно до ч. 3 ст. 18 КК України, являвся службовою особою.

Так, реалізуючи злочинний намір, 20.03.2020 року у період часу з 08-00 год. до 18 -00 год.00 хв. (більш точний час в ході досудового розслідування не встановлено) ОСОБА_10 , діючи в групі за попередньою домовленістю з ОСОБА_18 (матеріали відносно якого виділені в окреме провадження), знаходячись на своєму робочому місці в приміщенні ВП

«Харківська Дистанція Електропостачання» РФ «Південна залізниця» АТ «Українська залізниця», розташований за адресою: м.Харків вул. Є.Котляра, 7, діючи умисно, з корисливої заінтересованості, переслідуючи намір в подальшому заволодіння чужим майном, шляхом зловживання службовим становищем та службовим підробленням, використовуючи службове становище всупереч інтересам служби, будучи достеменно обізнаним про той факт, що за подорожнім листом № 8576 від 20.03.2020 на автомобіль КРАЗ 6510 АА 95-42 ТВ, водієм ОСОБА_15 , від імені якого цей подорожній лист виписано, поїздка в цей день не здійснювалася взагалі, а дизельне паливо в кількості 38,6., вартістю 918 грн.73 коп. на автомобіль КРА3 6510 АА 95-42 ТВ взагалі не заправлялось, а було в подальшому ОСОБА_10 та ОСОБА_18 (матеріали відносно якого виділені в окреме провадження), звернуто на свою користь, жадаючи створити уявлення фактичної заправки автомобіля паливом і подальшого використання даного палива в роботі автомобіля, задля подальшогобезпідставного списання даного майна, яке фактично належить РФ «Південна залізниця» АТ «Українська залізниця» по бухгалтерському обліку Товариства склали завідомо недостовірний офіційний документ

- подорожній лист № 8576 від 20.03.2020 на автомобіль КРАЗ 6510 АА 95-42 ТВ виписаний від імені водія ОСОБА_15 , який насправді згідно висновку судово-почеркознавчої експертизи № CE-19/121-21/21250-ПЧ від 30.09.2021 вказаний подорожній лист не підписував, при цьому згідно висновку судово-почеркознавчої експертизи № СЕ-19 121-21 22628-ПЧ від 02.12.2021 рукописний запис у рядку «Подорожній лист № « , у рядку « «_ »_ 20_ р.», у рядку «Автомобіль», у рядку «Водій» та у заповнених графах таблиці «РЕЗУЛЬТАТИ РОБОТИ АВТОМОБІЛІВ І ПРИЧЕПІВ», у заповнених графах таблиці:» РУХ ПАЛЬНОГО, ЛІТРІВ» виконані ОСОБА_10 , а підписи від імені ОСОБА_18 (матеріали відносно якого виділені в окреме провадження), згідно висновку судово-почеркознавчої експертизи № СЕ-19 121-2122626-114 від 30.11.2021 у другій графі «Механік» та у рядку «Прийняв механік», зазначеного підробленого подорожнього листа виконані ОСОБА_18 (матеріали відносно якого виділені в окреме провадження).

В подальшому 31.03.2020 (точний час в ході досудового розслідування не встановлено) зазначений подорожній лист № 8576 від 20.03.2020 разом з матеріальним звітом форми М-19 за березень 2020 року, ОСОБА_10 подав в бухгалтерію ВП «Харківська Дистанція Електропостачання» РФ «Південна залізниця» АТ «Українська залізниця», що врешті призвело до приховання по бухгалтерському обліку незаконного заволодіння майном з боку ОСОБА_18 (матеріали відносно якого виділені в окреме провадження), та ОСОБА_10 при вище перелічених обставинах.

Своїми умисними незаконними діями, що виразилися у складанні службовою особою завідомо неправдивого офіційного документу з метою заволодіння чужим майном, шляхом зловживання службовим становищем ОСОБА_10 в групі з ОСОБА_18 (матеріали відносно якого виділені в окреме провадження), завдав потерпілому - Регіональній філії «Південна залізниця» Акціонерного Товариства «Українська залізниця» матеріальну шкоду на суму 918, 73 грн.

Згідно обвинувального акту ОСОБА_10 обвинувачується вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України - тобто в складанні службовою особою завідомо неправдивих офіційних документів.

Крім того ОСОБА_10 , в силу займаної посади, яка пов`язана з виконанням організаційно-розпорядчих функцій, у період з 06.05.2020 по 31.05.2020, як начальник дистанційних майстерень ВП «Харківська Дистанція Електропостачання» РФ «Південна залізниця» АТ «Українська залізниця», діючі умисно, з корисливих мотивів, всупереч інтересам потерпілого - РФ «ПЗ» АТ «УЗ», зловживаючи своїм службовим становищем, 06.05.2020 продовжив шлях вчинення кримінальних правопорушень, а саме задля усунення перешкод у вчиненні злочину, будучи особою, яка заздалегідь розраховувала приховати сліди кримінального правопорушення та іншим шляхом сприяти приховуванню злочину, який мав намір вчинити в подальшому, передбаченого ч.3 ст.191 КК України, при вищезазначених обставинах, вчинив службове підроблення в злочинній змові з ОСОБА_18 (матеріали відносно якого виділені в окреме провадження), який в свою чергу, також в силу займаної посади пов`язаний з виконанням організаційно-розпорядчих функцій, і відповідно до ч. 3 ст. 18 КК України, є службовою особою.

Так, реалізуючи злочинний намір, 06.05.2020 року у період часу з 08-00 год. до 18-00 год. (більш точний час в ході досудового розслідування не встановлено) ОСОБА_10 , діючи в групі за попередньою домовленістю з ОСОБА_18 (матеріали відносно якого виділені в окреме провадження), знаходячись на своєму робочому місці в приміщенні ВП «Харківська Дистанція Електропостачання» РФ «Південна залізниця» АТ «Українська залізниця», розташований за адресою: м.Харків вул.Є.Котляра, 7, діючи умисно, з корисливої заінтересованості, переслідуючи намір в подальшому заволодіння чужим майном, шляхом зловживання службовим становищем та службовим підробленням, використовуючи службове становище всупереч інтересам служби, будучи достеменно обізнаним про той факт, що за подорожнім листом № 8819 від 06.05.2020на автомобіль КрАЗ 6510 АА 95-42 ТВ, водієм ОСОБА_16 , від імені якого цей подорожній лист виписано, поїздка в цей день не здійснювалася взагалі, а дизпаливо в кількості 88,3л., вартістю 1740 грн. 39 коп. на автомобіль КрА3 6510 АА 95-42 ТВ взагалі не заправлялось, а було в подальшому ОСОБА_10 та ОСОБА_18 (матеріали відносно якого виділені в окреме провадження), звернуто на свою користь, жадаючи створити уявлення фактичної заправки автомобіля паливом і подальшого використання даного палива в роботі автомобіля, задля подальшого безпідставного списання даного майна, яке фактично належить РФ «Південна залізниця» АТ «Українська залізниця» по бухгалтерському обліку Товариства склали завідомо недостовірний офіційний документ

- подорожній лист № 8819 від 06.05.2020 на автомобільКрА3 6510 АА95-42 ТВ, виписаний від імені водія ОСОБА_16 , який насправді згідно висновку судово-почеркознавчої експертизи № CE-19/121-21/21251-ПЧ від 24.09.2021 вказаний подорожній лист не підписував, при цьому згідно висновку судово-почеркознавчої експертизи № CE-19/121-21/22625-ПЧ від 03.12.2021 рукописний запис у рядку «Подорожній лист № «у рядку « «_ »_ 20_ р.», виконані ОСОБА_10 , а підписи від імені ОСОБА_18 (матеріали відносно якого виділені в окреме провадження), згідно висновку судово-почеркознавчої експертизи № CB-19/121-21/22626-ГТЧ від 30.11.2021 у графі «Код марки 8», у другій графі «Механік», у рядку «прийняв диспетчер», у рядку «Прийняв механік» зазначеного підробленого подорожнього листа виконані ОСОБА_18 (матеріали відносно якого виділені в окреме провадження).

В подальшому 31.05.2020 (точний час в ході досудового розслідування не встановлено) зазначений подорожній лист № 8819 від 06.05.2020 разом з матеріальним звітом форми М-19 за травень 2020 року, ОСОБА_10 подав в бухгалтерію ВП «Харківська Дистанція Електропостачання» РФ «Південна залізниця» АТ «Українська залізниця», що врешті призвело до приховання по бухгалтерському обліку незаконного заволодіння майном з боку ОСОБА_18 (матеріали відносно якого виділені в окреме провадження), та ОСОБА_10 при вище перелічених обставинах.

Своїми умисними незаконними діями, що виразилися у складанні службовою особою завідомо неправдивого офіційного документу з метою заволодіння чужим майном, шляхом зловживання службовим становищем ОСОБА_10 в групі з ОСОБА_18 (матеріали відносно якого виділені в окреме провадження), завдав потерпілому -Регіональній філії «Південна залізниця» Акціонерного Товариства «Українська залізниця» матеріальну шкоду на суму 1740,39 грн.

Згідно обвинувального акту ОСОБА_10 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України - тобто в складанні службовою особою завідомо неправдивих офіційних документів.

Крім того ОСОБА_10 , в силу займаної посади, яка пов`язана з виконанням організаційно-розпорядчих функцій, у період з 03.02.2020 по 28.02.2020, як начальник дистанційних майстерень ВП «Харківська Дистанція Електропостачання» РФ «Південна залізниця» АТ «Українська залізниця» діючі умисно з корисливих мотивів, всупереч інтересам потерпілого - РФ «П`АТ «УЗ», зловживаючи своїм службовим становищем, 28.02.2020 продовжив шлях вчинення кримінальних правопорушень, а саме задля усунення перешкод у вчиненні злочину, будучи особою, яка заздалегідь розраховувала приховати сліди кримінального правопорушення та іншим шляхом сприяти приховуванню злочину, який мав намір вчинити в подальшому, передбаченого ч. 3 ст. 191 КК України, при вищезазначених обставинах, вчинив службове підроблення за наступних обставин.

Так, реалізуючи злочинний намір, 28.02.2020 року у період часу з 08-00 год. до 18-00 год. (більш точний час в ході досудового розслідування не встановлено) ОСОБА_10 , знаходячись на своєму робочому місці в приміщенні ВП «Харківська Дистанція Електропостачання» РФ «Південна залізниця» АТ «Українська залізниця», розташований за адресою: м.Харків вул.Є.Котляра, 7, діючи умисно, з корисливої заінтересованості, переслідуючи намір заволодіння чужим майном, шляхом зловживання службовим становищем та службовим підробленням, використовуючи службове становище всупереч інтересам служби, будучи достеменно обізнаним про той факт, що 35,9 л. дизельного пального та 19,4 л. бензину марки А-95, отримані останнім в підзвіт за накладними вимогами від 28.02.2020 № 2224, 2225, 2220 протягом лютого 2020 року в роботі автотранспорту ВП «Харківська Дистанція Електропостачання» РФ «Південна залізниця» АТ «Українська залізниця» не використані, а звернуті на свою користь ОСОБА_10 та ОСОБА_18 (матеріали відносно якого виділені в окреме провадження), переслідуючи намір подальшого списання даного пального, яке фактично належить РФ «Південна залізниця» АТ «Українська залізниця» по бухгалтерському обліку Товариства, жадаючи створити уявлення фактичного використання палива, яким насправді заволоділи службові особи підрозділу, склав завідомо недостовірний офіційний документ - МАТЕРІАЛЬНИЙ ЗВІТ форми М-19 за лютий 2020 р по ЕЧ-2 (ідентифікаційний код НОМЕР_10 ), в який вніс недостовірні данні про списання з підзвіту 35,9 л. дизельного пального, вартістю 856,39 грн. та 19,4 л. бензину марки А-95, вартістю 476,08 грн., а всього палива на суму 1332,47 грн.

В подальшому, 28.02.2020 (точний час в ході досудового розслідування не встановлено) ОСОБА_10 , як начальник дистанційних майстерень, матеріальний звіт форми М-19 за лютий 2020 року особисто підписав в графі «документи здав», після чого разом з подорожніми листами № 8350 від 03.02.2020, № 8360 від 05.02.2020, № 8382 від 10.02.2020, № 8449 від 24.02.2020 та звітом механіка про видаток палива за лютий 2020 року, що містив недостовірні відомості про видаток палива за лютий 2020 року на автомобіль ГАЗ 322173- 388 НОМЕР_5 в обсязі 100,3 л, тоді як на справді такий видаток склав 83,3 л. дизельного пального, про видаток палива на автомобіль ГАЗ 3309 АА 95-44 ТВ в обсязі 309,6 л, тоді як на справді такий видаток склав 290,7 л. дизельного пального та про видаток палива на автомобіль УАЗ 3309 АА 96-22 ТВ в обсязі 85,1 л, тоді як на справді такий видаток склав 65,7 л. бензину марки A-95, передав в бухгалтерію ВП «Харківська Дистанція Електропостачання» РФ «Південна залізниця» АТ «Українська залізниця», що врешті призвело до приховання по бухгалтерському обліку незаконного заволодіння майном з боку ОСОБА_18 (матеріали відносно якого виділені в окреме провадження), та ОСОБА_10 при вище перелічених обставинах.

Своїми умисними незаконними діями, що виразилися у складанні службовою особою завідомо неправдивого офіційного документу з метою заволодіння чужим майном, шляхом зловживання службовим становищем ОСОБА_10 завдав потерпілому - Регіональній філії «Південна залізниця» Акціонерного Товариства «Українська залізниця» матеріальну шкоду на суму 1332,47 грн.

Згідно обвинувального акту ОСОБА_10 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч.1 ст.366 КК України - тобто в складанні службовою особою завідомо неправдивих офіційних документів.

Крім того ОСОБА_10 , в силу займаної посади, яка пов?язана з виконанням організаційно-розпорядчих функцій, у період з 04.03.2020 по 31.03.2020, як начальник дистанційних майстерень ВП «Харківська Дистанція Електропостачання» РФ «Південна залізниця» АТ «Українська залізниця», діючі умисно з корисливих мотивів, всупереч інтересам потерпілого - РФ «ПЗ» АТ «УЗ, зловживаючи своїм службовим становищем, 31.03.2020 продовжив шлях вчинення кримінальних правопорушень, а саме задля усунення перешкод у вчиненні злочину, будучи особою, яка заздалегідь розраховувала приховати сліди кримінального правопорушення та іншим шляхом сприяти приховуванню злочину, який мав намір вчинити в подальшому, передбаченого ч. 3 ст. 191 КК України, при вищезазначених обставинах, вчинив службове підроблення за наступних обставин.

Так, реалізуючи злочинний намір, 31.03.2020 року у період часу з 08-00 год. до 18-00 год., більш точний час в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_10 , знаходячись на своєму робочому місці в приміщенні ВП «Харківська Дистанція Електропостачання» РФ «Південна залізниця» АТ «Українська залізниця», розташований за адресою: м.Харків вул.Є.Котляра, 7, діючи умисно, з корисливої заінтересованості, переслідуючи намір заволодіння чужим майном, шляхом зловживання службовим становищем та службовим підробленням, використовуючи службове становище всупереч інтересам служби, будучи достеменно обізнаним про той факт, що 78,5 л. дизельного пального та 55 л. бензину марки A-95, отримані останнім в підзвіт за накладними вимогами від 31.03.2020 №2237, 2235,2228 протягом березня 2020 року в роботі автотранспорту ВП «Харківська Дистанція Електропостачання» РФ «Південна залізниця» АТ «Українська залізниця» не використані, а звернуті на свою користь ОСОБА_10 та ОСОБА_18 (матеріали відносно якого виділені в окреме провадження), переслідуючи намір подальшого списання даного пального, яке фактично належить РФ «Південна залізниця» АТ «Українська залізниця» по бухгалтерському обліку Товариства, жадаючи створити уявлення фактичного використання палива, яким насправді заволоділи службові особи підрозділу, склав завідомо недостовірний офіційний документ - МАТЕРІАЛЬНИЙ ЗВІТ форми М-19 за березень 2020 р по В4-2 (ідентифікаційний код 40081216), в який вніс недостовірні данні про списання з підзвіту 78,5 л. дизельного пального вартістю 1872,98 грн. та 55 л. бензину марки А-95, вартістю 1349,69 грн., а всього палива на суму 3222,67 грн.

В подальшому 31.03.2020 (точний час в ході досудового розслідування не встановлено) ОСОБА_10 , як начальник дистанційних майстерень, матеріальний звіт форми М-19 за березень 2020 року особисто підписав в графі «документи здав», після чого разом з подорожніми листами № 8499 від 04.03.2020, № 8505 від 05.03.2020, № 8576 від 20.03.2020, № 8492 від 03.03.2020, № 8510 від 06.03.2020, № 8523 від 10.03.2020, № 8530 від 11.03.2020, № 8586 від 23.03.2020 та звітом механіка про видаток палива за березень 2020 року, що містив недостовірні відомості про видаток палива за березень 2020 року на автомобіль ГАЗ 3309 АА 95-44 ТВ в обсязі 250,2 л, тоді як на справді такий видаток склав 210,3 л. дизельного пального, про видаток палива на автомобіль КРАЗ 6510 АА 95-42 ТВв обсязі 353 ,2 л, тоді як на справді такий видаток склав 314,6 л. дизельного пального та про видаток палива на автомобіль УА3 3309 АА 96-22 ТВ в обсязі 135,7 л, тоді як на справді такий видаток склав 80,7 л. бензину марки А-95, передав в бухгалтерію ВП «Харківська Дистанція Електропостачання» РФ «Південна залізниця» АТ «Українська залізниця», що врешті призвело до приховання по бухгалтерському обліку незаконного заволодіння майном з боку ОСОБА_18 (матеріали відносно якого виділені в окреме провадження), та ОСОБА_10 при вище перелічених обставинах.

Своїми умисними незаконними діями, що виразилися у складанні службовою особою завідомо неправдивого офіційного документу з метою заволодіння чужим майном, шляхом зловживання службовим становищем ОСОБА_10 завдав потерпілому - Регіональній філії «Південна залізниця» Акціонерного Товариства «Українська залізниця» матеріальну шкоду на суму 3 222,67 грн.

Згідно обвинувального акту ОСОБА_10 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України - тобто в складанні службовою особою завідомо неправдивих офіційних документів.

Крім того ОСОБА_10 , в силу займаної посади, яка пов?язана з виконанням організаційно-розпорядчих функцій, у період з 06.05.2020 по 31.05.2020, як начальник дистанційних майстерень ВП «Харківська Дистанція Електропостачання» РФ «Південна залізниця» АТ «Українська залізниця», діючі умисно з корисливих мотивів, всупереч інтересам потерпілого - РФ «ПЗ`АТ «У3» (код ЄДРПОУ 2), зловживаючи своїм службовим становищем, 31.05.2020 продовжив шлях вчинення кримінальних правопорушень, а саме задля усунення перешкод у вчиненні злочину, будучи особою, яка заздалегідь розраховувала приховати сліди кримінального правопорушення та іншим шляхом сприяти приховуванню злочину, який мав намір вчинити в подальшому, передбаченого ч. 3 ст. 191 КК України, при вищезазначених обставинах, вчинив службове підроблення за наступних обставин.

Так, реалізуючи злочинний намір, 31.05.2020 року у період часу з 08-00 год. до 18-00 год. (більш точний час в ході досудового розслідування не встановлено), ОСОБА_10 , знаходячись на своєму робочому місці в приміщенні ВП «Харківська Дистанція Електропостачання» РФ «Південна залізниця» АТ «Українська залізниця», розташований за адресою: м.Харків вул.Є.Когляра, 7, діючи умисно, з корисливої заінтересованості, переслідуючи намір заволодіння чужим майном, шляхом зловживання службовим становищем та службовим підробленням, використовуючи службове становище всупереч інтересам служби, будучи достеменно обізнаним про той факт, що 88,3 л. дизельного пального та 14,3 л. бензину марки А-95, отримані останнім в підзвіт за накладними вимогами від 29.05.2020 № 2270, 2264 протягом травня 2020 року в роботі автотранспорту ВП «Харківська Дистанція Електропостачання» РФ «Південна залізниця» АТ «Українська залізниця» не використані, а звернуті на свою користь ОСОБА_10 та ОСОБА_18 (матеріали відносно якого виділені в окреме провадження), переслідуючи намір подальшого списання даного пального, яке фактично належить РФ «Південна залізниця» АТ «Українська залізниця» по бухгалтерському обліку Товариства, жадаючи створити уявлення фактичного використання палива, яким насправді заволоділи службові особи підрозділу, склав завідомо недостовірний офіційний документ - МАТЕРІАЛЬНИЙ ЗВІТ форми М-19 за травень 2020 р по ЕЧ-2 (ідентифікаційний код 40081216), в який вніс недостовірні данні про списання з підзвіту 88,3 л. дизельного пального, вартістю 1740,39 грн. та 14,3 л. бензину марки А-95, вартістю 323,32 грн., а всього палива на суму 2063,71 грн.

В подальшому, 31.05.2020 (точний час в ході досудового розслідування не встановлено) ОСОБА_10 , як начальник дистанційних майстерень, матеріальний звіт форми М-19 за травень 2020 року особисто підписав в графі «документи здав», після чого разом з подорожніми листами № 8819 від 06.05.2020, № 8862 від 15.05.2020 та звітом механіка про видаток палива за травень 2020 року, що містив недостовірні відомості про видаток палива за травень 2020 року на автомобіль КРАЗ 6510 АА 95-42 ТВ в обсязі 610,4 л, тоді як на справді такий видаток склав 522,1 л. дизельного пального та про видаток палива на автомобіль УАЗ 3309 АА 96-22 ТВ в обсязі 85,4 л, тоді як на справді такий видаток склав 71,4 л. бензину марки A-95, передав в бухгалтерію ВП «Харківська Дистанція Електропостачання» РФ «Південна залізниця» АТ «Українська залізниця», що врешті призвело до приховання по бухгалтерському обліку незаконного заволодіння майном з боку ОСОБА_18 (матеріали відносно якого виділені в окреме провадження), та ОСОБА_10 при вище перелічених обставинах.

Своїми умисними незаконними діями, що виразилися у складанні службовою особою завідомо неправдивого офіційного документу з метою заволодіння чужим майном, шляхом зловживання службовим становищем ОСОБА_10 завдав потерпілому - Регіональній філії «Південна залізниця» Акціонерного Товариства «Українська залізниця» матеріальну шкоду на суму 2063,71 грн.

Згідно обвинувального акту ОСОБА_10 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України - тобто в складанні службовою особою завідомо неправдивих офіційних документів.

ІІ. Правова кваліфікація кримінального правопорушення.

Відповідно до положень статті 337 КПК України судовий розгляд проведено в межах висунутого обвинувачення за ч.3 ст.191, ч.1 ст.366 КК України відповідно до обвинувального акту, а саме: заволодіння чужим майном, вчинене шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем за попередньою змовою групою осіб та складання службою особою завідомо неправдивих офіційних документів.

Суд, в ході судового розгляду, відповідно до частин 1, 2, 6 статті 22 КПК України, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створював необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Сторони кримінального провадження мали рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Кримінальне провадження здійснювалося на засадах змагальності, що передбачає самостійне відстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Дослідивши надані стороною обвинувачення докази, керуючись ст. 129 Конституції України, ст.ст. 17, 22, 23 КПК України щодо презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини, змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, суд приходить до висновку про виправдування обвинуваченого ОСОБА_10 за висунутим йому обвинуваченням з наступних підстав.

ІІІ. Позиція сторони обвинувачення.

Позиція сторони обвинувачення відображена в обвинувальному акті та полягала у твердженні про вчинення ОСОБА_10 кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 366, ч.1 ст. 191 КК України, тобто у заволодінні чужим майном шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, вчинене за попередньою змовою групою осіб та складання службовою особою завідомо неправдивих офіційних документів.

Під час судового розгляду прокурор вважав, що стороною обвинувачення надано суду достатні та допустимі докази щодо доведення обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні відповідно до статті 91 КПК, та формування у суду внутрішнього переконання, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин, та оцінці кожного доказу з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, згідно із статтею 94 КПК.

Прокурор зазначає, що винуватість ОСОБА_10 в пред`явленому обвинуваченні є повністю доведеною та підтверджується дослідженими у судовому засіданні доказами, які суд сприймав безпосередньо, показаннями представника потерпілого та свідків.

В судових дебатах прокурор просив: «Беручи до уваги тяжкість кримінального правопорушення, відсутність пом`якшуючих та обтяжуючих обставин, інші встановлені відомості про обвинуваченого ОСОБА_10 , а саме той факт, що він на утриманні неповнолітніх дітей не має, раніше не судимий, за місцем праці характеризується позитивно, відповідно до примітки до статті 45 КК України вчинив корупційний злочин, призначити йому таке покарання:

- за ч.1 ст. 366 КК України покарання у вигляді штрафу у розмірі 2 000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк 1 рік. На підставі ст.ст. 49, 74 ч.5 КК України звільнити ОСОБА_10 від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності;

- за ч. 3 ст. 191 КК України - покарання у вигляді 3 років позбавлення волі з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк 3 роки. Вирішити питання речових доказів відповідно до вимог ст. 100 КПК України. Судові витрати на проведення судових почеркознавчих та економічної експертиз в загальній сумі 41 532, 04 грн. гривень стягнути з ОСОБА_10 . Задовольнити цивільний позов в повному обсязі.

ІV. Позиція сторони захисту щодо пред`явленого обвинувачення

Обвинувачений ОСОБА_10 в судовому засіданні вину у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.366, ч.3 ст.191 КК України не визнав, заперечив обставини, викладені у обвинувальному акті та просив суд його виправдати. Пояснив, що виконуючи свої обов?язки начальника дистанційних майстерень виробничого підрозділу "Харківська дистанція електропостачання" РФ "Південна залізниця" АТ "Українська залізниця», діяв виключно в межах своїх повноважень згідно службової інструкції начальника майстерень та наказів на підприємстві, проробив на одному місці більше 25 років, за весь час не було жодних зауважень, доган, одні нагороди, завжди діяв в межах закону та трудової дисципліни. Також ОСОБА_10 заперечує факт змови з іншим обвинуваченим ОСОБА_14 (матеріали якого виділені в окреме провадження), з метою заволодіння чужим майном вчиненому групою осіб, шляхом зловживання службовим становищем та службового підроблення.

Так, ОСОБА_10 зазначив, що він, виконуючи свої функціональні обов?язки, мав повноваження для заповнення подорожніх листів за умови відсутності особи, яка мала його заповнити, підписати тощо. Вказане підтверджується копію наказу № 292 від 10.09.2020 року, в якому в п.4 зазначено, що ОСОБА_10 як відповідальна особа має право оформлювати, підписувати, заповнювати подорожні листи за відсутності осіб, на час відпустки, відрядження, хвороби та інших випадків відсутності осіб.

Пояснив, що під час проведення перевірки знаходився в тарифній відпустці за межами Харкова (з 25.05.2020 по 30.06.2020), перевірка була проведена з порушенням закону, без представників дистанційних майстерень виробничого підрозділу "Харківська дистанція електропостачання" РФ "Південна залізниця" АТ "Українська залізниця», не надали нікому документів щодо необхідності перевірки, зняли пломби з баків автомобілів самостійно за відсутності водіїв та будь-кого з дільниці.

До видачі пального, заправки пальним транспортних засобів, пломбування паливних баків на транспортних засобах, він не має ніякого відношення, так як це не входить до його функціональних обов?язків.

Водій, який здійснював виїзд, отримує від механіка подорожній (маршрутний) лист, а за відсутності останнього - від нього. Водій розписується в прошитому та пронумерованому журналі про отримання вказаного листа, зазначає номер маршруту, ПІБ номер авто, час отримання, час повернення автомобіля, показання спідометра на час виїзду та на час повернення, залишок пального, який залишився з попередньої поїздки. Кількість палива, яке видається для виїзду, підпис особи, яка прийняла автомобіль. Залишок пального визначається після закриття маршрутного листа. Механік вираховує кілометраж, робить заміри баку та пломбує його, дані заносяться в журнал. Кількість необхідного палива для водіїв вираховує також механік згідно маршрутного листа відповідно до певної таблиці розрахунків, яка складалася комісією та погоджена начальником Харківської дистанції електропостачання.

На підставі подорожнього листа водій у комірці отримує талони для заправки автомобіля на зазначеній у талонах АЗС, після чого водій рухається за визначеним маршрутом. Комірник обов`язково зазначає в журналі видачу паливних матеріалів (окремо бензин, окремо дизельне паливо), переписує номер талону, який видає водію, кількість літрів, водій обов`язково ставить підпис. При поверненні автомобіля механік звіряє кілометраж, фактично використане паливо та фіксує остаток палива.

Комірник складає дві відомості: добову та загальну на місяць.

За паливо ОСОБА_10 не є відповідальною особою, паливом не заволодівав. Він мав доступ до баків тільки на період відсутності механіка згідно інструкції. Пальне на підприємстві видає тільки механік. В кінці місяця, коли вони підбивають залишки, механік перевіряє маршрутні листи, робить звіт, і тільки тоді ОСОБА_10 виписує на складі загальну кількість палива, яку вони отримували.

Також пояснив суду, що він складає загальний звіт М-19, в який входять всі матеріальні цінності, які він отримував. За водіїв у подорожніх листах він підпис не ставив, міг тільки розписати маршрут, що дозволено йому відповідно до посадової інструкції та наказів на підприємстві. Були факти, коли подорожній лист виписаний на одного водія, а їхати міг інший, оскільки підприємство відноситься до критичної інфраструктури і треба реагувати швидко, щоб владнати всі проблеми, які виникають в роботі.

ОСОБА_10 один раз в кінці кожного місяця для складання видаткових накладних, вже на використане пальне, отримував дані, подорожні листи від механіка ВП, в обов?язки якого входить заповнення подорожніх листів із зазначенням маршруту, кілометражу та фактично використаного палива, яке в свою чергу розраховується за технічними даними автомобіля та затвердженими інструкціями.

Загальний матеріальний звіт М-19 подається до бухгалтерії підприємства для перевірки, його підписує ОСОБА_10 особисто. За водіїв нічого не підписував, як і за час перевірки на дільниці.

Звернув увагу суду на той факт, що матеріальний звіт М-19, як і подорожні листи не є бланками строгої відповідності, а є бланками на внутрішнє переміщення матеріалів. Подорожні листи як офіційні документи були скасовані наказом № 3565-7 від 05.07.2011.

Цивільний позов обвинувачений не визнає, так як згідно відповіді ВП «Харківська дистанція електропостачання» РФ «Південна залізниця» АТ «Укрзалізниця» на адвокатський запит від 29.03.2023, в період з 03.02.2020 по 31.05.2020 по виробничому підрозділу «Харківська дистанція електропостачання» збитків та нестач дизельного палива та бензина не було, в бухгалтерському обліку також таких збитків не має.

Всі свідки, допитані в судовому засіданні, надали пояснення на його захист, з матеріалів кримінальної справи, а також стороною обвинувачення не надано жодного доказу на підтвердження вчинення ним кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.366, ч.3 ст.191 КК України.

Правова позиція сторони захисту відображена, зокрема, у вступній промові, усних показаннях обвинуваченого та виступах під час дебатів.

Позиція сторони захисту полягала у твердженнях про невинуватість ОСОБА_10 з огляду на те, що докази сторони обвинувачення не підтверджують обставини, про які зазначено в обвинувальному акті.

В судових дебатах сторона захисту адвокат ОСОБА_11 просив визнати невинним ОСОБА_10 в пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 366, ч.1 ст. 191 КК України, та виправдати ОСОБА_10 у зв`язку із тим, що стороною обвинувачення не надано належних та допустимих доказів на підтвердження вчинення ним кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 366, ч.1 ст. 191 КК України.

Захисник звернув увагу суду на той факт, що ОСОБА_10 , виконуючи свої функціональні обов`язки начальника ДМ ВП, відповідно п.4 наказу № 292 від 10.09.2020 року, мав повноваження для підписування, заповнювання подорожніх листів за відсутності осіб, що їх складають, а саме: на час відпустки, відрядження, хвороби та інших випадків відсутності осіб, які мають право його заповнити підписати тощо.

Крім того, вказаний наказ № 292 від 10.09.2020 року не був досліджений на стадії досудового слідства, що в свою чергу призвело для неправильного висновку з боку органів досудового слідства відносно ОСОБА_10 щодо зловживання службовою особою своїм службовим становищем, складанні службовою особою завідомо неправдивих офіційних документів та посадовим підробленням. Тобто, підписання та внесення даних в подорожні листи має ситуативний характер, що свідчить більше про необхідність з боку ОСОБА_10 вчинити такі дії не інакше як за відсутності особи, в обов?язки якої входить заповнення, підписання подорожніх листів. Але ОСОБА_10 мав на те повноваження, що підтверджується відповідним наказом підприємства.

До того ж, захисник зауважив, що наразі діючими нормативними документами не встановлена конкретна форма подорожнього (шляхового) листа. Подорожній лист це документ для обліку виконаної роботи автомобілем, який містить дані про кількість спожитого пального, яка в свою чергу залежить від пройденої відстані. Однак, його обов`язковість скасували уже давно зробили це Законом від 05.07.2011 №3565-VI.

Так, в рішенні Верховного Адміністративного Суду від 21 вересня 2017 року у справі №820/924/16 зазначено, що посилання на подорожні листи будь-яких автотранспортних засобів, включаючи вантажні автомобілі, було вилучено з текстів законів України "Про автомобільний транспорт", "Про дорожній рух" та "Про поліцію". Таким чином, підприємства, які використовують автотранспортні засоби, мають право не видавати водіям подорожні листи. За необхідності, підприємства самостійно вирішують питання щодо використання таких листів у своїй господарській діяльності.

Форма подорожнього листа для вантажного автомобіля була затверджена спільним наказом Міністерства транспорту та Державної служби статистики від 29 грудня 1995 року №488/346. Однак, цей наказ втратив чинність згідно зі спільним наказом Міністерства інфраструктури та Міністерства торгівлі від 10 грудня 2013 року №1005/1454.

Порядок заповнення подорожнього листа для вантажного автомобіля визначався Інструкцією, затвердженою спільним наказом Державної служби статистики і Міністерства транспорту від 7 серпня 1996 року № 228/253. Ця Інструкція також скасована спільним наказом Держкомстату і Мінтрансу від 3 листопада 2006 року № 507/1059.

Таким чином, по суті, обвинувачення будується на факті, що ОСОБА_10 склав завідомо неправдивий офіційний документ, який таковим не є - «подорожній лист», так як він скасований як обов`язковий елемент.

Щодо поняття «заволодіння чужим майном» захисник вказує, що в ч. 3 ст. 191 КК України встановлена відповідальність тільки за умисне привласнення, розтрату або заволодіння чужим майном шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, при наявності в діянні особи тільки прямого умислу, корисливих мотивів та відповідної мети.

Недоведеність у діянні обвинуваченого хоча б однієї із ознак складу кримінального правопорушення, що визначена у диспозиції норми КК України, загалом виключає встановлення у діянні складу кримінального правопорушення, та є відповідною підставою для виправдання особи. Вважає, що в ході судового розгляду справи не доведено суб?єктивних ознак складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 191 КК України у діях обвинуваченого, а саме, таких як корисливий мотив та корислива мета. В результаті заволодіння, винний поліпшує своє майнове становище або майнове становище інших осіб шляхом безпосереднього споживання незаконно вилученого майна, позбавлення за рахунок витрачання такого майна певних матеріальних витрат, збільшення доходів тощо.

В даному випадку, стороною обвинувачення не встановлено таких обставин щодо обвинуваченого ОСОБА_10 ..

Крім того, зловживання службовим становищем, як обов?язкова ознака об?єктивної сторони (спосіб вчинення злочину), полягає в будь-якому умисному, з метою одержання неправомірної вигоди для себе чи іншої фізичної або юридичної особи, використанні службовою особою всупереч інтересам служби своїх прав і можливостей, зумовлених її службовим становищем. З суб?єктивної сторони вказане кримінальне правопорушення характеризується наявністю у діях особи прямого умислу, корисливого мотиву та мети.

Обов?язковими факультативними ознаками суб?єктивної сторони даного правопорушення заволодінні майна шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем є корисливий мотив - спонукання до незаконного збагачення за рахунок чужого майна та корислива мета - збагатитися самому або незаконно збагатити інших осіб, у долі яких зацікавлений винний (постанова Верховного Суду від 28 лютого 2019 року у справі №456/1181/15-к).

Сторона захисту вважає, що в діях ОСОБА_10 не виявлено ознак як об?єктивної так і суб?єктивної сторони заволодіння чужого майна, оскільки надані стороною обвинувачення докази не доводять того, що обвинувачений діяв протиправно. Як наслідок, стороною обвинувачення не доведена протиправність такого діяння, а також зловживання обвинуваченим своїм службовим становищем як спосіб вчинення правопорушення.

До того ж, жодним чином не підтверджено й ознаки спричинення діями обвинуваченого відповідних наслідків, а саме, спричинення шкоди, оскільки диспозиція ч. 3 ст. 191 КК України вказує про обов?язковість матеріального складу злочину, а розмір спричиненої шкоди впливає на правильність кваліфікації дій особи.

Захисник обвинуваченого також зазначив, що будь яких доказів ознак попередньої змови між ОСОБА_10 та ОСОБА_14 не надано, адже відсутні підтвердження того, що їх дії охоплювалися єдиним умислом, або хоча б були узгодженими між собою.

Таким чином, захисник вважає, що вина ОСОБА_10 не доведена поза розумним сумнівом, а версія щодо вчинення злочину не знайшла свого підтвердження в ході розгляду справи, викладені в обвинувальному акті обставини та правова кваліфікація дій обвинуваченого є необґрунтованими, оскільки обвинувачений діяв виключно у межах наданих йому повноважень та не порушував закон.

V. Позиція потерпілого

Представник потерпілого АТ «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Південна залізниця» АТ «Укрзалізниця» ОСОБА_8 в судовому засіданні підтримала позовні вимоги та просила суд стягнути з ОСОБА_10 на користь АТ «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Південна залізниця» АТ «Укрзалізниця» заподіяні збитки на суму 3 309,43 грн.

На питання головуючого щодо обґрунтування розміру збитків саме в такому розмірі та надання пояснення відповіді ВП «Харківська дистанція електропостачання» РФ «Південна залізниця» АТ «Укрзалізниця» на адвокатський запит від 29.03.2023 щодо відсутності збитків та нестач дизельного палива та бензина в період з 03.02.2020 по 31.05.2020 по виробничому підрозділу «Харківська дистанція електропостачання», пояснила, що такі суперечності не може обґрунтувати.

Підтвердила, що пальне було використане для службових потреб підприємства, але вважає, що в подорожні листи вносилися не завжди коректні відомості щодо маршруту та водія, який керував транспортним засобом, що обумовлено специфікою підприємства, так як воно відноситься до критичної інфраструктури. Істотної шкоди підприємству не спричинено.

Вважає, що в діях ОСОБА_10 відсутні будь-які ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.191 КК України, так як обвинувачений не вступав у змову з ОСОБА_14 щодо звернення на свою користь пального, оскільки не мав доступу ані до пального, ані до автомобілів. ОСОБА_10 складав тільки щомісячний звіт М 19 на підставі даних, які надавалися механіком. Вказаний звіт перевірявся в бухгалтерії, жодних зауважень до ОСОБА_10 не має. Діями ОСОБА_10 не спричинено підприємству ані недостач, ані будь-якої шкоди.

VІ. Докази на підтвердження встановлених судом обставин.

Суд, у відповідності до ст. 94 КПК України, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, виходячи з приписів ст.373 ч.3 КПК України, відповідно до яких, обвинувальний вирок не може ґрунтуватися на припущеннях і ухвалюється лише за умови доведення у ході судового розгляду винуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення, прийшов до висновку, що обставини обвинувачення ОСОБА_10 , викладені у обвинувальному акті, не знайшли свого об`єктивного підтвердження, а тому ОСОБА_10 підлягає виправданню, виходячи з наступного.

VІ.І. Показання.

На підтвердження вини ОСОБА_10 стороною обвинувачення надано докази, які були досліджені безпосередньо у судовому засіданні, яким судом надано ретельну оцінку з точки зору належності, допустимості та достовірності, такі містяться у матеріалах кримінального провадження та за переконанням сторони обвинувачення доводять вину ОСОБА_10 у інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях.

Зокрема, показами свідків, які допитані безпосередньо у судовому засіданні, попереджені про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивих показань та приведені до присяги (Т.3 а.с. 33, 35, 37, 55, 57, 59, 61,63, 66, 73, 75, 82 матеріалів кримінального провадження).

Так, допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_16 пояснив суду, що він працює водієм на ВП «Харківська дистанція електропостачання» РФ «Південна залізниця» АТ «Укрзалізниця», подорожні листи та паливо видає механік, а він вже на підставі талонів, які видає комірник, заправляє автомобіль. Наприкінці робочого дня, він повертає подорожній лист механіку. Якщо залишається паливо, заміри залишків паливаробить механік, перед цим знімає пломбу, а потім знову опломбовує. Добовий звіт щодо витрат палива складає механік. Зазначив, за кожним водієм закріплений транспортний засіб, але бувають випадки, коли за кермо може сісти інший водій або механік. Щодо перевірки, яка була наприкінці травня 2020 на їхній ділянці повідомив, що керівництво не було присутнім, коли розпломбовували транспортні засоби та заміряли паливо, особи, які проводили перевірку, самі переміщувалися по ділянці.

Допитаний в ході судового розгляду ОСОБА_15 пояснив, що працює на ВП «Харківська дистанція електропостачання» РФ «Південна залізниця» АТ «Укрзалізниця» водієм, ОСОБА_10 є його начальником, за ним закріплені транспортні засоби - КРАЗ 6510 та бурова. Подорожні листи виписує механік ОСОБА_14 . Також можливі факти, коли подорожній лист виписаний на одного водія, а за кермо сідає інший, подорожній лист виписаний на один маршрут, а потім кажуть, що треба поїхати в інше місце, яке в подорожньому листі не зазначено, так як вони працюють на підприємстві, яке відноситься до критичної інфраструктури, часто відбуваються аварії і необхідно їх вирішувати в найкоротші строки.

Свідок ОСОБА_21 дав покази в судовому засіданні, відповідно яких зазначив, що є співробітником відділу внутрішньої безпеки, в основні обов`язки входить виявлення та фіксування фактів, які можуть привести до кримінальних правопорушень. Зазначив, що раптова перевірка проводилася на підставі плану керівництва в червні 2020 на виробничому підрозділі «Укрзалізниці». Пояснив щодо обставин проведення перевірки, в ході якої було виявлено невідповідність облікових показників спідометру даним первинної документації. Зазначив, що він підходив до автомобіля, фіксували номер, кількість палива. Зазначив, що під час перевірки був присутній ОСОБА_10 . Не міг пояснити суду, хто повинен заповнювати подорожні листи. Щодо того, чи була запланована перевірка також не міг пояснити, скарг та звернень не було. На всі питання головуючого щодо супроводу перевіряючих, щодо виявлених недоліків, щодо акту перевірки, не міг надати жодної відповіді

Показання свідка ОСОБА_21 в частині відомостей, що ОСОБА_10 був присутнім на ВП «Харківська дистанція електропостачання» під час перевірки, суд сприймає критично, так як даний фат спростовується довідкою начальника ВП Харківська дистанція електропостачання» ОСОБА_22 від 01.12.2023, що ОСОБА_10 в період з 25.05.2020 по 25.06.2020 перебував в щорічній відпустці та оглянутим в залі судового засідання диском, на якому міститься відеофіксація перевірки.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_23 зазначив, що в 2020 працював заступником начальника цеху. Він вибірково 1 раз в місяць перевіряє залишки пального. Зазначив про недотримання вимог закону при проведенні перевірки, а саме того факту, що його не було проінформовано про проведення перевірки, про саму перевірку він дізнався від співробітників ВП "Харківська дистанція електропостачання" ОСОБА_21 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , Підписав акт перевірки за червень 2020, хоча ні його, ні будь-кого з керівництва не було під час перевірки. Не знає, чи були виявлено якісь порушення чи недостачі. Точно зазначив, що ОСОБА_10 ніколи не виїжджав на транспортних засобах підприємства в якості водія. Відповідальним за паливо є механік ОСОБА_14 , він виписує путьові листи. ОСОБА_10 має право заповнювати путьові листи тільки за відсутності механіка. До пального ОСОБА_10 взагалі не має ніякого відношення.

Свідок ОСОБА_26 в судовому засіданні пояснив, що є головним інженером на АТ «Укрзалізниця». ОСОБА_10 є начальником дистанційних майстерень. На час перевірки ОСОБА_10 перебував у відпустці, тому його не було на роботі, не був учасником перевірки. Зазначив, що всі автомобілі на підприємстві обліковуються, саме механік складає та видає подорожні листи, надає паливо, кожен день фіксує покази спідометра, витрати палива згідно маршрутів. Начальник ( ОСОБА_10 ) є матеріально відповідальною особою, подає звіт до бухгалтерії кожного місяця щодо витрат на паливо. ОСОБА_10 не міг їздити замість водіїв, але міг видавати подорожні листи, якщо механік був відсутнім на робочому місці, так як підприємство відноситься до об`єктів критичної інфраструктури і інколи негайно виникає потреба в усуненні будь-яких аварій чи пошкоджень на лініях.

Як вбачається з показів ОСОБА_27 , яка в судовому засіданні зазначила, що працює бухгалтером на АТ «Укрзалізниця», звіряє подорожні листи та списує паливо на підставі інформації, зазначеної в цих документах. Зазначила, що ОСОБА_10 є матеріально відповідальною особою, здає звіт до бухгалтерії кожного місяця щодо витрат на паливо. За 2020 у нього на дільниці не було виявлено нестач або недоліків.

Свідок ОСОБА_28 в судовому засіданні пояснила, що є заступником начальника центру бухгалтерії. Знає, що в червні 2020 була перевірка, але вона не була присутня на ній, тому нюансів не може пояснити та що саме виявили перевіряючі особи. Зазначила, що ОСОБА_10 раз на місяць здає звіти щодо витрат палива. Путьові листи завжди заповнені, але їй невідомо, хто їх заповнює. За період з січня 2020 по червень 2020 не було виявлено жодних недоліків або недостач на дільниці ОСОБА_10 ..

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_29 повідомив, що працює головним енергетиком на АТ «Укрзалізниця». В 2020 році працював інженером технічного відділу. Відповідає за правильність оформлення матеріалів, які списуються. До палива взагалі не має жодного відношення. Нічого не відомо щодо перевірки, яка відбулася в червні 2020, так як це зовсім інша дільниця, інше приміщення.

Свідок ОСОБА_30 , допитаний в режимі відеоконференції з Миргородським міськрайонним судом Полтавської області, пояснив, що є керівником підприємства ремонтної бригади на РФ «Південна залізниця». ОСОБА_10 чесна та порядна людина, знає його досить давно, з його боку жодного разу не було жодних правопорушень, недоліків в роботі або недостач. Вважає, що обвинувачення фіктивне та сфабриковано. Повідомив, що відповідальним за паливні матеріали та за технічний стан транспортних засобів за період січень - червень 2020 був механік ОСОБА_14 . Він випускав автомобілі на дільницю. ОСОБА_10 був відповідальним за матеріали, які надходили до цеху на склад. Дорожні листи видавав механік, а коли його не було, то міг ОСОБА_10 згідно інструкції.

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_14 пояснив, що вони з ОСОБА_10 колеги, знаходяться в 1 кабінеті, працює механіком на ВП «Харківська дистанція електропостачання». Саме він складає подорожні листи, а коли буває відсутнім на робочому місці, це робить ОСОБА_10 згідно посадової інструкції та наказів на підприємстві. На час перевірки в цеху на початку червня 2020 його та ОСОБА_10 не було, яким чином проходила перевірка та хто з керівників чи водіїв був присутнім під час її проведення йому невідомо. Повідомив процедуру видачі пального водіям: спочатку складається маршрут, розраховується відстань згідно встановлених норм на підприємстві, видається путьовий (дорожній) лист, на підставі нього водій отримує талон у комірника на паливо. Після повернення з маршруту, водій заповнює маршрут, кілометраж проїзду. Повідомив, що він міг заповнювати ці графи в подорожньому листі за водія. Залишок палива переноситься на наступний маршрут, бак на автомобілі опломбовувався. Водії не обов`язково їздили за вказаними у подорожньому листі маршрутами, за вказівкою керівництва при форс-мажорних обставинах (підприємство критичної інфраструктури) могли їхати за іншим маршрутом. Окрім того, подорожній лист міг бути виписаний на будь-якого водія, а за кермо міг сісти він сам, якщо була в цьому необхідність та розпорядження. Окрім того, пояснив, що пальне злити неможливо, оскільки бак опломбований. За спідометри відповідальний він або за його відсутності ОСОБА_10 . Кожного року знімали спідометри і возили їх до метрології на перевірку.

Свідок ОСОБА_24 в судовому засіданні пояснив, що саме він здійснював перевірку в цеху в червні 2020 і ОСОБА_10 був присутнім під час перевірки! Зазначив, що було виявлено неповне заповнення маршрутних листів та журналів, відсутність підписів, показань спідометрів. Не міг пояснити суду кількість осіб, які здійснювали перевірку, на підставі чого була проведена ця перевірка, хто проводив відеофіксацію та на який пристрій, як та ким було підписано акт перевірки.

Показання свідка ОСОБА_24 в частині відомостей, що ОСОБА_10 був присутнім на ВП «Харківська дистанція електропостачання» під час перевірки, суд сприймає критично, так як даний фат спростовується довідкою начальника ВП Харківська дистанція електропостачання» ОСОБА_22 від 01.12.2023 про перебування ОСОБА_10 в період з 25.05.2020 по 25.06.2020 в щорічній відпустці та оглянутим в залі судового засідання диском, на якому міститься відеофіксація перевірки.

Допитаний як свідок ОСОБА_25 пояснив суду, що працює на Укрзалізниці менеджером, в його обов`язки входить перевірка, виявлення та недопущення економічних ризиків, вказівки щодо перевірок дає керівник. В червні 2020 проводив перевірку, чи був присутній ОСОБА_31 не пам`ятає, як не пам`ятає взагалі ані саму перевірку, ані виявлені проблеми. Не міг пояснити суду, якими документами визначені його повноваження, які підстави для проведення перевірок, хто розпломбовував баки автомобілів під час перевірок, чи були присутні водії або будь-хто з керівництва.

Аналізуючи показання свідків, суд вважає, що їх показання по своїй суті та змісту не доводять винуватість ОСОБА_10 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.366, ч.3 ст.191 КК України, а навпаки, виправдовують обвинуваченого, свідчать на користь позиції сторони захисту щодо його невинуватості.

Жоден зі свідків не вказав на ОСОБА_10 як на особу, що здійснювала підробку офіційних документів або вчинення заволодіння майном АТ «Укрзалізниця», вчинене шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем за попередньою змовою групою осіб.

VІ.ІІ. Письмові докази.

З метою обґрунтування обвинувачення сторона обвинувачення покликалась на наступні письмові докази, які були досліджені та оцінка яких була надана судом, зокрема:

- копія листа В.о. директора з економічної та інформаційної безпеки безпеки АТ «Укрзалізниця» ОСОБА_32 від 14.11.2020, адресований Холодногірському ВП ГУ НП в Харківській області про проведену в червні 2020 перевірку виробничого підрозділу «Харківська дистанція електропостачання» РФ «Південна залізниця», згідно якої встановлено, що службові особи вказаного виробничого підрозділу, шляхом підробки подорожніх листів, здійснили викрадання паливно-мастильних матеріалів та організували фіктивні закупки НП «Будшляхмастер» на суму близько 70 000 грн. (Т.2 а.с.15).

-витяг з ЄРДР за номером кримінального провадження № 0000769 від 25.07.2022 за ч.3 ст.191 КК України, з якого вбачається, що 16.04.2021 надійшли матеріали правоохоронних та контролюючих державних органів про виявлення фактів вчинення чи підготовки до вчинення кримінальних правопорушень. Згідно вказаного витягу службові особи ЕЧ-2 РФ "ПЗ" АТ "УЗ" в період з лютого - червень 2020 року, заволоділи паливно-мастильними матеріалами, шляхом складання завідомо неправдивих офіційних документів - подорожніх листів, за адресою: АДРЕСА_2 ; 12.07.2022 надійшли матеріали правоохоронних та контролюючих державних органів про виявлення фактів вчинення чи підготовки до вчинення кримінальних правопорушень, згідно яких начальник дистанційних майстерень ВП «Харківська дистанція електропостачання» РФ «ПЗ» АТ «УЗ» в період часу з 28.02.2020 по 31.05.2020, склав підроблений офіційний документ - подорожній лист №8819 від 06.05.2020 на автомобіль КРАЗ 6510 НОМЕР_11 , виписаний від імені водія ОСОБА_16 (ІПНП № 7563); начальник дистанційних майстерень ВП «Харківська дистанція електропостачання» РФ «ПЗ» АТ «УЗ» в період часу з 28.02.2020 по 31.05.2020, склав підроблений офіційний документ - подорожній лист № 8576 від 20.03.2020 на автомобіль КРАЗ 6510 НОМЕР_11 , виписаний від імені водія ОСОБА_15 ; начальник дистанційних майстерень ВП «Харківська дистанція електропостачання» РФ «ПЗ» АТ «УЗ» в період часу з 28.02.2020 по 31.05.2020, склав підроблений офіційний документ - подорожній лист №8449 від 24.02.2020 на автомобіль УАЗ 39090 НОМЕР_12 , виписаний від імені водія ОСОБА_15 ; начальник дистанційних майстерень ВП «Харківська дистанція електропостачання» РФ «ПЗ» АТ «УЗ» в період часу з 28.02.2020 по 31.05.2020, склав підроблений офіційний документ - подорожній лист № 8382 від 10.02.2020 на автомобіль ГАЗ 322173-388, виписаний від імені водія ОСОБА_15 ; начальник дистанційних майстерень ВП «Харківська дистанція електропостачання» РФ «ПЗ» АТ «УЗ» в період часу з 28.02.2020 по 31.05.2020, склав підроблений офіційний документ - Матеріальний звіт форми М-19 за лютий 2020 р. по ЕЧ-2, в який вніс недостовірні дані про списання з підзвіту 35,9 л. дизельного пального вартістю 856, 39 грн. та 19,4 л. бензину А-95, вартістю 476.08 грн., всього на суму 1 332, 47 грн.; начальник дистанційних майстерень ВП «Харківська дистанція електропостачання» РФ «ПЗ» АТ «УЗ» в період часу з 28.02.2020 по 31.05.2020, склав підроблений офіційний документ - Матеріальний звіт форми М-19 за лютий 2020 р. по ЕЧ-2, в який вніс недостовірні дані про списання з підзвіту 75,8 л. дизельного пального вартістю 1872, 98 грн. та 55 л. бензину А-95, вартістю 1349, 69 грн., всього на суму 3222, 67 грн. (ІПНП №7557); начальник дистанційних майстерень ВП «Харківська дистанція електропостачання» РФ «ПЗ» АТ «УЗ» в період часу з 28.02.2020 по 31.05.2020, склав підроблений офіційний документ - Матеріальний звіт форми М-19 за лютий 2020 р. по ЕЧ-2, в який вніс недостовірні дані про списання з підзвіту 88, 3 л. дизельного пального вартістю 1740, 39 грн. та 14, 3 л. бензину А-95, вартістю 323, 32 грн., всього на суму 2063, 71 грн. (ІПНП №7556) (Т. 2 с. 191-195);

- копія акт перевірки від 09.06.2020 виробничого підрозділу «Харківська дистанція електропостачання» РФ «ПЗ`АТ «УЗ», проведеної співробітниками ЦБПівдК1 ОСОБА_21 , ЦБПівдК2 ОСОБА_24 , ЦБПівдК4 ОСОБА_25 , в присутності в.о. начальника ВП "Харківська дистанція електропостачання", ОСОБА_22 із застосуванням фото та відеофіксації, три ДВД-диска до акту, на яких зафіксовано проведення перевірки, в результаті якої виявлено факти невідповідності показників спідометру автомобілів даним, зазначеним у подорожніх листах:

1. В приміщенні гаражного боксу ЕЧ-2 на момент перевірки в наявності автомобіль КРАЗ-6510 д.н.з. НОМЕР_11 , кришка заливної горловини паливного баку якого не опломбована. Показники спідометру автомобіля на момент перевірки становлять 17300. Вимірюванням залишків пального в баку встановлено наявність палива на рівні 152 мм. Засоби вимірювання та відповідні документи для встановлення залишків дизпалива у баку у літрах/кілограмах, на момент перевірки надані.

2. В наявності подорожній лист від 20.05.2020 № 8888 на автомобіль КРА3-6510 д.н.з, НОМЕР_11 (водій - ОСОБА_15 ), в якому зазначено показники спідометра при виїзді - НОМЕР_13 , при поверненні - 17300, видано дизпалива - 60+20 л, залишок дизпалива при виїзді -7 л., при поверненні - 4,2 л. Подорожній лист належним чином не відтаксований. В журналі видачі подорожніх листів даний подорожній лист не зазначений. До подорожнього листа внесено відомості про номери 4-x використаних талонів на дизпаливо №№58082, НОМЕР_14 , НОМЕР_15 , НОМЕР_16 , проте до подорожнього листа додано чеки про використання 2-х талонів із внесених 04245, 82385), а також чек про використання талону №31601 (не зазначений у подорожньому листі), чеки про використання талонів №№ 58082, 04878 відсутні.

3. В наявності подорожній лист від 25.05:2020 № 8911 на автомобіль КРАЗ-6510 д.н.з. НОМЕР_11 (водій - ОСОБА_16 ), в якому зазначено показники спідометра при виїзді - НОМЕР_17 , при поверненні - 17392, видано дизпалива - 60 л. Дизпалива при виїзді - 4,2 л, при поверненні - 13,4 л. Подорожній лист належним чином не відтаксований. В журналі видачі подорожніх листів даний подорожній лист не зазначений.

4. В наявності подорожній лист від 29.05.2020 № 8939 на автомобіль КРАЗ-6510 д.н.з. НОМЕР_11 (водій - ОСОБА_16 ), в якому зазначено показник спідометра при виїзді - НОМЕР_18 , при поверненні - 17504, видано дизпалива - 60 л. залишок дизпалива при виїзді - 13,4 л, при поверненні - 11,6 л. Подорожній лист належним чином не відтаксований. В журналі видачі подорожніх листів даний подорожній лист не зазначений.

5. В приміщенні гаражного боксу ЕЧ-2 на момент перевірки в наявності автомобіль ГА3-3308 д.н.з. НОМЕР_19 , кришка заливної горловини паливного баку не опломбована. Показники спідометру автомобіля на момент перевірки становлять 47357. Вимірюванням залишків пального в баку встановлено наявність палива на рівні 173 мм. Засоби вимірювання та відповідні документи для виявлення залишків дизпалива у баку у літрах/кілограмах, на момент перевірки надані.

6. В наявності подорожній лист від 22.05.2020 № 8902 на автомобіль ГАЗ-3308 д.н.з. НОМЕР_20 (водій - ОСОБА_15 ), в якому зазначено показники спідометра при виїзді - НОМЕР_21 , при поверненні - 47357, видано дизпалива - 40 л, залишок дизпалива при виїзді - 27.8 л, при поверненні - 15,5 л. Подорожній лист належним чином не відтаксований. В журналі видачі подорожніх листів даний подорожній лист не зазначений.

7. В наявності подорожній лист від 25.05.2020 № 8913 на автомобіль ГАЗ-3308 д.н.з. НОМЕР_19 (водій - 3 ОСОБА_33 ), в якому зазначено показники спідометра при виїзді - НОМЕР_22 , при поверненні - 47372, видано дизпалива - 80 л, залишок дизпалива при виїзді - 15,5 л, при поверненні - 66,6 л. Подорожній лист належним чином не відтаксований. В журналі видачі подорожніх листів у даного подорожнього листа не зазначено про автомобіль та таксування.

8. В наявності подорожній лист від 26.05.2020 № 8919 на автомобіль ГАЗ-3308 д.н.з. НОМЕР_19 (водій - ОСОБА_15 ), в якому зазначено показники спідометра при виїзді - НОМЕР_23 , при поверненні - 47387, залишок дизпалива при виїзді - 66,6 г, при поверненні - 24,7 л. Подорожній лист належним чином не відтаксований. В журналі видачі подорожніх листів у даного подорожнього листа не зазначено про автомобіль та таксування, а також зазначений водій ОСОБА_34 .

9. В наявності подорожній лист від 27.05.2020 № 8927 на автомобіль ГАЗ-3308 д.н.з. НОМЕР_19 (водій - ОСОБА_15 ), в якому зазначено показники спідометра при виїзді - НОМЕР_24 , при поверненні - 47402, залишок дизпалива при виїзді - 24,7 л. , при поверненні - 8,8 л. Подорожній лист належним чином не відтаксований. В журналі видачі подорожніх листів у даного подорожнього листа зазначено про автомобіль та таксування.

10. В наявності подорожній лист від 28.05.2020 № 8934 на автомобіль ГА3-3308 д.н.3. НОМЕР_19 (водій - ОСОБА_15 ), в якому зазначено показники спідометра при виїзді - НОМЕР_25 , при поверненні - 47422, видано дизпалива - 20 л., залишок дизпалива при виїзді - 8,8 л, при поверненні - 11,9 л. Подорожній лист належним чином не відтаксований. В журналі видачі подорожніх листів у даного подорожнього листа не зазначено про автомобіль та таксування.

11. В наявності подорожній лист від 29.05.2020 № 8942 на автомобіль ГА3-3308 д.н.з. НОМЕР_20 (водій - ОСОБА_15 ), в якому зазначено показники спідометра при виїзді - НОМЕР_26 , при поверненні - 47422, залишок дизпалива при виїзді - 11,9 л., при поверненні - 11,9 л. Подорожній лист належним чином не відтаксований. В журналі видачі подорожніх листів даний подорожній лист не зазначений.

12. В наявності подорожній лист від 01.06.2020 № 8952 без вказання моделі та д.н.з. автомобілю (водій - ОСОБА_16 ), в якому в наявності підпис механіка, відмітки про проходження перед рейсового та після рейсового оглядів, зазначено час виїзду - 8-00, час повернення - 17-00, показники спідометра при виїзді та поверненні відсутні, залишок дизпалива при виїзді та поверненні відсутній. Подорожній лист не відтаксований. В журналі видачі подорожніх листів даний подорожній лист не зазначений.

13. В наявності подорожній лист від 04.06.2020 № 8971 без вказання моделі та автомобілю (водій - ОСОБА_16 ), в якому в наявності підпис механіка, відмітки про проходження перед рейсового та після рейсового оглядів, зазначено час виїзду - 8-00, час повернення - 17-00, показники спідометра при виїзді та поверненні відсутні, залишок дизпалива при виїзді та поверненні відсутній. Подорожній лист не відтаксований. В журналі видачі подорожніх листів даний подорожній лист не зазначений.

14. В наявності подорожній лист від 05.06.2020 № 8978 без вказання моделі та д.н.з. автомобілю (водій - ОСОБА_16 ), в якому в наявності підпис механіка відмітки про проходження перед рейсового та після рейсового оглядів, зазначено час виїзду - 8-00, час повернення - 17-00, показники спідометра при виїзді та поверненні відсутні, залишок дизпалива при виїзді та поверненні відсутній. Подорожній лист не відтаксований. В журналі видачі подорожніх листів даний подорожній лист не зазначений.

15. В наявності подорожній лист від 01.06.2020 № 8954 на автомобіль ГАЗ-322173-388 д.н.з. НОМЕР_5 (водій - ОСОБА_15 ), в якому зазначено показники спідометра при виїзді - НОМЕР_27 , при поверненні - не зазначено, залишок дизпалива при виїзді - 24,5 л, при поверненні - не зазначено. Відсутня відмітка про проходження після рейсового медогляду. Подорожній лист не відтаксований. В журналі видачі подорожніх листів даний подорожній лист не зазначений.

16. В наявності подорожній лист від 04.06.2020 № 8973 на автомобіль ГАЗ-322173-388 д.н.з. НОМЕР_28 (водій - ОСОБА_15 ), в якому зазначено показники спідометра при виїзді - НОМЕР_29 , при поверненні - не зазначено, залишок дизпалива при виїзді - 20 л, при поверненні - не зазначено. Подорожній лист не відтаксований. В журналі видачі подорожніх листів даний подорожній лист не зазначений.

17. В наявності подорожній лист від 05.06.2020 № 8980 на автомобіль ГАЗ-322173-388 д.н.з. НОМЕР_5 (водій - ОСОБА_15 ), в якому зазначено показники спідометра при виїзді - НОМЕР_30 , при поверненні - не зазначено, отримано дизпалива - 40 л, залишок дизпалива при виїзді - 5 л, при поверненні - не зазначено. Подорожній лист не відтаксований. В журналі видачі подорожніх листів даний подорожній лист не зазначений.

18. В наявності подорожній лист від 05.06.2020 № 8977 на автомобіль ГАЗ-3909 д.н.з. НОМЕР_12 (водій - ОСОБА_14 ), в якому показники спідометра при виїзді та поверненні відсутні, отримано бензину А95 - 20 л, залишок палива при виїзді та поверненні не зазначено. Відсутня відмітки про завдання та таксування. В журналі видачі подорожніх листів даний подорожній лист не зазначений.

19. В наявності подорожній лист автокрана від 02.06.2020 № 45 на автокран КС-2571 д.н.з. НОМЕР_31 (водій - ОСОБА_16 ), в якому показники спідометра при виїзді - НОМЕР_32 . Щодо роботи 02.06.2020 зазначено адрес - «Мерефа», час виїзду - 8-00, час заїзду - 16-00, залишок палива у баку - 7,8 л, видано - 60 л., під час роботи 03.06.2020 зазначено адрес - «Баварія», час виїзду - 8-00, час заїзду - не зазначено, залишок палива у баку - 17,2 л, видано - 60 л. В розділі «Виконання завдання» в наявності лише відомості про роботу 02.06.2020. Інші відомості про роботу автокрану у листі відсутні. Будь-які відмітки про проходження перед рейсового та після рейсового медоглядів у листі відсутні. На момент перевірки показники спідометра - 91560. В журналі видачі подорожніх листів даний подорожній лист не зазначений. Вимірюванням залишків пального в баку встановлено наявність дизпалива на рівні 176 мм. Засоби вимірювання та відповідні документи для встановлення залишків дизпалива у баку на момент перевірки не надані.

20. Наданий для перевірки журнал видачі подорожніх листів прошитий, повністю не пронумерований, ведеться з 30.01.2019. В журналі мають місце численні випадки відсутності відомостей про автомобіль та таксування навпроти зазначених номерів подорожніх листів: у лютому 2020 року - 3 випадки, у березні 2020 року - 5 випадків, у квітні 2020 року - 8 випадків. У червні 2020 року системно має місце незанесення до журналу номерів подорожніх листів, автомобілів та відомостей про таксування: відсутні номери подорожніх листів по позиціям журналу з 593 до 659, з 661 по 667, з 669 по 686, з 688 по 695, з 697 по 722, з 755 по 821. У 24-х позиціях журналу за червень 2020 відсутні підписи водіїв про отримання подорожніх листів.

В зв?язку з ненаданням доступу до 2-х гаражних приміщень ЕЧ-2, зазначені приміщення опломбовані пластиковими пломбами №№ 1978969, 1978966 до надання доступу для огляду та перевірки (Т. 2 а.с. 16-19)

- в судовому засіданні оглянуто три DVD-диска від 17 березня 2021 року з відеозаписом проведення службової перевірки виробничого підрозділу «Харківська дистанція електропостачання» Регіональної філії «Південна залізниця» АТ «Українська залізниця», яка проведена департаментом економічної та інформаційної безпеки АТ «Українська залізниця», що знаходиться за адресою: м. Харків, вул. Є. Котляра 7 (Т.2 а.с.188-190).

Під час перегляду встановлено, що при проведенні службової перевірки виробничого підрозділу «Харківська дистанція електропостачання» Регіональної філії «Південна залізниця» АТ «Українська залізниця» були відсутні керівники вказаного підрозділу, а саме: начальник цеху ОСОБА_10 , заступник начальника цеху ОСОБА_23 (хоча він підписав вказаний акт перевірки від 09.06.2020), механік ОСОБА_14 . Не зрозуміло ким проводиться перевірка, на підставі чого, які автомобілі перевірялися, чи були присутні водії вказаних автомобілів, на відео взагалі не міститься зображень номерів транспортних засобів, баків транспортних засобів, показання спідометра, на відео зображені одні ноги перевіряючих.

- копія протокол огляду предметів від 17.03.2021 по кримінальному провадженню №0002007 від 22.12.2020, об`єктом огляду є три DVD-диска від 17 березня 2021 року з відеозаписом проведення службової перевірки виробничого підрозділу «Харківська дистанція електропостачання» Регіональної філії «Південна залізниця» АТ «Українська залізниця», яка проведена департаментом економічної та інформаційної безпеки АТ «Українська залізниця», що знаходиться за адресою: м. Харків, вул. Є. Котляра 7 (Т. 2 а.с. 185-186).

- копією постанови про визнання речових доказів від 17 березня 2021 року по кримінальному провадженню № 0002007 від 22.12.2020 визнано речовими доказами 3 диски з записом відео проведення службової перевірки Виробничого підрозділу «Харківська дистанція електропостачання» РФ «ПЗ» АТ «УЗ», проведеної департаментом економічної та інформаційної безпеки АТ «Українська залізниця», оглянуті в ході досудового розслідування по кримінальному провадженню №0002007 від 22.12.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 27 ч.3 ст. 191, ч. 3 ст. 358, ч. 1 ст.366 К України та кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.358 КК України (Т. 2 а.с. 187);

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_11 просив суд визнати вказаний акт перевірки від 09.06.2020, протокол огляду предметів від 17.03.2021 та DVD-диски від 17 березня 2021 року з відеозаписом проведення службової перевірки виробничого підрозділу «Харківська дистанція електропостачання» Регіональної філії «Південна залізниця» АТ «Українська залізниця» неналежними доказами, так як встановлено в ході судового розгляду та не було доведено прокурором та співробітниками ЦБП дотримання вимог закону, що визначають порядок проведення конкретних дій, (перевірки), їхню послідовність, склад учасників. Дотримання вимог закону при проведенні перевірки не знайшло свого підтвердження після допиту свідків ОСОБА_21 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , які не змогли довести свої повноваження, законність, порядок проведення своїх дій, їхню послідовність, склад учасників.

Крім того, перевіряючі особи - ОСОБА_21 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 зазначили в судовому засіданні, що при проведенні перевірки був присутній начальник цеху ОСОБА_10 , що також не знайшло свого підтвердження в ході судового розгляду, так як ОСОБА_10 в той час знаходився у тарифній відпустці, що підтверджено копією наказу про відпустку ОСОБА_10 . Тому проведення, наслідки такої перевірки вважає протиправними та незаконними.

- згідно копії висновку експерта ХНДЕКЦ ОСОБА_35 від 15.02.2022 №СЕ-19/121-22/390-ЕК про проведення судової економічної експертизи, наданого в рамках кримінального провадження № 0000174 від 17.04.2021, яка попереджена про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок експерта та за відмову без поважних причин від виконання покладених обов`язків за ст.384,385 КК України, встановлено, що в обсязі наданих документів та з урахуванням висновків почеркознавчої експертизи від 30.09.2020 № СЕ-19/121-21/21250-ПЧ та № СЕ-19/121-21/21251-ПЧ, підписи в подорожніх листах №8350 від 03.02.2020, № 8382 від 10.02.2020, № 8360 від 05.02.2020, № 8449 від 24.02.2020, № 8499 від 04.03.2020, № 8505 від 05.03.2020, № 8576 від 20.03.2020, № 8492 від 03.03.2020, № 8510 від 06.03.2020, № 8523 від 10.03.2020, № 8530 від 11.03.2020, № 8586 від 23.03.2020, №8819 від 06.05.2020, № 8862 від 15.05.2020 виконані не тими особами, від імені яких вони складені, списання (видано) пального за вищезазначеними подорожніми листами вантажного автомобіля ВП «Харківська Дистанція Електропостачання» РФ південна залізниця» АТ «Українська залізниця» документально не підтверджується.

Подорожні листи вантажного автомобіля ВП «Харківська Дистанція Електропостачання» РФ «Південна залізниця» АТ «Українська залізниця» № 8350 від 03.02.2020, № 8382 від 10.02.2020, №8360 від 05.02.2020, № 8449 від 24.02.2020, № 8499 від 04.03.2020, № 8505 від 05.03.2020, № 8576 від 20.03.2020, № 8492 від 03.03.2020, № 8510 від 06.03.2020, №8523 від 10.03.2020, № 8530 від 11.03.2020, № 8586 від 23.03.2020, № 8819 від 06.05.2020, № 8862 від 15.05.2020 не визнаються первинними документами відповідно до п.2 ст.9 Закону України від 16.07.1999 № 996-XIV «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні». Натомість як зазначає експерт, з урахуванням висновку ХНДКЦ МВС від 30.09.2020 року. № CE - 19/121-21/21250-ПЧ, з урахуванням висновку ХНДКЦ МВС від 30.09.2020 року №CE - 19/121-21/21251-ПЧ, почеркознавчих експертиз, подорожні листи не мають ознак первинного документу бухгалтерського обліку, заповнені з порушенням та не можливо ідентифікувати осіб відповідальних за господарську операцію. А якщо документ не має ознак первинного документу, то такий документ не може бути використаний для ведення бухгалтерського обліку, а саме списання (виданого) пального.

В обсязі наданих документів, виключно з урахуванням відповіді на перше запитання, та за умов, встановлених в постанові слідчого, безпідставне списання пального на витрати ВП «Харківська Дистанція Електропостачання» РФ «Південна залізниця» АТ «Українська залізниця» за подорожніми листами вантажного автомобіля ВП «Харківська Дистанція Електропостачання» РФ «Південна залізниця» АТ «Українська залізниця» № 8350 від 03.02.2020, № 8382 від 10.02.2020, №8360 від 05.02.2020, № 8449 від 24.02.2020, № 8499 від 04.03.2020, № 8505 від 05.03.2020, № 8576 від 20.03.2020, № 8492 від 03.03.2020, № 8510 від 06.03.2020, №8523 від 10.03.2020, № 8530 від 11.03.2020, № 8586 від 23.03.2020, № 8819 від 06.05.2020, № 8862 від 15.05.2020 підтверджується у кількості 291,40 л на загальну суму 6 618,85 грн.

Але, імовірність того, що підприємство (Регіональна філія «Південна залізниця» Акціонерного товариства «Укрзалізниця») отримає в майбутньому економічні вигоди, пов`язані з використанням пального у кількості 291,40 л, в тому числі: дизельного пального - 202,7 л та бензину А-95 - 88,7 л, списаного за подорожніми листками, які не визнаються первинними документами, не існує.

З урахуванням відповіді на перше-друге питання, безпідставне списання пального за вищенаведеними подорожніми листами вантажного автомобіля Виробничого підрозділу «Харківська дистанція електропостачання» Регіональної філії «Південна залізниця» Акціонерного товариства «Укрзалізниця» без належного документального підтвердження, є в економічному сенсі втратою активів (запасів у вигляді пального). Кваліфікація вищенаведених сум безпідставно (без належного документального підтвердження) списаного пального в якості збитків в розумінні Порядку взаємодії між органами державної контрольно-ревізійної служби та органами прокуратури, внутрішніх справ та Служби безпеки України, затвердженого наказом Головного контрольно-ревізійного управління України, Служби безпеки України, Генеральної прокуратури України від 19.10.2006 №346/1025/685/53 є правовим питанням, оскільки передбачає оцінку дій бездіяльності посадових осіб. Відповідно до пункта 1 статті 242 Кримінально-процесуального кодексу України [1], не допускається проведення експертизи для з`ясування питань права (Т. 2 а.с. 20 - 38).

Захисник звернув увагу суду на той факт, що у висновку експертизи зазначено, що листом від 10.02.2022 року №1577/119-64/16-2022 року до ХНДКЦ МВС направлено постанову від 09.02.2022 року про уточнення питань поставлених раніше, згідно з якою на вирішення експерта поставлено такі питання: Чи підтверджується списання (виданого) пального за подорожніми листами, з урахуванням висновку ХНДКЦ МВС від 30.09.2020 року № CE - 19/121-21/21250-ПЧ, з урахуванням висновку ХНДКЦ МВС від 30.09.2020 року № CE - 19/121-21/21251-П14, але в матеріалах кримінального провадження та обвинувальному акті останній висновок відсутній, а за таким номером в обвинувальному акті висновок експерта датований 24.09.2021 року, що в свою чергу дещо ставить під сумнів належність та допустимість висновку економічної експертизи.

Захисник просив суд визнати висновок економічної експертизи недопустими та неналежним, так як він є сумнівним та не підтверджує безпідставне списання (виданого) пального за подорожніми листами, а більш того не доводить заволодіння майном шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем з боку ОСОБА_10 . Крім того, юридичною службою підприємства від 27.03.2023 року "Харківська дистанція електропостачання" надано відповідь про те, що збитків та недостачі дизельного пального та бензину не було в період з 03.02.2020 року по 31.05.2020 року.

- згідно копії висновку експерта ХНДЕКЦ ОСОБА_36 від 24.09.2021 №СЕ-19/121-21/21251-ПЧ, про проведення судової почеркознавчої експертизи, наданого в рамках кримінального провадження № 0000174 від 17.04.2021, яка попереджена про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок експерта та за відмову без поважних причин від виконання покладених обов`язків за ст.384,385 КК України, встановлено, що підписи від імені ОСОБА_16 у рядку «Автомобіль прийняв, підпис водія» та у рядках «Здав водій» у подорожньому листі вантажного автомобіля № 8579 від 20.03.2020, виконані ОСОБА_16 . Підписи від імені ОСОБА_16 у рядку «Автомобіль прийняв, підпис водія» та рядках «Здав водій» у подорожніх листах вантажного автомобіля № 8523 від 10.03.2020, № 8510 від 06.03.2020, № 8492 від 03.03.2020, № 8530 від 11.03.2020, №8819 від 06.05.2020, № 8586 від 9.03.2020, виконані не ОСОБА_16 , а іншою особою.

Підписи від імені ОСОБА_16 у рядку "Автомобіль прийняв, підпис водія" та у рядках "Здав водій" у подорожньому листі вантажного автомобіля №8862 від 15.05.2020, виконані не ОСОБА_37 , а ОСОБА_14 (Т. 2 а.с. 40 - 47)

- згідно копії висновку експерта ХНДЕКЦ ОСОБА_36 від 30.11.2021 №СЕ-19/121-21/22626-ПЧ про проведення судової почеркознавчої експертизи, наданого в рамках кримінального провадження № 0000174 від 17.04.2021, яка попереджена про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок експерта та за відмову без поважних причин від виконання покладених обов`язків за ст.384,385 КК України, встановлено, що підписи від імені ОСОБА_14 : у графі «код марки 8", у графах "механ." У графі "диспетчера», у рядку «Підпис диспетчера, у рядку «Виїзд дозволений, підпис механіка», у рядку «Прийняв механік», у рядку «Прийняв диспетчер» та у правому нижньому куті на лицьовому боці у подорожніх листах вантажного автомобіля: № 8499 від 04.03.2020, № 8505 від 03.2020, № 8462 від 26.02.2020; у графах «механ.», у рядку «Підпис диспетчера», у рядку «Виїзд дозволений, підпис механіка», у рядку «Прийняв механік», у рядку «Прийняв диспетчер» та у правому нижньому куті на правому боці у подорожніх листах вантажного автомобіля: № 8382 від 0.02.2020, № 8350 від 03.02.2020; у графах «механ.», у графі «диспетчера», у рядку «Підпис диспетчера», у рядку «Виїзд дозволений, підпис механіка», у рядку «Прийняв механік», у рядку «Прийняв диспетчер» та у правому нижньому куті на лицьовому боці у подорожньому листі вантажного автомобіля № 8360 від 05.02.2020; у другій графі «механ.», у графі «диспетчера», у рядку «Прийняв механік» та у рядку «Прийняв диспетчер» у подорожньому листі вантажного автомобіля № 8455 від 25.02.2020; у графі «код марки 8», у другій графі «механ.», у рядку «Прийняв механік», у рядку «Прийняв диспетчер» у подорожніх листах вантажного автомобіля: № 8449 від 24.02.2020, №8819 від 06.05.2020, № 8586 від 23.03.2020, у графі «код марки у графах «механ.», У рядку «Підпис диспетчера», у рядку «Виїзд дзволений, підпис механіка», у рядку «Прийняв механік», у рядку «Прийняв диспетчер» та у правому нижньому куті на лицьовому боці у подорожніх листах вантажного автомобіля: № 8670 від 07.04.2020, №8492 від 03.03.2020, №8530 від 11.03.2020; у другій графі «механ.», у графі «диспетчера», у рядку «Прийняв механік» та у рядку «Прийняв диспетчер» у подорожньому листі вантажного автомобіля №8545 від 13.03.20 р.; у другій графі «механ.» та у рядку «Прийняв механік» у подорожніх листах вантажного автомобіля: №8576 від 20.03.2020, №8539 від 12.03.2020, №8572 від 19.03.2020; у графах механ.», у рядку «Підпис диспетчера», у рядку «Виїзд дозволений, підпис механіка», у рядку «Прийняв механік» та у рядку « прийняв диспетчер» подорожніх листах вантажного автомобіля; № 8523 від 10.03.2020, № 8510 від 06.03.2020; у другій графі «механ.», у рядку «Прийняв механік» та у рядку «Прийняв диспетчер» у подорожньому листі вантажного автомобіля №8579 від 20.03.2020, виконані ОСОБА_14 (Т.2 а.с. 49 - 54).

- згідно копії висновку експерта ХНДЕКЦ ОСОБА_36 від 25.11.2021 №СЕ-19/121-21/22624-ПЧ про проведення судової почеркознавчої експертизи, наданого в рамках кримінального провадження № 0000174 від 17.04.2021, яка попереджена про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок експерта та за відмову без поважних причин від виконання покладених обов`язків за ст.384,385 КК України, встановлено, що підписи від імені ОСОБА_10 : у графі «код марки 8», у графах "механ.", у графі "диспетчера", у рядку "підпис диспетчера", у рядку "Виїзд дозволений, підпис механіка", у рядку "Прийняв механік", у рядку "прийняв диспетчер" та у правому нижньому куті на лицьовому боці подорожніх листах вантажного автомобіля : №8339 від 13.02.2020, №8405 від 14.02.2020, №8421 від 18.02.2020, №8427 від 19.02.2020 виконані ОСОБА_10 (Т. 2 а.с. 56-60).

- згідно копії висновку експерта ХНДЕКЦ ОСОБА_36 від 03.12.2021 №СЕ-19/121-21/22625-ПЧ про проведення судової почеркознавчої експертизи, наданого в рамках кримінального провадження № 0000174 від 17.04.2021, яка попереджена про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок експерта та за відмову без поважних причин від виконання покладених обов`язків за ст.384,385 КК України, встановлено, що рукописні записи у подорожніх листах вантажного автомобіля - №8862 від 15.05.2020, № 8492 від 03.03.2020, № 8530 від 11.03.2020, № 8523 від 10.03.2020, № 8510 від 06.03.2020, №8586 від 23.03.2020, виконані ОСОБА_14 . Рукописні записи у подорожніх листах вантажного автомобіля № 8579 від 20.03.2020, №8819 від 06.05.2020, №8586 від 23.03.2020 у рядках «Водій», «Автомобіль» виконані ОСОБА_10 (Т. 2 а.с. 62-68).

- згідно копії висновку експерта ХНДЕКЦ ОСОБА_36 від 30.09.2021 №СЕ-19/121-21/21250-ПЧ про проведення судової почеркознавчої експертизи, наданого в рамках кримінального провадження № 0000174 від 17.04.2021, яка попереджена про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок експерта та за відмову без поважних причин від виконання покладених обов`язків за ст.384,385 КК України, встановлено, що підписи від імені ОСОБА_15 у рядку "автомобіль прийняв, підпис водія" та у рядках "Здав водій" у подорожніх листах вантажного автомобіля №8572 від 19.03.2020, № 8566 від 18.03.2020, № 8539 від 12.03.2020, № 8545 від 13.03.2020, № 8670 від 07.04.2020, № 8455 від 25.02.2020, №8427 від 19.02.2020, № 8421 від 18.02.2020, № 8405 від 14.02.2020, № 8399 від 13.02.2020 виконані ОСОБА_15 .

Підписи від імені ОСОБА_15 у рядку "автомобіль прийняв, підпис водія" та у рядках "Здав водій" у подорожніх листах вантажного автомобіля № 8499 від 04.03.2020, № 8350 від 03.02.2020, № 8449 від 24.02.2020 у рядку "автомобіль прийняв, підпис водія" та у рядках "Здав водій" на лицьовому боці у подорожніх листах вантажного автомобіля № 8505 від 05.03.2020, № 8576 від 20.03.2020, № 8360 від 05.02.2020, № 8382 від 10.02.2020 виконані не ОСОБА_15 , а іншою особою (Т. 2 а.с.70-77).

- згідно копії висновку експерта ХНДЕКЦ ОСОБА_36 від 02.12.2021 №СЕ-19/121-21/22628-ПЧ про проведення судової почеркознавчої експертизи, наданого в рамках кримінального провадження № 0000174 від 17.04.2021, яка попереджена про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок експерта та за відмову без поважних причин від виконання покладених обов`язків за ст.384,385 КК України, встановлено, що рукописні записи у рядку «Подорожній лист №», у рядку « «_»___20_20», у рядку «Автомобіль», у рядку «Водій», у заповнених графах таблиці «Рух пального, літрів» та у заповнених графах таблиці «Результати роботи автомобіля та причепів» у подорожніх листах вантажного автомобіля № 8462 від 26.02.2020, № 8505 від 05.03.2020, № 8670 зід 07.04.2020, № 8350 від 03.02.2020, № 8360 від 05.02.2020, № 8499 від 04.03.2020, у заповнених графах таблиці «Рух пального, літрів» та у заповнених графах таблиці «Результати роботи автомобіля та причепів» у подорожньому листі вантажного автомобіля № 8545 від 13.03.20 р, у рядку «Автомобіль», у рядку «Водій», у заповнених графах таблиці «Рух пального, літрів» та у заповнених графах таблиці «Результати роботи автомобіля та причепів» у подорожніх листах вантажного автомобіля № 8449 від 24.02.2020, у рядку «Подорожній лист №», у рядку « «_»___20_20», у рядку «Автомобіль», у рядку «Водій» у подорожньому листі вантажного автомобіля №8382 від 10.02.2020, виконані ОСОБА_14 .

Рукописні записи у рядку «Подорожній лист №», у рядку « «_»___20_20», у рядку «Автомобіль», у рядку «Водій», у заповнених графах таблиці «Рух пального, літрів» та у заповнених графах таблиці «Результати роботи автомобіля та причепів» у подорожніх листах вантажного автомобіля № 8576 від 20.03.2020, №8572 від 19.03.2020, № 8539 12.03.2020, № 8455 від 25.02.2020, № 8566 від 18.03.2020, 8427 від 19.02.2020, № 8405 від 14.02.2020, № 8399 від 13.02.2020, № 8421 від 18.02.2020, у рядку «Подорожній лист №», у рядку « «_»___20_20», у рядку «Автомобіль», у рядку «Водій», у заповнених графах таблиці «Рух пального, літрів» у подорожньому листі вантажного автомобіля № 8545 від 13.03.20, у рядку «Подорожній лист №», у рядку « «_»___20_20», у рядку «Автомобіль», у рядку «Водій» у подорожньому листі вантажного автомобіля № 8449 від 24.02.2020, у рядку «Подорожній лист №», у рядку « «_»___20_20», у рядку «Автомобіль», у рядку «Водій», у заповнених графах таблиці «Рух пального, літрів» та у заповнених графах таблиці «Результати роботи автомобіля та причепів» у подорожньому листі вантажного автомобіля №8302 від 10.02.2020, виконані ОСОБА_10 (Т. 2 а.с. 79-86).

-згідно копії протоколу тимчасового доступу до речей і документів від 17.01.2020 та долучених до нього 3 DVD дисків, які є невід`ємною частиною вказаного протоколу, слідчий СВ ВП № 2 ХРУП № 3 ГУ НП в Харківській області ОСОБА_38 в приміщенні ТОВ «Лайфсел» за адресою: м.Київ, Солом`янське Шосе, 2 в присутності представника ТОВ «Лайфсел» ОСОБА_39 на підставі ухвали слідчого судді Ленінського районного суду м.Харкова від 20.12.2021 про тимчасовий доступ до речей і документів, ознайомився з інформацією про зв?язок кінцевих обладнань споживачів телекомунікаційних послуг щодо користувача мобільного номеру НОМЕР_33 (Т.2 а.с.102-106). Ухвала слідчого судді про тимчасовий доступ до речей і документів не надана.

- згідно копії протоколу тимчасового доступу до речей і документів від 17.01.2020 та долученого до нього DVD диску, який є невід`ємною частиною вказаного протоколу, слідчий СВ ВП № 2 ХРУП № 3 ГУ НП в Харківській області ОСОБА_38 в приміщенні ПрАТ «Київстар» за адресою: м.Київ, вул.Хвойки, 15 в присутності представника ПрАТ «Київстар» ОСОБА_40 на підставі ухвали слідчого судді Ленінського районного суду м.Харкова від 20.12.2021 про тимчасовий доступ до речей і документів, ознайомився з інформацією про зв?язок кінцевих обладнань споживачів телекомунікаційних послуг щодо користувача мобільного номеру НОМЕР_34 (Т.2 а.с.107-111) ). Ухвала слідчого судді про тимчасовий доступ до речей і документів стороною обвинувачення не надана.

- згідно копії протоколу тимчасового доступу до речей і документів від 17.01.2020 та долученого до нього DVD диску, який є невід`ємною частиною вказаного протоколу, слідчий СВ ВП № 2 ХРУП № 3 ГУ НП в Харківській області ОСОБА_38 в приміщенні ПрАТ «ВФ Україна» за адресою: м.Київ, вул.Лейпцизька, 15 в присутності представника ПрАТ «ВФ Україна» ОСОБА_41 на підставі ухвали слідчого судді Ленінського районного суду м.Харкова від 20.12.2021 про тимчасовий доступ до речей і документів, ознайомився з інформацією про зв?язок кінцевих обладнань споживачів телекомунікаційних послуг щодо користувача мобільного номеру НОМЕР_35 (Т.2 а.с.112-116) ). Ухвала слідчого судді про тимчасовий доступ до речей і документів стороною обвинувачення не надана.

-згідно копії протоколу огляду предмету від 19 липня 2022 року по кримінальному провадженню № 0000174 від 17.04.2021 виявлено файл - [486__ZIME1]-17.01.2022 09.32.20.xml, на якому міститься інформація про зв?язок кінцевих обладнань споживачів телекомунікаційних послуг, щодо користувача мобільного номеру НОМЕР_34 (користується ОСОБА_16 ), який перебував за адресою: АДРЕСА_3 , тоді як 03.03.2020 року згідно подорожнього листа №8492 за маршрутами -Балашовка- ЦРП 2- Х.Сорт.-Баварія-Х.Сорт.-Х.Г. РЄС Полт.шлях. поблизу вказаних адресів не перебував. На вказаному файлі [486 _zIMEI]-17.01.2022 09.32.20.xml, на якому міститься інформація про зв`язок кінцевих обладнань споживачів телекомунікаційних послуг щодо користувача мобільного номеру НОМЕР_34 (користується ОСОБА_16 ), який перебував за адресами: АДРЕСА_3 ; АДРЕСА_2 ; АДРЕСА_4 ; тоді як 06.03.2020 року згідно подорожнього листа № 8510 за маршрутами - АДРЕСА_5 - поблизу вказаних адрес не перебував.

На вказаному файлі [486_ZIMEI]-17.01.2022 09.32.20.xml, на якому міститься інформація про зв`язок кінцевих обладнань споживачів телекомунікаційних послуг, щодо користувача мобільного номеру НОМЕР_34 (користується ОСОБА_16 ), який перебував за адресами: АДРЕСА_6 , тоді як 10.03.2020 року згідно подорожнього листа №8523 за маршрутами - ІНФОРМАЦІЯ_2 - поблизу вказаних адрес не перебував. На файлі [486_zIMEI]-17.01.2022 09.32.20.xml, на якому міститься інформація про зв?язок кінцевих обладнань споживачів телекомунікаційних послуг, щодо користувача мобільного номеру НОМЕР_36 (користується ОСОБА_16 ), який перебував за адресами: АДРЕСА_3 ; АДРЕСА_7 , тоді як 11.03.2020 року згідно подорожнього листа №8530 за маршрутом -Клочківська - поблизу вказаної адреси не перебував. На вказаному файлі [486_zIMEI]-17.01.2022 09.32.20.xml, на якому міститься інформація про зв?язок кінцевих обладнань споживачів телекомунікаційних послуг, щодо користувача мобільного номеру НОМЕР_34 (користується ОСОБА_16 ), який перебував за адресами: АДРЕСА_3 ; АДРЕСА_4 ; АДРЕСА_8 , тоді як 23.03.2020 року згідно подорожнього листа №8586 за маршрутами - Баварія-Х.сорт; -Лосево-Індустр-; -Х.сорт- поблизу вказаних адрес не перебував.

На вказаному файлі [486_ZIME1]-17.01.2022 09.32.20.xml, на якому міститься інформація про зв?язок кінцевих обладнань споживачів телекомунікаційних послуг, щодо користувача мобільного номеру НОМЕР_34 (користується ОСОБА_16 ), який перебував за адресами: АДРЕСА_4 , вишка; АДРЕСА_4 , за межами населеного пункту; АДРЕСА_3 ; тоді як 06.05.2020 року згідно подорожнього листа №8819 за маршрутами -ПЧ 3- пр-кт. Тракторостроит.-; ПЧ 2 - П`ятихатки-; -Песочин-; Пч 3 - Індустр-; поблизу вказаних адрес не перебував.

На файлі [486_zIMEI]-17.01.2022 09.32.20.xml, на якому міститься інформація про зв?язок кінцевих обладнань споживачів телекомунікаційних послуг, щодо користувача мобільного номеру НОМЕР_34 (користується ОСОБА_16 ), який перебував за адресами: АДРЕСА_9 ; АДРЕСА_3 ; АДРЕСА_10 ; АДРЕСА_4 ; АДРЕСА_4 , за межами населеного пункту; тоді як 15.05.2020 року згідно подорожнього листа N?8862 за маршрутами -Лоск-;-Клочківська;- пр.Науки-;Московський пр-кт.; поблизу вказаних адрес не перебував (Т. 2 а.с. 88-91, 94-99). ). Ухвала слідчого судді про тимчасовий доступ до речей і документів не надана.

-згідно протоколу огляду предмету від 19 липня 2022 року по кримінальному провадженню № 0000174 від 17.04.2021 виявлено файл - detail_results_00295, на якому міститься інформація про зв?язок кінцевих обладнань споживачів телекомунікаційних послуг, щодо користувача мобільного номеру НОМЕР_33 (користується ОСОБА_15 ), інформація відсутня за 03.02.2020, 05.02.2020, 10.02.2020, 24.02.2020, 04.03.2020, 05.03.2020;

Також, на вказаному файлі detail results_00295, на якому міститься інформація про зв?язок кінцевих обладнань споживачів телекомунікаційних послуг, щодо користувача мобільного номеру НОМЕР_33 (користується ОСОБА_15 ), який перебував за адресою: АДРЕСА_11 ; тоді як 20.03.2020 року згідно подорожнього листа №8576 за маршрутом -ЕЧ2-Баварія-; - Індустр-Е42-; поблизу вказаної адреси не перебував (Т. 2 а.с.92-93).

- згідно копії постанови про визнання речових доказів та передачу їх на зберігання від 22 липня 2022 року по кримінальному провадженню № 0000174 від 17.04.2021 визнано речовим доказом 3 (трн) DVD-диски, на яких зроблені написи вх.0070 від 04.01.2022; вх0071 від 04.01.2022; вх.0072 від 04.01.2022; на яких маються файли з інформацією про зв?язок кінцевих обладнань споживачів телекомунікаційних послуг, у період з 01 лютого 2020 року до 01 червня 2020 з абонентськими номерами: НОМЕР_35 , НОМЕР_37 , НОМЕР_33 , НОМЕР_34 , а detail _results _00295;- [486_zIMEI-17.01.2022 09.32.20xml;- АО_0041.ТХТ (Т.2 а.с.100-101).

- відповідно копії протоколу отримання зразків для експертизи від 11.12.2020 в рамках кримінального провадження №0002007 від 22.12.2020, слідчим СВ Холодногірського ВП ГУ НП в Харківській області відібрано зразки підпису ОСОБА_16 (Т.2 а.с.117-138).

-згідно копії протоколу отримання зразків для експертизи від 11.12.2020 в рамках кримінального провадження №0002007 від 22.12.2020, слідчим СВ Холодногірського ВП ГУ НП в Харківській області відібрано зразки підпису ОСОБА_15 (Т.2 а.с.139-160).

-відповідно копії протоколу отримання зразків для експертизи від 14.12.2020 в рамках кримінального провадження №0002007 від 22.12.2020, слідчим СВ Холодногірського ВП ГУ НП в Харківській області відібрано зразки підпису ОСОБА_10 (Т.2 а.с.161-181).

- в судовому засіданні досліджено речові докази, які вказані в протоколі огляду предметів від 19.07.2022 в рамках кримінального провадження № 0000174 від 17.04.2021, та постановою слідчого СВ ВП №2 ХРУП № 3 ГУ НП в Харківській області ОСОБА_12 від 19.07.2022 визнано речовими доказами, а саме: ??матеріальний звіт ЕЧ-2 РФ «ПЗ`АТ» УЗ» за березень 2020; матеріальний звіт ЕЧ-2 РФ «ПЗ`АТ`УЗ» за лютий 2020; матеріальний звіт ЕЧ-2 РФ «ПЗ`АТ`У3» за травень 2020; наказ № 3/ос про призначення ОСОБА_10 на посаду начальника майстерень; посадова інструкція начальника дистанційних майстерень ЕЧ-2 ОСОБА_42 , наказ № 7811 від 26.10.1998 р. про призначення на посаду механіка ОСОБА_14 ; посадова інструкція механіка ОСОБА_14 (з доповненнями); акт перевірки виробничого підрозділу « Харківська дистанція електропостачання" РФ "ПЗ" АТ "УЗ" від 10.06.2020, положення про виробничий підрозділ «Харківська дистанція електропостачання" РФ "ПЗ" АТ "УЗ", відомість № 14 на відпуск бензину 495 за лютий 2020 по ЕЧ-2; добова відомість на відпуск бензину А95 за 24.02.2020, відомість № 24 на відпуск бензину А95 за березень 2020 по ЕЧ-2; добова відомість на відпуск бензину А95 за 03.03.2020; добова відомість на відпуск бензину 95 за 06.03.2020; добова відомість на відпуск бензину А95 за 23.03.2020; відомість № 51 на відпуск бензину 495 за травень 2020 по Е4-2; накладна вимога №2228 від 31.03.20; накладна вимога 3 2227 від 31.03.20, накладна вимога №2236 від 31.03.20; накладна вимога № 2233 від 31.03.20; накладна вимога№ 2234 від 31.03.20, накладна вимога № 2237 від 31.03.20, накладна вимога № 2235 від 31.03.20; накладна вимога № 2221 від 28.02.20; накладна вимога № 2220 від 28.02.20; накладна вимога № 2217 від 28.02.20; накладна вимога № 2225 від 28.02.20, накладна вимога №2219 від 28.02.20; накладна вимога № 2218 від 28.02.20; накладна вимога № 2216 від 28.02.20; накладна вимога №2222 від 28.02.20; накладна вимога № 2223 від 28.02.20; накладна вимога № 2224 від 28.02.20; накладна вимога № 2230 від 31.03.20; накладна вимога № 2229 від 31.03.20; накладна вимога № 2231 від 31.03.20; накладна вимога № 2232 від 31.03.20; накладна вимога № 2256 від 30.04.20; накладна вимога № 2255 від 30.04.20; накладна вимога № 2254 від 30.04.20; накладна вимога № 2253 від 30.04.20; накладна вимога № 2252 від 30.04.20; накладна вимога№ 2248 від 30.04.20; накладна вимога № 2246 від 30.04.20; накладна вимога № 2250 від 30.04.20; накладна вимога № 2247 від 30.04.20; накладна вимога № 2249 від 30.04.20; накладна вимога № 2251 від 30.04.20, накладна вимога №2274 від 29.05.20; накладна вимога № 2273 від 29.05.20; накладна вимога № 2272 від 29.05.20; накладна вимога № 2271 від 29.05.20; накладна вимога № 2270 від 29.05.20; накладна вимога № 2269 від 29.05.20; накладна вимога №2268 від 29.05.20; накладна вимога № 2267 від 29.05.20; накладна вимога № 2266 від 29.05.20; накладна вимога № 2265 від 29.05.20; накладна вимога № 2264 від 29.05.20; накладна вимога № 2263 від 29.05.20; накладна вимога № 2262 від 29.05.20; оборотна відомість по номенклатурних номерах тмц за період з 01.02.2020 по 29.02.2020; оборотна відомість по номенклатурних номерах тмц за період з 01.04.2020 по 30.04.2020; оборотна відомість по номенклатурних номерах тмц за період з 01.05.2020 по 31.05.2020; звіт механіка про видаток палива ЕЧ-2 за лютий 2020 року; звіт механіка про видаток палива ЕЧ-2 за травень 2020 року; звіт механіка про видаток палива ЕЧ-2 за березень 2020 року; розхід товарно-матеріальних цінностей за період з 01.04.2020 по 30.04.2020 по ЕЧ-2; розхід товарно-матеріальних цінностей за період з 01.05.2020 по 31.05.2020 по ЕЧ-2; розхід товарно-матеріальних цінностей за період з 01.02.2020 по 29.02.2020 по ЕЧ-2; матеріальний звіт форми М-19 ЕЧ-2 за лютий 2020 року;

?матеріальний звіт форми М-19 ЕЧ-2 за травень 2020 року; матеріальний звіт форми М-19 ЕЧ-2 за березень 2020 року; відомість на відпуск палива по ЕЧ 2 за березень 2020 року №29;

відомість на відпуск палива по ЕЧ 2 за березень 2020 року №27; відомість на відпуск палива по ЕЧ 2 за травень 2020 року № 49; оборотна відомість по номенклатурних номерах товарно-матеріальних цінностей за період з 01.02.2020 по 29.02.2020 по ЕЧ-2; оборотна відомість по номенклатурних номерах товарно-матеріальних цінностей за період з 01.03.2020 по 31.03.2020 по ЕЧ-2; оборотна відомість по номенклатурних номерах товарно-матеріальних цінностей за період з 01.04.2020 по 30.04.2020 по ЕЧ-2; оборотна відомість по номенклатурних номерах товарно-матеріальних цінностей за період з 01.05.2020 по 31.05.2020 по ЕЧ-2; подорожній лист № 8350 від 03.02.2020; подорожній лист № 8360 від 05.02.2020; подорожній лист № 8382 від 10.02.2020; подорожній лист № 8449 від 24.02.2020; подорожній лист № 8499 від 04.03.2020; подорожній лист № 8505 від 05.03.2020; подорожній лист № 8576 від 20.03.2020; подорожній лист № 8492 від 03.03.2020; подорожній лист № 8510 від 06.03.2020; подорожній лист № 8523 від 10.03.2020; подорожній лист № 8330 від 11.03.2020; подорожній лист № 8586 від 23.03.2020; подорожній лист № 8819 від 06.05.2020; подорожній лист № 8862 від 15.05.2020 (Т. 2 а.с.196 - 270).

- згідно посадової інструкції начальника дистанційних майстерень ОСОБА_10 , затвердженої 07.10.2016 начальником виробничого підрозділу «Харківська дистанція електропостачання» РФ «Південна залізниця» ОСОБА_43 , начальник дистанційних майстерень є матеріально-відповідальною особою. Відповідно до п.4.21 несе відповідальність за використання паливно-мастильних матеріалів згідно затверджених питомих норм.

Відповідно Розділу 2 вказаної інструкції на ОСОБА_10 покладено наступні обов`язки: керівництво проведення робіт з технічного обслуговування і ремонту рухомого складу агрегатів і машин, виготовлення та відновлення запасних частин і деталей; сприяння ефективній праці ремонтних робітників, зниження вартості ремонту з високою якістю робіт; організовування облік, складання та своєчасне подання звітності про виробничу діяльність майстерні; аналізування результатів роботи виробництва, проведення роботи щодо удосконалення організації виробництва, технології механізації та автоматизації виробничих процесів, запобігання браку та підвищення якості ремонту; здійснення підбору кадрів, їх розстановка та доцільне використання; є відповідальним за збір, облік та збереження брухту коштовних, чорних та кольорових металів (Т.2 а.с.223-224).

- відповідно наказу № 3/ОС від 22.01.2009 Статутного територіально-галузевого об?єднання Харківська дистанція електропостачання 1 групи, ОСОБА_10 з 22.01.2009 працює на посаді начальника дистанційних майстерень 1 гр., категорія персоналу керівники (Т.2 а.с.225).

- згідно Виробничої характеристиці на ОСОБА_10 , складеної В.о. начальника Харківської дистанції електропостачання ОСОБА_23 , за час роботи у дистанції з 2000 року ОСОБА_10 , 1969 р. н., виявив себе дисциплінованим, сумлінним працівником, технічно грамотним спеціалістом; постійно підвищує рівень технічних знань, працює без порушень трудової дисципліни, не допускає порушень правил охорони праці та техніки безпеки; в колективі дистанції ОСОБА_10 користується повагою та авторитетом, приймає активну участь у громадському житті; скарг з боку працівників не мав (Т. 2 а.с. 13)

- згідно довідок КНП ХОР «Обласний наркологічний диспансер» від 20.07.2022 № 2928, №2930 ОСОБА_10 не перебуває на обліку, відповідно довідки КНП «Міський психоневрологічний диспансер № 3» ХМР від 20.07.2022 № 3262, 3332 ОСОБА_10 впродовж останніх п`яти років за медичною допомогою не звертався, на обліку не перебуває, згідно довідки УІАЗ ГУ МВСУ в Харківській області ОСОБА_10 не судимий (Т.2 а.с.9-12,14).

В судовому засіданні також оглянуто та долучено до матеріалів кримінального провадження письмові докази, надані стороною захисту:

-довідку начальника ВП «Харківська дистанція електропостачання» РФ «Південна залізниця» АТ «Укрзалізниця» ОСОБА_22 від 19.03.23 № Е42-08/197 про те, що в період 03.02.2020 по 31.05.2020 по виробничому підрозділу «Харківська дистанція електропостачання» збитків та нестач дизельного палива та бензину не було; в бухгалтерському обліку збитків та нестач не відображено (Т. 2 а.с. 5).

- довідку начальника ВП Харківська дистанція електропостачання» ОСОБА_22 від 01.12.2023, про те, що ОСОБА_10 начальник дистанційних майстерень Виробничого Підрозділу «Харківська Дистанція Електропостачання» Регіональної філії «Південна залізниця» Акціонерного Товариства «Українська залізниця» в період з 25.05.2020 по 25.06.2020 перебував в щорічній відпустці (Т.3 а.с.65).

- наказ заступника начальника Харківської дистанції електропостачання № 292 від 10.09.2020 ОСОБА_22 про призначення осіб, які мають право оформлення подорожніх листів автотранспорту дистанції, відповідно до п.4 якого на час відпустки, відрядження, хвороби та інших випадків відсутності обов`язки відповідальної особи, яка має право оформлення подорожніх листів покласти на начальника ДМ ОСОБА_10 (Т.3 а.с.19).

VІІ. Мотиви суду

Оцінивши у сукупності наявні у справі докази з точки зору належності, допустимості та достовірності, а сукупність наданих стороною обвинувачення доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, в порядку ст.94 КПК України за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, виходячи із засад справедливості, виваженості та неупередженості, керуючись законом, суд прийшов до висновку, що пред`явлене ОСОБА_10 обвинувачення за ч.3 ст.191, ч.1 ст.366 КК України не знайшло своє підтвердження в ході судового провадження, враховуючи наступне.

Статтею 7 КПК України закріплені найважливіші засади кримінального провадження, серед яких є верховенство права, презумпція невинуватості та забезпечення доведеності вини.

Частинами першою та другою статті 2 КК України передбачено, що підставою для кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом. Особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вини не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Суд може постановити обвинувальний вирок лише в тому випадку, коли винуватість обвинуваченої особи доведено поза розумним сумнівом.

Відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, установленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У тексті підпункту «а» п.3 ст.6 Конвенції вказано на необхідність приділяти особливу увагу роз`ясненню «обвинувачення» особі, стосовно якої порушено кримінальну справу. Деталі вчинення злочину можуть відігравати вирішальну роль під час розгляду кримінальної справи, оскільки саме з моменту доведення їх до відома підозрюваного він вважається офіційно письмово повідомленим про фактичні та юридичні підстави пред`явленого йому обвинувачення (див. рішення від 19 грудня 1989 року у справі «Камасінскі проти Австрії», п.79).

Крім того, Європейський суд з прав людини нагадує, що положення підпункту «а» п.3 ст.6 Конвенції необхідно аналізувати у світлі більш загальної норми про право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п.1 цієї статті. У кримінальній справі надання повної, детальної інформації щодо пред`явленого особі обвинувачення та, відповідно, про правову кваліфікацію, яку суд може дати відповідним фактам, є важливою передумовою забезпечення справедливого судового розгляду (див. рішення від 25 березня 1999 року у справі «Пелісьє та Сассі проти Франції», п.52; рішення від 25 липня 2000 року у справі «Матточіа проти Італії», п.58; рішення від 20 квітня 2006 року у справі ОСОБА_44 та інші проти Австрії», п.34).

Обвинувачення повинно бути конкретним, не містити будь-яких суперечностей та викладено зрозуміло, з метою уникнення порушення права обвинуваченого на захист, що визначено як національним законодавством, так і рішеннями Європейського суду з прав людини ( рішення ЄСПЛ у справі "Маттоціа проти Італії" від 25.07.2000 р.).

У Рішенні від 06.12.1998 «Барбера, Мессегуе і Джабардо проти Іспанії» Європейський суд з прав людини зазначив, що принцип презумпції невинуватості вимагає, серед іншого, щоб під час виконання своїх обов`язків, судді не розпочинали розгляду справи з упередженої думки, що підсудний вчинив злочин, який йому ставиться у вину; обов`язок доказування лежить на обвинуваченні і будь-який сумнів має тлумачитися на користь підсудного.

Згідно з положеннями частини третьої статті 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях.

Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків (ч.6 ст.22 КПК України).

Відповідно до ст. 25 КПК України прокурор, слідчий зобов`язані в межах своєї компетенції розпочати досудове розслідування в кожному випадку безпосереднього виявлення ознак кримінального правопорушення /за виключенням випадків, коли кримінальне провадження може бути розпочате лише на підставі заяви потерпілого/ або в разі надходження заяви /повідомлення/ про вчинення кримінального правопорушення, а також вжити всіх передбачених законом заходів для встановлення події кримінального правопорушення та особи, яка його вчинила.

Крім того, саме на них законом покладається обов`язок всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень відповідно до ст.9 КПК України.

Сторона захисту, посилаючись на невинуватість ОСОБА_10 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.191, ч.1 ст.366 КК України, просила його виправдати.

Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватості особи поза розумним сумнівом, що встановлено ч.2 ст.17 КПК України.

Згідно з положеннями ч. 4 вказаної статті усі сумніви щодо доведеності винуватості особи тлумачаться на користь такої особи.

Конституційний Суд України у рішенні від 26 лютого 2019 року № 1-р/2019 у справі щодо відповідності Конституції України ( конституційності) ст. 368-2 КК України зауважив, що елементом принципу презумпції невинуватості є принцип "indubioproreo", згідно з яким при оцінюванні доказів усі сумніви щодо вини особи тлумачиться на користь її невинуватості. Презумпція невинуватості особи передбачає, що обов`язок доведення вини особи покладається на державу.

Для дотримання стандарту доведення поза розумним сумнівом недостатньо, щоб версія обвинувачення була лише більш вірогідною за версію захисту. Законодавець вимагає, щоб будь-який обґрунтований сумнів у тій версії події, яку надало обвинувачення, був спростований фактами, встановленими на підставі допустимих доказів, і єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити всю сукупність фактів, установлених у суді, - є та версія подій, яка дає підстави для визнання особи винною за пред`явленим обвинуваченням.

Обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, покладається на слідчого, прокурора, що передбачено ч.1 ст.92 КПК України.

У кримінальному провадженні у відповідності до вимог ч.1 ст.91 КПК України підлягають доказуванню: 1) подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини кримінального правопорушення); 2) винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; 3) вид та розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат; 4) обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою для закриття кримінального провадження; 5) обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання; 6) обставини, які підтверджують, що гроші, цінності та інше майно, які підлягають спеціальній конфіскації, одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від такого майна, або призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи винагороди за його вчинення, або є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом, або підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення; 7) обставини, що є підставою для застосування до юридичних осіб заходів кримінально-правового характеру.

За практикою тлумачення Європейським судом з прав людини національний суд має оцінити представлені йому докази і вагомість будь-яких доказів, які сторона хоче долучити до справи. Однак, суд має пересвідчитися, чи провадження в цілому, включаючи спосіб збирання доказів, було справедливим, як того вимагає п. 1 статті 6 (mutatis mutandis, рішення у справі «Шенк проти Швейцарії» (Schenk v. Switzerland) від 12 липня 1988 р., серія A № 140, с. 29, п. 46).

Доказами у кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню (ч. 1 ст. 84 КПК України).

При цьому, докази подані тією чи іншою стороною повинні бути належними та допустимими.

Згідно з ч. 1 ст. 85 КПК України належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.

Частиною 1 ст. 86 КПК України встановлено, що доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом. При цьому, відповідно до ч. 2 цієї статті недопустимий доказ не може бути користаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення.

У кримінальному процесуальному праві загальновизнаними є такі критерії допустимості доказів: ?належне джерело; ?належний суб?єкт; ?належна процесуальна форма; ?належна фіксація; ?належна процедура; ?належний вид способу формування доказової основи.

Тобто, докази мають бути отримані тільки уповноваженими на це особами (органами); способами і засобами, які вимоги закону, що визначають порядок проведення конкретних дій, їхню послідовність, склад учасників, докази мають бути закріплені належним чином призначені для одержання певних доказів, у процесі отримання доказів мають бути дотримані.

Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод та практика Європейського суду з прав людини відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» застосовується при розгляді справ як джерело права.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за загальним правилом, саме національні суди повноважні оцінювати надані їм докази (п.34 рішення у справі «Тейксейра де Кастро проти Португалії» від 09.06.1998, п.54 рішення у справі «Шабельника проти України» від 19.02.2009), а порядок збирання доказів, передбачений національним правом, має відповідати основним правам, визнаним Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, а саме: на свободу, особисту недоторканність, на повагу до приватного і сімейного життя, таємницю кореспонденції, на недоторканність житла (статті 5, 8 Конвенції) тощо.

Визнаватися допустимими і використовуватися як докази в кримінальній справі можуть тільки фактичні дані, одержані відповідно до вимог кримінально-процесуального законодавства. Перевірка доказів на їх допустимість є найважливішою гарантією забезпечення прав і свобод людини і громадянина в кримінальному процесі та ухвалення законного і справедливого рішення у справі.

Відповідно ст.87 КПК України - недопустимими, зокрема, є докази, отримані внаслідок істотного порушення прав і свобод людини. Суд зобов`язаний визнати істотними порушеннями прав людини і основоположних свобод, зокрема, здійснення процесуальних дій, які потребують попереднього дозволу суду, без такого дозволу або з порушенням його суттєвих умов; отримання доказів внаслідок катування; порушення права особи на захист; отримання показань чи пояснень від особи, яка не була повідомлена про своє право відмовитись від давання показань та відповідати на запитання, або їх отримання з порушенням цього права; порушення права на перехресний допит; отримання показань від свідка, який надалі буде визнаний підозрюваним чи обвинуваченим у цьому кримінальному провадженні.

Згідно рішення Конституційного суду України №12 рп/2011 від 20 жовтня 2011 року, визнаватися допустимими й використовуватися як докази в кримінальній справі можуть тільки фактичні дані, одержані відповідно до вимог кримінально-процесуального законодавства. Перевірка доказів на їх допустимість є найважливішою гарантією забезпечення прав й свобод людини і громадянина в кримінальному процесі та ухвалення законного і справедливого рішення у справі.

Суд зобов`язаний визнати істотними порушеннями прав людини і основоположних свобод, зокрема, такі діяння:

1) здійснення процесуальних дій, які потребують попереднього дозволу суду, без такого дозволу або з порушенням його суттєвих умов;

2) отримання доказів внаслідок катування, жорстокого, нелюдського або такого, що принижує гідність особи, поводження або погрози застосування такого поводження;

3) порушення права особи на захист;

4) отримання показань чи пояснень від особи, яка не була повідомлена про своє право відмовитися від давання показань та не відповідати на запитання, або їх отримання з порушенням цього права;

5) порушення права на перехресний допит;

Недопустимими є також докази, що були отримані:

1) з показань свідка, який надалі був визнаний підозрюваним чи обвинуваченим у цьому кримінальному провадженні;

2) після початку кримінального провадження шляхом реалізації органами досудового розслідування чи прокуратури своїх повноважень, не передбачених цим Кодексом, для забезпечення досудового розслідування кримінальних правопорушень;

3) під час виконання ухвали про дозвіл на обшук житла чи іншого володіння особи у зв`язку з недопущенням адвоката до цієї слідчої (розшукової) дії. Факт недопущення до участі в обшуку адвокат зобов`язаний довести в суді під час судового провадження;

4) під час виконання ухвали про дозвіл на обшук житла чи іншого володіння особи, якщо така ухвала винесена слідчим суддею без проведення повної технічної фіксації засідання.

Докази, передбачені цією статтею, повинні визнаватися судом недопустимими під час будь-якого судового розгляду, крім розгляду, якщо вирішується питання про відповідальність за вчинення зазначеного істотного порушення прав та свобод людини, внаслідок якого такі відомості були отримані.

Відповідно до сформованої практикою ЄСПЛ доктрини «плодів отруєного дерева» (fruit of the poisonous tree), якщо джерело доказів є недопустимим, всі інші дані, одержані з його допомогою, будуть такими ж (рішення у справах «Гефген проти Німеччини», пункти 5052 рішення у справі «Шабельник проти України (№2)», пункт 66 рішення у справі «Яременко проти України (№2)»).

Зазначена доктрина передбачає оцінку не лише кожного засобу доказування автономно, а і всього ланцюга безпосередньо пов`язаних між собою доказів, з яких одні випливають з інших та є похідними від них. Критерієм віднесення доказів до «плодів отруєного дерева» є наявність достатніх підстав вважати, що відповідні відомості не були б отримані за відсутності інформації, одержаної незаконним шляхом.

В силу вимог частин 1, 3 ст. 373 КПК України виправдувальний вирок ухвалюється в разі, якщо не доведено, що: вчинено кримінальне правопорушення в якому обвинувачується особа; кримінальне правопорушення вчинено обвинуваченим; в діях обвинуваченого є склад злочину кримінального правопорушення. Обвинувальний вирок не може ґрунтуватися на припущеннях і ухвалюється лише за умов доведення у ході судового розгляду винуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення.

Матеріали кримінального провадження №0000769 від 25.07.2022 за обвинуваченням ОСОБА_10 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.191, ч.1 ст.366 КК України, не містять ані окремих, ані в сукупності доказів того, що ОСОБА_10 вчинено кримінальні правопорушення, передбачені ч.3 ст.191, ч.1 ст.366 КК України.

Так, як вбачається з матеріалів кримінального провадження, в основу обвинувачення ОСОБА_10 за ч.3 ст.191, ч.1 ст.366 КК України покладено те, що він, діючи з корисливих мотивів та переслідуючи намір незаконного збагачення, за попередньою змовою та в злочинній групі з ОСОБА_14 (матеріали відносно якого виділені в окреме провадження) задля заволодіння чужим майном, шляхом зловживання службовим становищем та посадовим підробленням, усвідомлюючи неможливість самостійної реалізації протиправних намірів, розуміючи переваги вчинення зазначених злочинних дій за попередньою змовою групою осіб, згідно заздалегідь розробленого ОСОБА_10 злочинного плану з метою звернення на свою користь дизельного пального та бензину, належного ВП ""Харківська дистанція електропостачання" РФ "Південна залізниця" АТ "Українська залізниця" розподілили ролі, відповідно до яких ОСОБА_10 , отримував за накладними вимогами на складі ВП "Харківська дистанція електропостачання" РФ "Південна залізниця" АТ "Українська залізниця", дизильне пальне та бензин для водіїв ОСОБА_15 та ОСОБА_16 , але це пальне не видав, а звернув на свою користь, розподіливши його з ОСОБА_14 , склав фіктивні подорожні листи на неіснуючі поїздки автотранспорту ВП та звіти про видаток палива на автотранспорт, матеріальні звіти форми М-19 про оприбуткування та списання по матеріальним обліку ВП, викраденого палива, яке нібито було використано при неіснуючих поїздках водіями ОСОБА_15 та ОСОБА_16 , що призвело до приховування по бухгалтерському обліку незаконного заволодіння майном з боку ОСОБА_10 та ОСОБА_14 (матеріали відносно якої виділені в окреме провадження).

Таке твердження сторони обвинувачення не знайшло свого підтвердження під час судового розгляду кримінального провадження, а докази, надані стороною обвинувачення не доведені перед судом щодо їх переконливості.

Колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду у постанові від 05.04.2018 у справі № 658/1658/16-к зазначено, що кваліфікація злочину - кримінально-правова оцінка поведінки (діяння) особи шляхом встановлення кримінально-правових (юридично значущих) ознак, визначення кримінально-правової норми, що підлягає застосуванню, і встановлення відповідності ознак вчиненого діяння конкретному складу злочину, передбаченому Кримінальним кодексом, за відсутності фактів, що виключають злочинність діяння.

За своєю суттю і змістом кваліфікація злочину завжди пов`язана з необхідністю обов`язкового встановлення і доказування кримінально-процесуальними і криміналістичними засобами двох надзвичайно важливих обставин: 1) факту вчинення особою (суб`єктом злочину) суспільно небезпечного діяння, тобто конкретного акту її поведінки (вчинку) у формі дії чи бездіяльності; 2) точної відповідності ознак цього діяння ознакам складу злочину, передбаченого відповідною статтею Особливої частини КК.

Склад злочину це сукупність юридичних ознак (об`єктивних і суб`єктивних), що визначають вчинене суспільне небезпечне діяння, як конкретний злочин, передбачений кримінальним законом.

Об`єктивними ознаками злочину є об`єкт і об`єктивна сторона, суб`єктивними суб`єкт і суб`єктивна сторона. Відсутність хоча б однієї з цих ознак, складу злочину не утворюють.

Так, з об`єктивної сторони кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 191 КК України, може бути вчинений у формі: привласнення чужого майна, яке було ввірене особі чи перебувало в її віданні; розтрати такого майна зазначеною особою; привласнення, розтрати або заволодіння чужим майном шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем (ч. 2 ст. 191).

Кваліфікованими та особливо кваліфікованими видами привласнення, розтрати майна або заволодіння ним шляхом зловживання службовим становищем закон передбачає вчинення їх, зокрема: повторно або за попередньою змовою групою осіб (ч. 3 ст. 191).

Згідно з роз`ясненнями, що містяться у п.23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 06.11.2009 року № 10 «Про судову практику у справах про злочини проти власності», у статті 191 КК передбачено відповідальність за три форми вчинення злочину - привласнення, розтрату або заволодіння майном шляхом зловживання службовим становищем. Вони характеризуються умисним протиправним і безоплатним оберненням чужого майна на свою користь чи на користь іншої особи.

Аналогічна позиція викладена у постанові Верховного Суду від 28.02.2019 у справі №456/1181/15-к, ухвалі Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду України від 28.01.2021 у справі № 757/55923/16-к, постанові Верховного Суду від 14.06.2018 у справі № 409/1994/15-к).

При цьому, розтрата чужого майна - це незаконне і безоплатне витрачання (споживання, продаж, безоплатна передача, обмін, передача в рахунок погашення боргу тощо) винним чужого майна, яке йому ввірене чи перебувало в його віданні. В результаті розтрати винний поліпшує майнове становище інших осіб шляхом безпосереднього споживання ними незаконно вилученого майна, позбавлення їх за рахунок витрачання такого майна певних матеріальних витрат, збільшення доходів інших осіб.

Діяння може кваліфікуватися як привласнення чи розтрата лише у разі, коли його предметом виступає майно, яке було ввірене винному чи було в його віданні, тобто воно знаходилось у правомірному володінні винного, який був наділений правомочністю по розпорядженню, управлінню, доставці або зберіганню такого майна. Така правомочність може обумовлюватись службовими обов`язками, договірними відносинами або спеціальним дорученням.

Суб`єктом привласнення, розтрати або заволодіння чужим майном шляхом зловживання службової особи своїм службовим становищем (ч. 2 ст. 191) може бути лише службова особа.

Суб`єктивна сторона злочину характеризується прямим умислом і корисливим мотивом. При цьому, під прямим умислом слід розуміти таке психічне ставлення особи до діяння і його наслідків, при якому особа усвідомлювала суспільно небезпечний характер свого діяння (дії або бездіяльності), передбачала його суспільно небезпечні наслідки і бажала їх настання.

Крім цього, обов`язковими суб`єктивними ознаками розтрати майна шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем є корисливий мотив, який у кримінально-правовому розумінні, являє собою прагнення, спонукання особи до незаконного збагачення (як свого, так і третіх осіб) за рахунок вчинення протиправних дій у відношенні інших осіб, суспільства або держави, який може розцінюватись як прагнення задовольнити індивідуальну життєву потребу винного або іншої особи (групи осіб) шляхом завідомо протиправного, передбаченого кримінальним законом, заволодіння чужим майном чи чужими майновими правами, або шляхом звільнення від майнових зобов`язань та зменшення витрат; а також як прагнення протиправно задовольнити потребу винного в набутті майнових цінностей, майнових прав або в звільненні від майнових зобов`язань для особистої вигоди або наживи.

Відповідно до п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України №10 від 06.11.2009 року «Про судову практику у справах про злочини проти власності» у ст.191 КК України передбачено відповідальність за три форми вчинення злочину - привласнення, розтрату або заволодіння майном шляхом зловживання службовим становищем. Вони характеризуються умисним протиправним і безоплатним оберненням чужого майна на свою користь чи на користь іншої особи. Предметом привласнення та розтрати є лише те чуже майно, яке було ввірене винній особі чи перебувало в її законному віданні, тобто таке майно, що знаходилося в неї на законних підставах і стосовно якого вона здійснювала повноваження щодо розпорядження, управління, доставки використання або зберігання тощо. При привласненні ці повноваження використовуються для обернення винною особою майна на свою користь, а при розтраті - на користь інших осіб, зокрема це може бути відчуження майна іншим особам для споживання, як подарунок чи товар, в обмін на інше майно тощо. Заволодіння чужим майном шляхом зловживання службовим становищем полягає в незаконному оберненні чужого майна на свою користь або на користь інших осіб з використанням службовою особою свого службового становища всупереч інтересам служби.

Отже із зазначеного вбачається, що загальною ознакою привласнення, розтрати та заволодіння майном шляхом зловживання службовим становищем є повноваження винного щодо майна, яким він заволодіває. Особа у цих випадках не є стороннього для майна, воно їй ввірене, перебуває у її віданні або особа внаслідок службового становища має певні повноваження щодо цього майна.

У ч. 3 ст. 191 КК України встановлена відповідальність тільки за умисне привласнення, розтрату або заволодіння чужим майном шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, при наявності в діянні особи тільки прямого умислу, корисливих мотивів та відповідної мети.

Недоведеність у діянні обвинуваченого хоча б однієї із ознак складу кримінального правопорушення, що визначена у диспозиції норми КК України, загалом виключає встановлення у діянні складу кримінального правопорушення, та є відповідною підставою для виправдання особи.

У результаті заволодіння, винний поліпшує своє майнове становище або майнове становище інших осіб шляхом безпосереднього споживання незаконно вилученого майна, позбавлення за рахунок витрачання такого майна певних матеріальних витрат, збільшення доходів тощо.

Обов?язковими факультативними ознаками суб?єктивної сторони даного правопорушення заволодінні майна шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем є корисливий мотив - спонукання до незаконного збагачення за рахунок чужого майна та корислива мета - збагатитися самому або незаконно збагатити інших осіб, у долі яких зацікавлений винний (постанова Верховного Суду від 28 лютого 2019 року у справі №456/1181/15-к).

Із матеріалів кримінального провадження не вбачається, що ОСОБА_10 було ввірено майно (паливні матеріали), не перебувало таке й у його віданні, жодних повноважень на розпорядження майном ОСОБА_10 не мав. Згідно посадової інструкції він до видачі пального, заправки пальним транспортних засобів, пломбування спідометрів транспортних засобах не має жодного відношення.

Як було встановлено в ході судового слідства, водій який здійснював виїзд, отримував від механіка подорожній лист, а за відсутності останнього від ОСОБА_10 , на підставі якого водій у комірці отримував талони для заправки автомобіля на зазначеній у талонах АЗС, після чого водій рухався за визначеним маршрутом. При поверненні автомобіля не інакше як механік звіряв кілометраж фактично використане паливо та фіксував остаток палива.

ОСОБА_10 складав видаткові накладні вже на використане пальне один раз в кінці кожного місяця, а подорожні листи отримував від механіка ВП, саме в обов?язки якого входить заповнення подорожніх листів із зазначенням маршруту, кілометражу та фактично використаного палива, яке в свою чергу розраховується за технічними даними автомобіля та затвердженими інструкціями.

Таким чином, з матеріалів кримінального провадження вбачається лише факт виконання останнім своїх функціональних обов?язків.

Зловживання службовим становищем, як спосіб заволодіння майном, означає, що особа порушує свої повноваження і використовує організаційно-розпорядчі або адміністративно-господарчі функції всупереч інтересам служби для незаконного і безоплатного обертання чужого майна.

З боку обвинуваченого ОСОБА_10 відсутні будь-які зловживання своїм службовим становищем, спрямовані на заволодіння чужим майном. Навпаки, згідно виробничої характеристики на ОСОБА_10 , складеної В.о. начальника Харківської дистанції електропостачання ОСОБА_23 , за час роботи у дистанції з 2000 року (а це більше 20 років) ОСОБА_10 виявив себе дисциплінованим, сумлінним працівником, який працює без порушень трудової дисципліни, не допускає порушень правил охорони праці та техніки безпеки.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що стороною обвинувачення не доведено і суб?єктивних ознак складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 191 КК України у діях обвинуваченого, а саме, таких як корисливий мотив та корислива мета, не доведено і того факту, що обвинувачений діяв протиправно.

Крім того, зловживання службовим становищем, як обов?язкова ознака об?єктивної сторони (спосіб вчинення злочину), полягає в будь-якому умисному, з метою одержання неправомірної вигоди для себе чи іншої фізичної або юридичної особи, використанні службовою особою всупереч інтересам служби своїх прав і можливостей, зумовлених її службовим становищем.

Також жодним чином не підтверджено стороною обвинувачення і факту спричинення діями ОСОБА_10 відповідних наслідків, а саме: спричинення шкоди, оскільки диспозиція ч. 3 ст. 191 КК України вказує на шкоду як обов?язковий елемент матеріального складу злочину, а розмір спричиненої шкоди впливає на правильність кваліфікації дій особи.

Так, відповіднодовідки начальника ВП «Харківська дистанція електропостачання» РФ «Південна залізниця» АТ «Укрзалізниця» ОСОБА_22 від 19.03.23 № Е42-08/197 встановлено, що в період 03.02.2020 по 31.05.2020 по виробничому підрозділу «Харківська дистанція електропостачання» збитків та нестач дизельного палива та бензину не було; в бухгалтерському обліку збитків та нестач не відображено.

До того ж, стороною обвинувачення не надано жодних належних та допустимих доказів в підтвердження вчинення кримінальних правопорушень ОСОБА_10 у співучасті з ОСОБА_14 з метою заволодіння чужим майном вчиненому групою осіб, шляхом зловживання службовим становищем та службового підроблення.

У пункті 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про злочини проти власності" №10 від 06.11.2009 року визначено, що злочин визнається вчиненим за попередньою змовою групою осіб у разі його вчинення декількома (двома і більше) суб?єктами цього злочину, які заздалегідь домовилися про його спільне вчинення. Учасники вчинення злочину групою осіб діють узгоджено, зі спільним умислом, і кожен із них безпосередньо виконує діяння, що повністю чи частково утворює об?єктивну сторону складу злочину. При цьому можливий розподіл функцій, за якого кожен співучасник виконує певну роль у вчиненні злочину.

Домовленістю групи осіб про спільне вчинення злочину є узгодження об?єкту злочину, його характеру, місця, часу, способу вчинення та змісту виконуваних функцій, яке може відбутися у будь-якій формі - усній, письмовій, за допомогою конклюдентних дій, що висловлені не у формі усної чи письмової пропозиції, а безпосередньо через поведінку, з якої можна зробити висновок про такий намір.

Таку домовленість (або змову) може бути досягнуто лише шляхом обміну інформацією між учасниками і лише до моменту виконання його об?єктивної сторони.

Хоча інформація може бути виражена не лише у вербальній формі, але й жестами та діями, але у будь-якому разі має бути доведено, що до початку вчинення злочину такий обмін інформацією відбувся, без чого не можна вважати, що між учасниками досягнуто домовленості (тобто змови).

Таким чином, будь-який обмін інформацією (вербальний чи невербальний) має не залишати сумнівів у тому, що між учасниками спілкування досягнуто домовленості про вчинення певного злочину. Дії ОСОБА_10 не охоплювалися єдиним умислом з діями ОСОБА_14 щодо видачі пального, не були узгодженими між собою.

Стороною обвинувачення не надано суду жодних допустимих та належних доказів, з яких вбачаються спільний прямий умисел в діях обвинуваченого на вчинення кримінального правопорушення, за обставин, викладених у обвинувальному акті, а також корисливий мотив та мета злочину.

Щодо відповідальності за ч.1 ст.366 КК України, то вона настає за складання, видачу службовою особою завідомо неправдивих офіційних документів, внесення до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей, інше підроблення офіційних документів.

Предметом кримінального правопорушення за ст. 366 КК України є офіційний документ, визначення якого наведено у примітці до ст. 358 КК, згідно з якою офіційним визнається документ, який відповідає таким ознакам: 1) змістом такого документа повинна бути певна інформація (дані, відомості, свідоцтва, показання); 2) ця інформація має бути зафіксована на будь-якому матеріальному носії (папері, магнітній, кіно-, відео- або фотоплівці, дискеті тощо); 3) документ, який містить таку інформацію, повинен складатися з дотриманням визначених законом форм (довідка, наказ, розпорядження, протокол, постанова тощо) і мати передбачені законом реквізити (бланк, штамп, печатка, підпис тощо); 4) інформація, яка міститься в документі, повинна підтверджувати чи посвідчувати певні події, явища або факти, які спричинили чи здатні спричинити наслідки правового характеру, або може бути використана як документи - докази у правозастосовній діяльності; 5) документ має бути складеним, виданим чи посвідченим повноважними (компетентними) особами органів державної влади, місцевого самоврядування, об`єднань громадян, юридичних осіб незалежно від форми власності та організаційно-правової форми, а також окремими громадянами, у тому числі само зайнятими особами, яким законом надано право у зв`язку з їх професійною чи службовою діяльністю складати, видавати чи посвідчувати певні види документів.

Суб`єктом службового підроблення може бути будь-яка службова особа (частини 3 і 4 ст.18 КК) незалежно від того, у публічній чи в приватній сфері службової діяльності вчинюється цей злочин.

Об`єктивна сторона злочину за ст.366 КК України характеризується активною поведінкою - діями, які полягають у перекручуванні винним істини в офіційних документах чи у видачі неправдивих офіційних документів шляхом використання для цього свого службового становища.

Частина 1 ст.366 КК України передбачає відповідальність за вчинення кримінального правопорушення з формальним складом, який є закінченим з моменту вчинення хоча б однієї з таких альтернативно передбачених у диспозиції дій, незалежно від того, чи спричинили ці дії які-небудь наслідки і чи був використаний підроблений документ, як: а)складання неправдивого офіційного документа; б) видача неправдивого офіційного документа; в) внесення до офіційного документа неправдивих відомостей; г) інше підроблення офіційного документа.

Такий злочин виявляється тільки в активній поведінці службової особи і може бути вчинений однією з декількох альтернативно передбачених у ч. 1 ст. 366 КК України дій.

На ознаки складу цього злочину в діях обвинуваченого вказують вчинення підпису під заздалегідь для обвинуваченого неправдивої інформації, що містить ознаки внесення службовою особою до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей.

Видача неправдивих документів означає надання (передачу) його фізичним або юридичним особам або випуск для використання такого документа, зміст якого повністю або частково не відповідає дійсності і який був складений або службовою особою, яка його видала, або іншою службовою особою.

Так, в ході судового розгляду було встановлено, що ОСОБА_10 дійсно вносив певні відомості, заповнював частково або повністю подорожні листи, видаткові накладні, звіти, тощо. Вказане підтверджується показами свідків ОСОБА_15 та ОСОБА_16 , ОСОБА_14 , ОСОБА_23 та відповідає вимогам внутрішніх наказів, а саме: п.4 наказу № 292 від 10.09.2020, яким на ОСОБА_10 покладено обов`язок підписувати, заповнювати подорожні листи за відсутності осіб на час відпустки, відрядження, хвороби та інших випадків відсутності осіб.

Таким чином, підписання та внесення даних в подорожні листи має ситуативний характер, що свідчить більше про необхідність з боку ОСОБА_10 вчинити такі дії не інакше як за відсутності особи, в обов`язки якої входить заповнення та підписання подорожніх листів.

Наразі діючими нормативними документами не встановлена конкретна форма подорожнього (шляхового) листа.

Це підтверджується, наприклад, у рішенні Верховного Адміністративного Суду від 21 вересня 2017 року у справі № 820/924/16, де зазначено, що посилання на подорожні листи будь-яких автотранспортних засобів, включаючи вантажні автомобілі, було вилучено з текстів законів України "Про автомобільний транспорт", "Про дорожній рух" та "Про поліцію". Таким чином, підприємства, які використовують автотранспортні засоби, мають право не видавати водіям подорожні листи. За необхідності, підприємства самостійно вирішують питання щодо використання таких листів у своїй господарській діяльності.

Форма подорожнього листа для легкового автомобіля та Інструкція про порядок його застосування були затверджені наказом Держкомстату від 17 лютого 1998 року № 74.

Однак, цей наказ втратив чинність згідно з наказом Державної служби статистики від 19 березня 2013 року № 95.

Форма подорожнього листа для вантажного автомобіля була затверджена спільним наказом Міністерства транспорту та Державної служби статистики від 29 грудня 1995 року №488/346.

Однак, цей наказ також втратив чинність згідно зі спільним наказом Міністерства інфраструктури та Міністерства торгівлі від 10 грудня 2013 року № 1005/1454.

Порядок заповнення подорожнього листа для вантажного автомобіля визначався Інструкцією, затвердженою спільним наказом Державної служби статистики і Міністерства транспорту від 7 серпня 1996 року № 228/253. Ця Інструкція також скасована спільним наказом Держкомстату і Мінтрансу від 3 листопада 2006 року №507/1059.

Тобто, по суті, обвинувачення будується на внесенні неправдивих відомостей до офіційного документу «подорожній лист», який уже давно скасований як обов`язковий елемент.

Тому, в даному випадку офіційним документом не є подорожні листи.

Крім того, у постанові Верховного Суду від 9 березня 2021 року у справі № 160/3026/19 зазначено, що для списання пального, яке використовується в господарській діяльності підприємства, подорожній лист, незалежно від того, чи відповідає він стандарту первинного облікового документу чи ні, не є єдиним документом, на підставі якого відбувається списання використаного палива на підприємстві.

Так, в ході судового розгляду встановлено, що автотранспорт підприємства використовується за призначенням, на автотранспорті встановлені прилади обліку, спідометр - одометр для фіксації кілометражу при використанні автотранспорту, прилади обліку опломбовані та перевіряються метрологічною службою щороку. Будь-якого втручання в роботу облікових приладів автотранспорту на підприємстві не зафіксовано, в матеріалах кримінального провадження такі дані відсутні. Це в свою чергу спростовує висновки органу досудового слідства, зазначені в обвинувальному акті щодо противоправних дій з боку ОСОБА_10 .

В судовому засіданні стороною обвинувачення такі відомості спростовані не були.

Крім того, подорожні листи вантажного автомобіля ВП «Харківська Дистанція Електропостачання» РФ «Південна залізниця» АТ «Українська залізниця» № 8350 від 03.02.2020, № 8382 від 10.02.2020, №8360 від 05.02.2020, № 8449 від 24.02.2020, № 8499 від 04.03.2020, № 8505 від 05.03.2020, № 8576 від 20.03.2020, № 8492 від 03.03.2020, № 8510 від 06.03.2020, №8523 від 10.03.2020, № 8530 від 11.03.2020, № 8586 від 23.03.2020, № 8819 від 06.05.2020, № 8862 від 15.05.2020 висновком експерта ХНДЕКЦ ОСОБА_35 від 15.02.2022 №СЕ-19/121-22/390-ЕК про проведення судової економічної експертизи, наданого в рамках кримінального провадження № 0000174 від 17.04.2021 не визнаються первинними документами відповідно до п.2 ст.9 Закону України від 16.07.1999 № 996-XIV «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні».

Таким чином, аналізуючи надані стороною обвинувачення докази, з точки зору їх достатності, суд вважає, що стороною обвинувачення не надано жодного доказу, що саме ОСОБА_10 , як службова особа, виконуючи обов`язки начальникадистанційних майстерень Виробничого Підрозділу «Харківська Дистанція Електропостачання» Регіональної філії «Південна залізниця» Акціонерного Товариства «Українська залізниця»

видав завідомо неправдивий офіційний документ.

Отже, зі змісту викладу інкримінованого обвинуваченому діяння, тобто формулювання обвинувачення вбачається, що кваліфікація дій обвинуваченого не відповідає опису об`єктивної сторони кримінального правопорушення згідно фактичних обставин кримінального правопорушення, і не є зрозумілим за викладом обставин, а саме, чи ОСОБА_10 умисно склав звіт М-19, який містить завідомо неправдиві відомості, чи затвердив офіційний документ, який містить завідомо неправдиві відомості, чи видав завідомо неправдивий офіційний документ шляхом його затвердження, тоді як дії ОСОБА_10 кваліфіковані органом досудового розслідування за ч.1 ст.366 КК України, як видача службовою особою завідомо неправдивого офіційного документу, отже фактично ОСОБА_10 пред`явлено неконкретне обвинувачення.

Отримання офіційного документа, який містить завідомо неправдиві відомості, чи затвердження офіційного документа, який містить завідомо неправдиві відомості, чи здійснення видачі службовою особою завідомо неправдивого офіційного документу шляхом його затвердження, не є кримінально караним діянням в розумінні ст. 366 КК України, оскільки кримінально караним діянням за ст.366 КК України є складання, видача службовою особою завідомо неправдивих офіційних документів, внесення до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей, інше підроблення офіційних документів.

Суб`єктивна сторона службового підроблення, передбаченого ч.1 ст.366 КК, характеризується тільки прямім умислом, про що свідчить вказівка законодавця на завідомість неправдивих відомостей і документів, бо винний діє завідомо, тобто усвідомлює неправдивий характер тих відомостей, що вносяться ним до офіційних документів, або усвідомлює, що документ, який він видає, повністю чи частково не відповідає дійсності (є неправдивим).

Відповідно до ст.24 КК України прямим є умисел, якщо особа усвідомлювала суспільно небезпечний характер свого діяння (дії або бездіяльності), передбачала його суспільно небезпечні наслідки і бажала його настання.

У відповідності до ухвали колегії суддів Судової палати у кримінальних справах Верховного суду України від 9 вересня 2011 року у справі № 5-1060км11, сам по собі факт недостовірності відомостей в офіційному документі автоматично не тягне за собою кримінальну відповідальність та не є достатньою підставою для висновку про наявність у діях особи прямого умислу на службове підроблення.

Як свідчить зміст пред`явленого ОСОБА_10 обвинувачення за ч.1 ст.366 КК України, він достовірно знав про те, що затверджує завідомо неправдивий офіційний документ з метою його подальшого використання.

Однак ці обставини, які сторона обвинувачення вважала доведеними, жодними належними та допустимими доказами в судовому засіданні не підтверджені та спростовуються поясненнями допитаних судом свідків та дослідженими матеріалами справи в їх сукупності, є лише припущенням та не свідчать про доведеність вини обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому злочину, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України.

Так, як встановлено судом, стороною обвинувачення на підтвердження винуватості обвинуваченого ОСОБА_10 в якості доказу надано акт перевірки від 09.06.2020, протокол огляду предметів від 17.03.2021 та DVD-диски від 17 березня 2021 року з відеозаписом проведення службової перевірки виробничого підрозділу «Харківська дистанція електропостачання» Регіональної філії «Південна залізниця» АТ «Українська залізниця», які є невід`ємними додатками до даного протоколу.

Але, перевіряючі особи - ОСОБА_21 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 зазначили в судовому засіданні, що при проведенні перевірки був присутній начальник цеху ОСОБА_10 , що також не знайшло свого підтвердження в ході судового розгляду, так як ОСОБА_10 в той час знаходився у тарифній відпустці, що підтверджено копією наказу про відпустку ОСОБА_10 , тому проведення, наслідки такої перевірки вважає протиправними та незаконними.

До того ж, в акті перевірки від 09.06.2020 зазначено, що під час перевірки був присутній в.о. начальника ВП "Харківська дистанція електропостачання" ОСОБА_23 , даний факт також не знайшов підтвердження після допиту свідка ОСОБА_22 , який повідомив, що він був відсутнім під час перевірки, взагалі про неї нічого не чув, а підпис був вимушений поставити вже після проведення перевірки, йому не відомо, які саме автомобілі перевірялися, ким, на підставі чого, які недоліки виявлено.

Тому, з врахуванням положень ч.3 ст. 62 Конституції України, ч. 4 ст. 17 КПК України та сформованої практики ЄСПЛ доктрини «плодів отруєного дерева» (fruit of the poisonous tree), згідно якої якщо джерело доказів є недопустимим, всі інші дані, одержані з його допомогою, будуть такими ж (рішення у справах «Гефген проти Німеччини», пункти 5052 рішення у справі «Шабельник проти України (№2)», пункт 66 рішення у справі «Яременко проти України (№2)»), суд визнає вказані докази, а саме: акт перевірки від 09.06.2020, протокол огляду предметів від 17.03.2021 та DVD-диски від 17 березня 2021 року з відеозаписом проведення службової перевірки виробничого підрозділу «Харківська дистанція електропостачання» Регіональної філії «Південна залізниця» АТ «Українська залізниця», які є невід`ємними додатками до даного протоколу, надані стороною обвинувачення, недопустимими, так як встановлено в ході судового розгляду та не було спростовано прокурором та співробітниками ЦБП дотримання вимог закону, що визначають порядок проведення конкретних дій, (перевірки), їхню послідовність, склад учасників. Дотримання вимог закону при проведенні перевірки не знайшло свого підтвердження після допиту свідків ОСОБА_21 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , які не змогли довести свої повноваження, законність, порядок проведення своїх дій, їхню послідовність, склад учасників.

Крім того, суд також визнає висновки експерта ХНДЕКЦ ОСОБА_35 від 15.02.2022 №СЕ-19/121-22/390-ЕК про проведення судової економічної експертизи, наданого в рамках кримінального провадження № 0000174 від 17.04.2021, висновки експерта ХНДЕКЦ ОСОБА_36 від 24.09.2021 №СЕ-19/121-21/21251-ПЧ про проведення судової почеркознавчої експертизи, наданого в рамках кримінального провадження №0000174 від 17.04.2021, висновки експерта ХНДЕКЦ ОСОБА_36 від 30.11.2021 №СЕ-19/121-21/22626-ПЧ про проведення судової почеркознавчої експертизи, наданого в рамках кримінального провадження № 0000174 від 17.04.2021, висновки експерта ХНДЕКЦ ОСОБА_36 від 25.11.2021 №СЕ-19/121-21/22624-ПЧ про проведення судової почеркознавчої експертизи, наданого в рамках кримінального провадження № 0000174 від 17.04.2021, висновки експерта ХНДЕКЦ ОСОБА_36 від 03.12.2021 №СЕ-19/121-21/22625-ПЧ про проведення судової почеркознавчої експертизи, наданого в рамках кримінального провадження № 0000174 від 17.04.2021, висновки експерта ХНДЕКЦ ОСОБА_36 від 30.09.2021 №СЕ-19/121-21/21250-ПЧ про проведення судової почеркознавчої експертизи, наданого в рамках кримінального провадження № 0000174 від 17.04.2021, висновки експерта ХНДЕКЦ ОСОБА_36 від 02.12.2021 №СЕ-19/121-21/22628-ПЧ про проведення судової почеркознавчої експертизи, наданого в рамках кримінального провадження № 0000174 від 17.04.2021, протокол тимчасового доступу до речей і документів від 17.01.2020 та долучені до нього 3 DVD диски, які є невід`ємною частиною вказаного протоколу, протокол тимчасового доступу до речей і документів від 17.01.2020 та долучені до нього DVD диск, який є невід`ємною частиною вказаного протоколу, протокол тимчасового доступу до речей і документів від 17.01.2020 та долучений до нього DVD диск, який є невід`ємною частиною вказаного протоколу неналежними та недопустимим доказами, протокол огляду предметів від 17.03.2021 по кримінальному провадженню №0002007 від 22.12.2020, постанову про визнання речових доказів від 17 березня 2021 року по кримінальному провадженню № 0002007 від 22.12.2020, протокол огляду предмету від 19 липня 2022 року по кримінальному провадженню № 0000174 від 17.04.2021, так як суду не надано ані ухвал слідчих суддів Ленінського районного суду м.Харкова про тимчасовий доступ до речей і документів по кримінальним провадженням №0000174 від 17.04.2021, № 0002007 від 22.12.2020, на підставі яких складені вищезазначені протоколи тимчасового доступу до речей та документів та долучені DVD диски, не надано суду витягів з ЄРДР по кримінальному провадження №0000174 від 17.04.2021, №0002007 від 04.12.2020, постанови про об`єднання матеріалів кримінальних проваджень та присвоєння єдиного номеру провадження №0002007 від 22.12.2020, постанови про об`єднання матеріалів кримінальних проваджень та присвоєння єдиного номеру провадження №0000174 від 17.04.2021, постанова про виділення матеріалів досудових розслідувань з матеріалів кримінального провадження №0002007 від 04.12.2020, тобто стороною обвинувачення не доведено належними та допустимими доказами зв`язок вищезазначених доказів з кримінальним провадженням №0000769 від 25.07.2022 за обвинуваченням ОСОБА_10 за ч.3 ст.191, ч.1 ст.366 КК України,який перебуває на розгляді.

У зв`язку з тим, що в матеріалах кримінального провадження №0000769 від 25.07.2022 за обвинуваченням ОСОБА_10 за ч.3 ст.191, ч.1 ст.366 КК України відсутні витяги з ЄРДР № 0002007 від 04.12.2020, № 0000174 від 17.04.2021, суд позбавлений можливості встановити осіб, хто проводив досудове розслідування, осіб - процесуальних керівників, відсутні їх повноваження та процесуальні документи -постанови слідчого про призначення експертиз, на підставі яких суду надано висновки експертів ХНДЕКЦ ОСОБА_35 від 15.02.2022 №СЕ-19/121-22/390-ЕК про проведення судової економічної експертизи, наданого в рамках кримінального провадження №0000174 від 17.04.2021, висновки експерта ХНДЕКЦ ОСОБА_36 від 24.09.2021 №СЕ-19/121-21/21251-ПЧ про проведення судової почеркознавчої експертизи, наданого в рамках кримінального провадження №0000174 від 17.04.2021, висновки експерта ХНДЕКЦ ОСОБА_36 від 30.11.2021 №СЕ-19/121-21/22626-ПЧ про проведення судової почеркознавчої експертизи, наданого в рамках кримінального провадження №0000174 від 17.04.2021, висновки експерта ХНДЕКЦ ОСОБА_36 від 25.11.2021 №СЕ-19/121-21/22624-ПЧ про проведення судової почеркознавчої експертизи, наданого в рамках кримінального провадження № 0000174 від 17.04.2021, висновки експерта ХНДЕКЦ ОСОБА_36 від 03.12.2021 №СЕ-19/121-21/22625-ПЧ про проведення судової почеркознавчої експертизи, наданого в рамках кримінального провадження № 0000174 від 17.04.2021, висновки експерта ХНДЕКЦ ОСОБА_36 від 30.09.2021 №СЕ-19/121-21/21250-ПЧ про проведення судової почеркознавчої експертизи, наданого в рамках кримінального провадження № 0000174 від 17.04.2021, висновки експерта ХНДЕКЦ ОСОБА_36 від 02.12.2021 №СЕ-19/121-21/22628-ПЧ про проведення судової почеркознавчої експертизи, наданого в рамках кримінального провадження № 0000174 від 17.04.2021, відсутні постанови слідчого про виділення матеріалів в інше кримінальне провадження, у зв`язку з чим, суд визнає вказані докази неналежними та недопустимими.

При ухваленні вироку відносно обвинуваченого ОСОБА_10 , суд вважає за необхідне відповідно до положень ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» застосувати як джерело права Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини.

Так, у рішеннях по справі «Коробов проти України» (Korobov v. Ukraine заява № 39598/03) від 21.10.2011, у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства»(Irelandv.theUnitedKingdom) від 18.01.1978 Європейський суд з прав людини зазначає, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростованих презумпцій факту.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, що сформульована у п. 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14.02.2008 року у справі «Кобець проти України» («Kobets v. Ukraine») (з відсиланням на п.282 рішення у справі «Авшар проти Туреччини» («Avsar v. Turkey»), згідно яких «доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом».

Досліджені безпосередньо в судовому засіданні докази суд оцінює в їх сукупності за критеріями належності та допустимості. За критерієм належності, закріпленим у ст. 85 КПК України, суд вважає всі процесуальні дії по збиранню доказів по даному провадженню, які були досліджені судом, були проведені у спосіб, без дотриманням порядку і на підставах, передбачених процесуальним законом з дотриманням загальних засад кримінального провадження, які гарантують права і свободи людини та громадянина (п. п. 1-10 ч. 1 ст. 7, ч. ч. 2, 4 та 6 ст. 246, 251, 252, 271, 273, 275 КПК України).

Для дотримання стандарту доведення поза розумним сумнівом недостатньо, щоб версія обвинувачення була лише більш вірогідною за версію захисту. Законодавець вимагає, щоб будь-який обґрунтований сумнів у тій версії події, яку надало обвинувачення, був спростований фактами, встановленими на підставі допустимих доказів, і єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити всю сукупність фактів, установлених у суді, - є та версія подій, яка дає підстави для визнання особи винною за пред`явленим обвинуваченням.

Суд вважає за необхідне зазначити, що безпосередність дослідження доказів означає звернену до суду вимогу закону про дослідження ним всіх зібраних у конкретному кримінальному провадженні доказів шляхом допиту обвинувачених, потерпілих, свідків, експерта, огляду речових доказів, оголошення документів, відтворення звукозапису і відеозапису тощо. Ця засада кримінального судочинства має значення для повного з`ясування обставин кримінального провадження та його об`єктивного вирішення.

Безпосередність сприйняття доказів дає змогу суду належним чином дослідити і перевірити їх (як кожний доказ окремо, так і у взаємозв`язку з іншими доказами), здійснити їх оцінку за критеріями, визначеними у частині 1 статті 94 КПК України, і сформувати повне та об`єктивне уявлення про фактичні обставини конкретного кримінального провадження.

Недотримання засади безпосередності призводить до порушення інших засад кримінального провадження: презумпція невинуватості та забезпечення доведеності вини, забезпечення права на захист, змагальність сторін та свобода в поданні ними своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості (пункти 10, 13, 15 статті 7 КПК України). Тому засада безпосередності виступає необхідним елементом процесуальної форми судового розгляду.

Так, стороною обвинувачення не надано суду беззаперечних доказів, які б свідчили про вчинення обвинуваченим ОСОБА_10 інкримінованих йому кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.191, ч.1 ст.366 КК України.

Таким чином, надані стороною обвинувачення докази є суперечливими та не доводять, що ОСОБА_10 вчинив заволодіння чужим майном, вчинене шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем за попередньою змовою групою осіб та складання службою особою завідомо неправдивих офіційних документів.

VIII. Висновки суду.

Суд враховує правову позицію щодо визнання винності особи «поза розумним сумнівом» та визначення «стандартів доказування», висловлену Верховним Судом у постанові від 04.07.2018 по справі №688/788/15-к, в якій зазначається, що при вирішенні питання щодо достатності встановлених під час змагального судового розгляду доказів для визнання особи винуватою суди мають керуватися стандартом доведення (стандартом переконання), визначеним частинами другою та четвертою статті 17 КПК: Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи.

Поза розумним сумнівом має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння: як тих, що утворюють об`єктивну сторону діяння, так і тих, що визначають його суб`єктивну сторону.

Обов`язок всебічного і неупередженого дослідження судом усіх обставин справи означає, що для того, щоб визнати винуватість доведеною поза розумним сумнівом, версія обвинувачення має пояснювати всі встановлені судом обставини, що мають відношення до події, яка є предметом судового розгляду.

Суд не може залишити без уваги ту частину доказів та встановлених на їх підставі обставин лише з тієї причини, що вони суперечать версії обвинувачення. Наявність таких обставин, яким версія обвинувачення не може надати розумного пояснення або які свідчать про можливість іншої версії інкримінованої події, є підставою для розумного сумніву в доведеності вини особи.

Законодавець вимагає, щоб будь-який обґрунтований сумнів у тій версії події, яку надало обвинувачення, був спростований фактами, встановленими на підставі допустимих доказів, і єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити всю сукупність фактів, установлених у суді, - є та версія подій, яка дає підстави для визнання особи винною за пред`явленим обвинуваченням.

Аналізуючи надані у розпорядження суду докази, які були безпосередньо досліджені в ході судового розгляду, суд прийняв до уваги зазначені у судових дебатах слушні доводи сторони захисту про відсутність належних та допустимих доказів винуватості ОСОБА_10 за відсутності належних допустимих доказів, надавши їм оцінку з урахуванням вимог ст.ст. 85 - 87 КПК України.

Судовий розгляд проводився лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту, з дотриманням принципів змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, з дотриманням принципу диспозитивності, тобто діючи виключно у межах своїх повноважень та компетенції суд вирішив лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до його повноважень, зберігаючи при цьому об`єктивність та неупередженість та створивши при цьому необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання ними процесуальних обов`язків, та надійшов до висновку про те, що рівність перед законом і судом виключає будь-які привілеї у сторін кримінального провадження в ході судового розгляду, саме тому суд не приймає в якості доказів винуватості досліджені під час судового розгляду докази, оскільки завданнями кримінального провадження є не тільки захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, а й неупереджений судовий розгляд з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що досудове розслідування по кримінальному провадженню №0000769 від 25.07.2022 відносно ОСОБА_10 проведено з порушенням вимог кримінально-процесуального закону, в ході судового розгляду винуватість ОСОБА_10 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.191, ч.1 ст.366 КК України, стороною обвинувачення не доведена, в тому числі поза розумним сумнівом, а тому відповідно до п.3 ч.1 ст.373 КПК України суд вважає необхідним ухвалити у даному кримінальному провадженні виправдувальний вирок у зв`язку з недоведеністю того, що в діяннях обвинуваченого ОСОБА_10 є склад кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.191, ч.1 ст.366 КК України.

Згідно ч.3 ст.373КПК України обвинувальний вирок не може ґрунтуватися на припущеннях і ухвалюється лише за умови доведення у ході судового розгляду винуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення.

Виправдувальний вирок ухвалюється судом у випадках, передбачених ст.ст. 284, 373 КПК України.

Згідно п.3 ч.1 ст.373КПК України виправдувальний вирок ухвалюється у разі, якщо не доведено, що в діянні обвинуваченого є склад кримінального правопорушення.

Оскільки сторона обвинувачення не довела факту вчинення ОСОБА_10 кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.191, ч.1 ст.366 КК України, його необхідно виправдати в інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях з підстав, передбачених п.3 ч.1 ст.373 КПК України.

На підставі об`єктивно з`ясованих обставин, за наведених належних і достатніх мотивів, суд ухвалює згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, виправдувальний вирок, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 373 КПК України, оскільки не доведено, що в діянні ОСОБА_10 є склад кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.191, ч.1 ст.366 КК України.

Резюмуючи викладене, з урахуванням наданих обвинуваченням і досліджених судом доказів, враховуючи, що можливості для збору додаткових доказів вичерпано і не пропонується стороною обвинувачення, суд приходить до висновку, що стороною обвинувачення не доведено і судом не здобуто жодних переконливих доказів вчинення ОСОБА_10 кримінальних правопорушень, які йому інкримінується, у зв`язку з чим він підлягає виправданню.

Ухвалення виправдувального вироку забезпечить дієву реалізацію завдань кримінального провадження, передбачених ст. 2 КПК України, зокрема, охорону прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, щоб жоден невинуватий не був засуджений.

ІХ. Інші питання, які вирішуються судом при ухваленні вироку

Відповідно до ч. 3 ст. 129 КПК України у разі виправдання обвинуваченого за відсутності в його діях складу кримінального правопорушення або його непричетності до вчинення кримінального правопорушення, суд залишає позов без розгляду.

Цивільний позов АТ «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Південна залізниця» АТ «Укрзалізниця» про стягнення з ОСОБА_10 3 309,43 грн. на підставі ч.3 ст. 129 КПК України - залишити без розгляду.

Відповідно до ст. 124 КПК України процесуальні витрати у кримінальному провадженні на залучення експертів для проведення судових експертиз, слід віднести на рахунок держави, у зв`язку із виправданням обвинуваченого.

Щодо заходів забезпечення кримінального провадження.

Заходи забезпечення кримінального провадження щодо обвинуваченого ОСОБА_10 на момент проголошення вироку не обрані і суд не вбачає підстав для їх обрання до набрання вироком законної сили, оскільки дійшов висновку про ухвалення виправдувального вироку.

Долю речових доказів суд, вирішує у відповідності до ст. 100 КПК України.

Речові докази, які зберігаються в матеріалах кримінального провадження, на підставі п. 7 ч.9 ст. 100 КПК України - залишити зберігати в матеріалах кримінального провадження.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 5, 6 Європейської Конвенції про захист прав і основоположних свобод, ст. 62 Конституції України, ст.ст. 2, 17, 22, 23, 24, 83, 84, 91, 92, 94, 95, 98, 100, 337, 369-373, 376 КПК України, суд,-

ухвалив:

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати невинуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.191, ч. 1 ст. 366 КК України.

Виправдати ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на підставі п. 3 ч. 1 ст.373 КПК України у зв`язку з недоведеністю наявності в діях обвинуваченого складів даних кримінальних правопорушень.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні на залучення експертів - віднести на рахунок держави.

Речові докази документи:матеріальний звіт ЕЧ-2 РФ «ПЗ`АТ» УЗ» за березень 2020; матеріальний звіт ЕЧ-2 РФ «ПЗ`АТ`УЗ» за лютий 2020; матеріальний звіт ЕЧ-2 РФ «ПЗ`АТ`У3» за травень 2020; наказ № 3/ос про призначення ОСОБА_10 на посаду начальника майстерень; посадова інструкція начальника дистанційних майстерень ЕЧ-2 ОСОБА_42 , наказ № 7811 від 26.10.1998 р. про призначення на посаду механіка ОСОБА_14 ; посадова інструкція механіка ОСОБА_14 (з доповненнями); Aкт перевірки виробничого підрозділу « Харківська дистанція електропостачання" РФ "ПЗ" АТ "Уз" від 10.06.2020, положення про виробничий підрозділ «Харківська дистанція електропостачання" РФ "ПЗ" АТ "УЗ", відомість № 14 на відпуск бензину 495 за лютий 2020 по ЕЧ-2; добова відомість на відпуск бензину А95 за 24.02.2020; відомість № 24 на відпуск бензину А95 за березень 2020 по ЕЧ-2; добова відомість на відпуск бензину А95 за 03.03.2020; добова відомість на відпуск бензину 95 за 06.03.2020; добова відомість на відпуск бензину А95 за 23.03.2020; відомість № 51 на відпуск бензину 495 за травень 2020 по Е4-2; накладна вимога № 2228 від 31.03.20, накладна вимога № 2227 від 31.03.20, накладна вимога №2236 від 31.03.20; накладна вимога № 2233 від 31.03.20; накладна вимога № 2234 від 31.03.20; накладна вимога № 2237 від 31.03.20; накладна вимога № 2235 від 31.03.20; накладна вимога №2221 від 28.02.20; накладна вимога № 2220 від 28.02.20; накладна вимога № 2217 від 28.02.20; накладна вимога № 2225 від 28.02.20; накладна вимога № 2219 від 28.02.20; накладна вимога № 2218 від 28.02.20; накладна вимога № 2216 від 28.02.20; накладна вимога № 2222 від 28.02.20; накладна вимога № 2223 від 28.02.20; накладна вимога №2224 від 28.02.20; накладна вимога № 2230 від 31.03.20; накладна вимога № 2229 від 31.03.20; накладна вимога № 2231 від 31.03.20; накладна вимога № 2232 від 31.03.20; накладна вимога № 2256 від 30.04.20; накладна вимога №2255 від 30.04.20; накладна вимога № 2254 від 30.04.20; накладна вимога № 2253 від 30.04.20; накладна вимога № 2252 від 30.04.20; накладна вимога № 2248 від 30.04.20; накладна вимога № 2246 від 30.04.20; накладна вимога № 2250 від 30.04.20; накладна вимога № 2247 від 30.04.20; накладна вимога № 2249 від 30.04.20; накладна вимога № 2251 від 30.04.20, накладна вимога № 2274 від 29.05.20; накладна вимога № 2273 від 29.05.20; накладна вимога № 2272 від 29.05.20; накладна вимога № 2271 від 29.05.20; накладна вимога № 2270 від 29.05.20; накладна вимога № 2269 від 29.05 .20; накладна вимога № 2268 від 29.05.20; накладна вимога № 2267 від 29.05.20; накладна вимога № 2266 від 29.05.20; накладна вимога № 2265 від 29.05.20; накладна вимога № 2264 від 29.05.20; накладна вимога № 2263 від 29.05.20; накладна вимога № 2262 від 29.05.20; оборотна відомість по номенклатурних номерах тмц за період з 01.02.2020 по 29.02.2020; оборотна відомість по номенклатурних номерах тмц за період з 01.04.2020 по 30.04.2020; оборотна відомість по номенклатурних номерах тмц за період з 01.05.2020 по 31.05.2020; звіт механіка про видаток палива ЕЧ-2 за лютий 2020 року; звіт механіка про видаток палива ЕЧ-2 за травень 2020 року; звіт механіка про видаток палива ЕЧ-2 за березень 2020 року; розхід товарно-матеріальних цінностей за період з 01.04.2020 по 30.04.2020 по ЕЧ-2; розхід товарно-матеріальних цінностей за період з 01.05.2020 по 31.05.2020 по ЕЧ-2; розхід товарно-матеріальних цінностей за період з 01.02.2020 по 29.02.2020 по ЕЧ-2; матеріальний звіт форми М-19 ЕЧ-2 за лютий 2020 року, матеріальний звіт форми М-19 ЕЧ-2 за травень 2020 року; матеріальний звіт форми М-19 ЕЧ-2 за березень 2020 року; відомість на відпуск палива по ЕЧ 2 за березень 2020 року №29; відомість на відпуск палива по ЕЧ 2 за березень 2020 року № 27; відомість на відпуск палива по ЕЧ 2 за травень 2020 року № 49; оборотна відомість по номенклатурних номерах товарно-матеріальних цінностей за період з 01.02.2020 по 29.02.2020 по ЕЧ-2; оборотна відомість по номенклатурних номерах товарно-матеріальних цінностей за період з 01.03.2020 по 31.03.2020 по ЕЧ-2; оборотна відомість по номенклатурних номерах товарно-матеріальних цінностей за період з 01.04.2020 по 30.04.2020 по ЕЧ-2; оборотна відомість по номенклатурних номерах товарно-матеріальних цінностей за період з 01.05.2020 по 31.05.2020 по ЕЧ-2; подорожній лист № 8350 від 03.02.2020; подорожній лист № 8360 від 05.02.2020; подорожній лист № 8382 від 10.02.2020; подорожній лист № 8449 від 24.02.2020; подорожній лист № 8499 від 04.03.2020; подорожній лист № 8505 від 05.03.2020; подорожній лист № 8576 від 20.03.2020; подорожній лист № 8492 від 03.03.2020; подорожній лист № 8510 від 06.03.2020; подорожній лист № 8523 від 10.03.2020; подорожній лист № 8330 від 11.03.2020; подорожній лист № 8586 від 23.03.2020; подорожній лист № 8819 від 06.05.2020; подорожній лист № 8862 від 15.05.2020, матеріальний звіт ЕЧ-2 РФ «ПЗ`АТ» УЗ» за березень 2020; матеріальний звіт ЕЧ-2 РФ «ПЗ`АТ`УЗ» за лютий 2020; матеріальний звіт ЕЧ-2 РФ «ПЗ`АТ`У3» за травень 2020; наказ № 3/ос про призначення ОСОБА_10 на посаду начальника майстерень; посадова інструкція начальника дистанційних майстерень ЕЧ-2 ОСОБА_42 , наказ № 7811 від 26.10.1998 р. про призначення на посаду механіка ОСОБА_14 ; посадова інструкція механіка ОСОБА_14 (з доповненнями), Aкт перевірки виробничого підрозділу «Харківська дистанція електропостачання" РФ "ПЗ" АТ "Уз" від 10.06.2020, положення про виробничий підрозділ « Харківська дистанція електропостачання" РФ "ПЗ" АТ "УЗ", відомість №14 на відпуск бензину 495 за лютий 2020 по ЕЧ-2; добова відомість на відпуск бензину А95 за 24.02.2020; відомість № 24 на відпуск бензину А95 за березень 2020 по ЕЧ-2, добова відомість на відпуск бензину А95 за 03.03.2020; добова відомість на відпуск бензину 95 за 06.03.2020; добова відомість на відпуск бензину А95 за 23.03.2020; відомість №51 на відпуск бензину 495 за травень 2020 по Е4-2; накладна вимога N? 2228 від 31.03.20; накладна вимога N? 2227 від 31.03 накладна вимога № 2236 від 31.03.20, накладна вимога №2233 від 31.03.20; накладна вимога № 2234 від 31.03.20; накладна вимога № 2237 від 31.03.20; накладна вимога №2235 від 31.03.20; накладна вимога №2221 від 28.02.20; накладна вимога № 2220 від 28.02.20; накладна вимога № 2217 від 28.02.20; накладна вимога №2225 від 28.02.20; накладна вимога №2219 від 28.02.20; накладна вимога №2218 від 28.02.20; накладна вимога № 2216 від 28.02.20; накладна вимога №2222 від 28.02.20; накладна вимога №2223 від 28.02.20; накладна вимога № 2224 від 28.02.20;накладна вимога №2230 від 31.03 .20, накладна вимога №2229 від 31.03 .20; накладна вимога № 2231 від 31.03.20; накладна вимога № 2232 від 31.03.20; накладна вимога № 2256 від 30.04.20; накладна вимога № 2255 від 30.04.20; накладна вимога № 2254 від 30.04.20; накладна вимога №2253 від 30.04.20; накладна вимога №2252 від 30.04.20; накладна вимога №2248 від 30.04.20; накладна вимога № 2246 від 30.04.20; накладна вимога №2250 від 30.04.20; накладна вимога №2247 від 30.04.20; накладна вимога № 2249 від 30.04.20; накладна вимога № 2251 від 30.04.20, накладна вимога № 2274 від 29.05.20; накладна вимога № 2273 від 29.05.20; накладна вимога № 2272 від 29.05.20; накладна вимога № 2271 від 29.05.20; накладна вимога № 2270 від 29.05.20; накладна вимога № 2269 від 29.05.20; накладна вимога № 2268 від 29.05.20; накладна вимога№2267 від 29.05.20; накладна вимога № 2266 від 29.05.20; накладна вимога № 2265 від 29.05.20; накладна вимога № 2264 від 29.05.20; накладна вимога №2263 від 29.05.20; накладна вимога № 2262 від 29.05.20; оборотна відомість по номенклатурних номерах тмц за період з 01.02.2020 по 29.02.2020, оборотна відомість по номенклатурних номерах тмц за період з 01.04.2020 по 30.04.2020, оборотна відомість по номенклатурних номерах тмц за період з 01.05.2020 по 31.05.2020; звіт механіка про видаток палива ЕЧ-2 за лютий 2020 року; звіт механіка про видаток палива ЕЧ-2 за травень 2020 року; звіт механіка про видаток палива ЕЧ-2 за березень 2020 року; розхід товарно-матеріальних цінностей за період з 01.04.2020 по 30.04.2020 по ЕЧ-2; розхід товарно-матеріальних цінностей за період з 01.05.2020 по 31.05.2020 по ЕЧ-2; розхід товарно-матеріальних цінностей за період з 01.02.2020 по 29.02.2020 по ЕЧ-2; матеріальний звіт форми М-19 ЕЧ-2 за лютий 2020 року; матеріальний звіт форми М-19 ЕЧ-2 за травень 2020 року; матеріальний звіт форми М-19 ЕЧ-2 за березень 2020 року; відомість на відпуск палива по ЕЧ 2 за березень 2020 року №29; відомість на відпуск палива по ЕЧ 2 за березень 2020 року № 27; відомість на відпуск палива по ЕЧ 2 за травень 2020 року № 49; оборотна відомість по номенклатурних номерах товарно-матеріальних цінностей за період з 01.02.2020 по 29.02.2020 по ЕЧ-2, оборотна відомість по номенклатурних номерах товарно-матеріальних цінностей за період з 01.03.2020 по 31.03.2020 по ЕЧ-2; оборотна відомість по номенклатурних номерах товарно-матеріальних цінностей за період з 01.04.2020 по 30.04.2020 по ЕЧ-2; оборотна відомість по номенклатурних номерах товарно-матеріальних цінностей за період з 01.05.2020 по 31.05.2020 по ЕЧ-2; подорожній лист № 8350 від 03.02.2020; подорожній лист № 8360 від 05.02.2020; подорожній лист № 8382 від 10.02.2020; подорожній лист № 8449 від 24.02.2020; подорожній лист № 8499 від 04.03.2020; подорожній лист № 8505 від 05.03.2020; подорожній лист № 8576 від 20.03.2020; подорожній лист №8492 від 03.03.2020; подорожній лист №8510 від 06.03.2020; подорожній лист № 8523 від 10.03.2020; подорожній лист № 8330 від 11.03.2020; подорожній лист № 8586 від 23.03.2020; подорожній лист № 8819 від 06.05.2020; подорожній лист № 8862 від 15.05.2020, які зберігаються в матеріалах кримінального провадження, після набрання вироком законної сили - залишити зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Цивільний позов Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Південна залізниця» АТ «Укрзалізниця» про стягнення з ОСОБА_10 3 309,43 грн. - залишити без розгляду.

Вирок може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду через Ленінський районний суд м.Харкова протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку не подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченим та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Учаснику судового провадження, який не був присутній в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя ОСОБА_45