Справа № 460/2480/17
Провадження №1-кп/944/30/24
26.08.2024 рокум.Яворів
Яворівський районний суд Львівської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.408 КК України,
старший солдат ОСОБА_4 , в порушення вимог ст.ст. 17, 65 Конституції України, ч. 1 ст. 1, ст. 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст. ст. 11, 16,129, 130, 199 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, порушуючи військову дисципліну, маючи намір ухилитися від несення обов`язків військової служби, без поважних причин, через особисту недисциплінованість та несумлінного ставлення до виконання своїх службових обов`язків, з 14.08.2014 будучи військовослужбовцем строкової служби старший солдат ОСОБА_4 без дозволу командира, самовільно залишив військову частину польова пошта НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ) та незаконно перебував поза межами її розташування до 14.09.2014, чим вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 408 К К України.
08.10.2014 старший солдат ОСОБА_4 , без дозволу командира, самовільно залишав територію військової частини польова пошта НОМЕР_1 , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , чим вчинив дезертирство - тобто самовільне залишення військової частини без поважних причин вчинене з метою назавжди ухилитись від військової служби, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 408 КК України
В підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 заявив клопотання, в якому просив звільнити його від кримінальної відповідальності на підставі вимог ст.49 КК України та закрити провадження у справі.
Прокурор в підготовчому судовому засіданні не заперечував щодо задоволення даного клопотання.
Заслухавши думку учасників судового розгляду, дослідивши матеріали провадження, слід прийти до наступного.
За положеннями п.2 ч.3 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд вправі прийняти рішення про закриття провадження у випадку встановлення підстав, передбачених п.1 ч.2 ст. 284 КПК України.
Ст. 44 КК України передбачено, що особа, яка вчинила злочин, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом.
Положеннями ст.49 КК України визначено строки давності з огляду на тяжкість вчиненого злочину, після закінчення яких особа звільняється від кримінальної відповідальності, підстави такого звільнення від кримінальної відповідальності, обчислення перебігу строків давності, його відновлення, зупинення та переривання.
Санкцією ч.1 ст.408 КК України передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від двох до п`яти років.
Відповідно до вимог ст.12 КК України кримінальні правопорушення, передбачені ч.1 ст.408 КК України відносяться до нетяжких злочинів (на час вчинення кримінальних правопорушень відносились до злочинів середньої тяжкості).
Згідно з п.3 ч.1 ст.49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минуло п`ять років - у разі вчинення нетяжкого злочину, крім випадку, передбаченого у пункті 2 цієї частини.
Ця норма кримінального закону є імперативною, тобто підлягає обов`язковому застосуванню судом за наявності встановлених законом умов, і розширеному тлумаченню не підлягає.
Згідно з ч.2 ст.49 КК України, перебіг строків давності зупиняється, якщо особа, що вчинила злочин, ухилилася від досудового слідства або суду. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення особи із зізнанням або її затримання. У цьому разі особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з часу вчинення злочину минуло п`ятнадцять років.
Частиною 3 ст.4 КК України передбачено, що часом вчинення кримінального правопорушення визнається час вчинення особою передбаченої законом про кримінальну відповідальність дії або бездіяльності.
Згідно з обвинувального акта кримінальні правопорушення вчинено обвинуваченим у 2014 році, відтак на даний час закінчився строк давності притягнення до кримінальної відповідальності, передбачений п.3 ч.1 ст.49 КК України.
Звільнення особи від кримінальної відповідальності є обов`язком суду у разі настання обставин, передбачених ч.1 ст.49 КК України та за наявності згоди підозрюваного, обвинуваченого, засудженого на звільнення на підставі спливу строків давності.
Відповідно до вимог ч.1 ст.285 КПК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених Законом України про кримінальну відповідальність.
Згідно з п.1 ч.2 ст.284 КПК України, кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності. Закриття кримінального провадження з цієї підстави не допускається, якщо обвинувачений проти цього заперечує (ч.8 ст.284 КПК України).
Судом роз`яснено обвинуваченому наслідки звільнення від кримінальної відповідальності на підставі ст.49 КК України, зокрема, що таке звільнення не є реабілітуючими підставами, на що останній погодився.
У відповідності до вимог ч.3 ст. 288 КПК України, суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.
Отже, відповідно до приписів п.1 ч.2 ст.284, ч.3 ст.285, ч. 4 ст. 286, ч. 3 ст. 288 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження за обвинувальним актом сторона кримінального провадження звертається до суду з клопотанням про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, суд має невідкладно розглянути таке клопотання та, у випадку встановлення передбачених у ст.49 КК України підстав і відсутності заперечень з боку обвинуваченого, закрити кримінальне провадження, звільнивши особу від кримінальної відповідальності. Відповідне рішення судом приймається у формі ухвали.
Системне тлумачення норм кримінального та процесуального закону свідчить про те, що до особи можуть бути застосовані положення ст.49 КК України у випадках, передбачених цією статтею та за наявності клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності. При цьому таке клопотання подається стороною кримінального провадження, а не виключно підозрюваним, обвинуваченим або засудженим. Разом з тим кримінальний процесуальний кодекс вказує на обов`язковість згоди обвинуваченого на звільнення його саме від кримінальної відповідальності на підставі ст.49 КК України, аналогічна позиція викладена у Постанові Верховного Суду в складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у справі №192/3301/16-к від 25.02.2021.
Враховуючи, що на час розгляду в суді кримінального провадження спливли строки давності, суд вважає, що є всі підстави звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, кримінальне провадження про обвинувачення його у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.408 КК України, закрити.
На підставі викладеного, керуючись ст.284, 286, 288, 314, 369-372 КПК України, ст.49 КК України, суд,
клопотання ОСОБА_4 про звільнення від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження у зв`язку з закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності - задовольнити.
Звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за ч.1 ст.408 КК України у зв`язку з закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності на підставі п.3 ч.1 ст.49 КК України.
Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення через Яворівський районний суд Львівської області.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1