Справа №573/2172/24
Номер провадження 1-в/573/91/24

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 листопада 2024 року Білопільський районний суд Сумської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Білопіллі подання провідного інспектора Сумського РС №1 філії ДУ "Центр пробації" в Сумській області ОСОБА_4 щодо

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Ворожба Білопільського району Сумської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

- про звільнення від покарання у зв`язку з декриміналізацією,

ВСТАНОВИВ:

08 листопада 2024 року до суду надійшло вказане подання про звільнення засудженого ОСОБА_5 від покарання, призначеного вироком Білопільського районного суду Сумської області від 25 грудня 2023 року за ч. 4 ст. 185 КК України.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 проти задоволення клопотання не заперечував.

Засуджений ОСОБА_5 у судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд подання без його участі, просив його задовольнити.

У судове засідання провідний інспектор Сумського РС №1 філії ДУ "Центр пробації" в Сумській області ОСОБА_4 не з`явився, надіслав заяву про розгляд справи без його участі, подання підтримує.

Заслухавши прокурора, дослідивши матеріали справи, суд дійшов такого висновку.

Згідно з п. 13 ч. 1 ст. 537 КПК України передбачає, що під час виконання вироків суд, в межах територіальної юрисдикції якого засуджений відбуває покарання, має право вирішувати питання про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України.

Судом встановлено, що вироком Білопільського районного суду Сумської області від 25 грудня 2023 року, який набрав законної сили 25 січня 2024 року, ОСОБА_5 засуджено за вчинення злочинів, передбачених ч. 1 ст. 357 та ч. 4 ст. 185 КК України, з призначенням покарання за ч. 1 ст. 357 КК України у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік, за ч. 4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, ОСОБА_5 призначено остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років. На підставі ст. 75 КК України останнього звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 (один) рік 6 місяців.

Із зазначеного вироку вбачається, що ОСОБА_5 було вчинено крадіжку грошових коштів у загальній сумі 1900 грн.

Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18 липня 2024 року №3886-IX, який набрав чинності 09 серпня 2024 року, встановлено, що дії щодо викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати у розмірі до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - є дрібною крадіжкою, за яку настає відповідальність за ст. 51 Кодексу України про адміністративне правопорушення.

Згідно з пунктом 5 підрозділу 1 розділу ХХ Податкового кодексу України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року.

Відповідно до підпункту 169.1.1. пункту 169.1 статті 169 розділу IV Податкового кодексу України податкова соціальна пільга дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року, - для будь-якого платника податку.

Прожитковий мінімум для працездатної особи станом на 22. жовтня 2023 року (час вчинення злочину) становив 2684 грн, тоді як сума викрадених ОСОБА_5 грошових коштів становить 1900 грн, що станом на день розгляду кримінального провадження судом може бути лише підставою для притягнення до адміністративної відповідальності.

Внесені законодавцем зміни призвели до часткової декриміналізації діяння і дія цього Закону має зворотну дію у часі, тому скасовує кримінальну відповідальність у разі заподіяння злочином меншої шкоди, ніж встановлено нормою закону.

Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 4 КК України кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння. Часом вчинення кримінального правопорушення визнається час вчинення особою передбаченої законом про кримінальну відповідальність дії або бездіяльності.

Частиною першою статті 5 КК України визначено, що закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання. Призначена засудженому міра покарання, що перевищує санкцію нового закону, знижується до максимальної межі покарання, встановленої санкцією нового закону. У разі якщо така межа передбачає більш м`який вид покарання, відбуте засудженим покарання зараховується з перерахуванням за правилами, встановленими частиною першою статті 72 цього Кодексу, що визначено положеннями статті 74 КК України.

Суд вважає за необхідне застосувати зворотну дію у часі Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18 липня 2024 року №3886-IX.

Частина 2 статті 74 КК України встановлює кримінально-правовий наслідок зворотної дії закону, що скасовує кримінальну протиправність діяння. Якщо злочин декриміналізовано після набуття законної сили вироком суду, яким особа засуджена за такий злочин із призначенням їй покарання, вона має бути негайно звільнена від призначеного судом покарання. Це, зокрема, означає, що, якщо особа відбуває призначене їй покарання - вона звільняється від його невідбутої частини.

Враховуючи викладене, суд вважає, що клопотання слід задовольнити.

Керуючись статтею 74 КК України, статеттю 539 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 звільнити від покарання, призначеного вироком Білопільського районного суду Сумської області від 25 грудня 2023 року за ч. 4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком 5 років у зв`язку з декриміналізацією вчиненого ним діяння.

Виключити з вироку Білопільського районного суду Сумської області від 25 грудня 2023 року вказівку на застосування ч. 1 ст. 70 КК України у зв`язку з декриміналізацією вчиненого ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

ОСОБА_5 вважати засудженим згідно з вироком Білопільського районного суду Сумської області від 25 грудня 2023 року за ч. 1 ст. 357 КК України до покарання у виді обмеження волі на строк 1 рік.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 (один) рік 6 місяців та покласти на нього обов`язки, що передбачені п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України, щодо зобов`язання періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти цей орган про зміну місця проживання.

Ухвала може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду через Білопільський районний суд Сумської області протягом 7 днів з дня проголошення.

Суддя