Справа № 502/2204/24
УХВАЛА

22 листопада 2024 року м. Кілія

Кілійський районний суд Одеської області

у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження,

внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000082 від 15.08.2024 р. відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Дмитрівка Ізмаїльського (колишнього Кілійського) району Одеської області, громадянина України, з професійно-технічною освітою, непрацюючого, одруженого, маючого на утриманні малолітню дитину, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень,

передбачених ч.ч. 3, 4 ст. 358 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Згідно пред`явленого обвинувачення ОСОБА_4 обвинувачувався у вчиненні кримінальних правопорушень за наступних обставин.

Постановою Кабінету Міністрів України від 02 квітня 1994 року № 217 «Про затвердження Положення про порядок видачі посвідчень тракториста-машиніста» встановлений порядок отримання та видачі посвідчення тракториста-машиніста.

Згідно ст. 7 вказаної постанови посвідчення тракториста-машиніста видається особі, яка пройшла медичний огляд у порядку, встановленому МОЗ, а також здобула професійну (професійно-технічну) освіту відповідно до освітньої програми за професіями, що передбачають отримання навичок керування машинами тих категорій, які заявлені на отримання посвідчення, та склала теоретичний і практичний іспити екзаменаційній комісії територіального органу Держпродспоживслужби. Відомості про видачу посвідчення протягом трьох днів вносяться до Єдиного реєстру для ведення автоматизованого обліку тракторів, самохідних шасі, самохідних сільськогосподарських, дорожньо-будівельних і меліоративних машин, сільськогосподарської техніки, інших механізмів, держателем якого є Держпродспоживслужба. Під час теоретичного іспиту перевіряються знання правил дорожнього руху. Екзаменаційні білети для складання теоретичних іспитів з правил дорожнього руху затверджують наказом Головного сервісного центру МВС України. Під час практичного іспиту перевіряються навички керування машинами тих категорій, які заявлені для отримання посвідчення. Результати іспитів заносяться у протокол. Порядок складання, приймання іспитів затверджується Мінагрополітики.

Приблизно у січні 2014 року, більш точна дата не встановлена, ОСОБА_4 , достовірно знаючи, що посвідчення тракториста-машиніста є офіційним документом, оскільки містить зафіксовану на матеріальному носії інформацію, яка підтверджує чи посвідчує певні події, явища або факти, які спричинили чи здатні спричинити явища правового характеру, порядок видачі якого передбачений постановою Кабінету Міністрів України від 02.09.2015 № 667 «Про затвердження Положення про Державну службу України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів», з метою незаконного набуття права керування транспортними засобами категорії «А1, А2, В1, В2, В3, С, D1, Е1», вирішив підробити та використовувати в подальшому посвідчення водія, і, таким чином, уникнути можливої адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, пов`язаних із порушенням Правил дорожнього руху України (ст. 126 КУпАП).

Реалізуючи свої злочинні наміри, ОСОБА_4 , приблизно в січні 2014 року, більш точна дата в ході досудового розслідування не встановлена по мобільному телефону зв`язався із невстановленою в ході досудового розслідування особою, контактні дані якої відшукав за допомогою мережі Інтернет за відповідним оголошенням щодо сприяння у виготовленні підроблених документів, та за винагороду у розмірі 5000 гривень домовився із нею щодо спільного виготовлення підробленого посвідчення тракториста-машиніста.

Надалі ОСОБА_4 , в січні 2014 року, більш точна дата в ході досудового розслідування не встановлена, діючи умисно, за попередньою змовою із вказаною невстановленою в ході досудового розслідування особою, безпосередньо виконав частину об`єктивної сторони кримінально-караного діяння, пов`язаного із підробленням офіційних документів, надавши (повідомивши) цій особі свої анкетні дані, які необхідно було заначити при підробленні документу, а також, використовуючи можливості мобільного телефону, переслав свою фотокартку та копію свого паспорту громадянина України серії КК № 638740.

Після цього, невстановленою в ході досудового розслідування особою, в кінці лютого 2024 року, точної дати та часу в ході досудового розслідування не встановлено, маршрутним автобусом рейсу «Одеса-Кілія» з невстановленим досудовим розслідуванням державним реєстраційним номером транспортного засобу, та особи, яка ним керувала, підроблене посвідченням серії НОМЕР_1 від 19.02.2014, незаконно виготовлене на ім`я ОСОБА_4 , було відправлене ОСОБА_4 на автостанцію м. Кілії за адресою: АДРЕСА_2 , де ОСОБА_4 отримав його для подальшого використання.

Таким чином, ОСОБА_4 , діючи за вказаних вище обставин, за попередньою змовою із невстановленою досудовим розслідуванням особою, безпосередньо виконавши частину об`єктивної сторони кримінально-караного діяння, пов`язаного із підробленням офіційного документу, шляхом надання (повідомлення) цій особі своїх анкетних даних, які необхідно було заначити при підробленні документа, а також використовуючи мобільний телефон, переславши свою фотокартку та копію свого паспорту громадянина України серії КК № 638740,в чинив підроблення посвідчення (офіційного документу), яке видається та посвідчується установою і яке надає права, з метою використання його підроблювачем.

За вказаним епізодом ОСОБА_4 пред`явлено обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 358 КК України, за ознаками підроблення посвідчення, яке видається установою, яка має право видавати та посвідчувати такі документи і яке надає право, з метою використання його підроблювачем, вчинене за попередньою змовою групою осіб.

Крім того, згідно пред`явленого обвинувачення, ОСОБА_4 , будучи достовірно обізнаним про порядок отримання посвідчення тракториста-машиніста, всупереч вимог Положення про порядок видачі посвідчень тракториста-машиніста, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 02.04.1994 № 217, діючи умисно, тобто усвідомлюючи суспільно небезпечних характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, розуміючи, що вказане посвідчення він не отримував у встановленому законом порядку, 14.08.2024 під час перевірки документів, пред`явив співробітникам поліції підроблене посвідчення тракториста-машиніста.

Так, 14.08.2024 близько 15:15 ОСОБА_4 , перебуваючи біля будинку АДРЕСА_3 , під час керування транспортним засобом, а саме трактором, за порушення правил дорожнього руху був зупинений співробітниками СРПП ВП № 1 Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області та на вимогу працівників поліції в порядку ст. 32 Закону України «Про Національну поліцію» пред`явив завідомо підроблений офіційний документ, який видається установою, яка має право видавати та посвідчувати такі документи, і який надає права, а саме: посвідчення тракториста-машиніста категорії А1, А2, В1, В2,В3, С, D1, Е1, серії НОМЕР_1 від 19.02.2014, видане на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яке не відповідає аналогічним бланкам документів, що знаходяться в офіційному обігу на території України, тим самим використавши його в якості підтвердження права на керування відповідним транспортним засобом.

За вказаним епізодом ОСОБА_4 пред`явлене обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України за ознаками використання завідомо підробленого документа.

В ході судового розгляду обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у пред`явленому обвинуваченні визнав частково, зокрема, в частині пред`явленого обвинувачення за ч. 4 ст. 358 КК України свою вину визнав повністю, а за ч. 3 ст. 358 КК України вину не визнав, зазначаючи, що замовляючи за знайденим в мережі «Інтернет» оголошенням посвідчення тракториста, вважав, що в подальшому буде проходити навчання, але по скороченій процедурі та законно отримає відповідний документ. Відповідаючи на уточнене питання показав, що отримав відповідне посвідчення рейсовим автобусом на автостанції в м. Кілія наприкінці січня 2014 року, а не у лютому 2024 року, як вказано в пред`явленому обвинуваченні. Аналогічні показання він надавав також в ході допиту під час досудового розслідування, у зв`язку з чим зазначений у відповідному протоколі рік отримання посвідчення, тобто 2024 рік, поясняє тим, що був заплутаний особою, яка проводила його допит.

В судових дебатах обвинувачений та його захисник просили суд перекваліфікувати пред`явлене за епізодом ч. 3 ст. 358 КК України обвинувачення на ч. 1 ст. 385 КК України та закрити кримінальне провадження у зв`язку із закінченням строків давності.

Прокурор в судових дебатах вважав за можливе закрити кримінальне провадження за епізодом пред`явленого за ч. 3 ст. 358 КК України обвинувачення на підставі ст. 49 КК України.

Заслухавши учасників судового провадження, проаналізувавши релевантні положення законодавства та матеріали кримінального провадження, суд дійшов наступних висновків.

Як зазначено в ч. 1 ст. 17 КПК України особа вважається невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом, і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили.

А згідно з ч. 4 вказаної статті усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи.

Оскільки об`єктивних доказів часу отримання посвідчення обвинуваченим, який в обвинувальному акті визначений як лютий 2024 року, в ході судового розгляду не надано, та, як встановлено, вказаний час визначено виключно з показань обвинуваченого в ході його допиту під час досудового розслідування і вказаний час він в ході судового розгляду заперечував, суд виходячи з наведених положень законодавства визначає час отримання вказаного посвідчення саме наприкінці січня 2014 року, як такий, що є найбільш сприятливим на користь обвинуваченого для вирішення клопотання про закриття кримінального провадження на підставі ст. 49 КК України.

Як зазначено в п. 3 ч. 1 ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки: п`ять років - у разі вчинення нетяжкого злочину, крім випадку, передбаченого у пункті 2 цієї частини.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Суд, відповідно до ч. 3 ст. 288 КПК України, своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Кримінальне правопорушення передбачене ч. 3 ст. 358 КК України, відповідно до ст. 12 КК України на час розгляду судом клопотання, відноситься до нетяжких злочинів, оскільки карається найсуворішим покаранням у виді позбавлення волі строком до п`яти років.

Вказана санкція є незмінною з січня 2014 року.

Пред`явлене обвинувачення за ч. 4 ст. 358 КК України не може бути перешкодою для застосування давності з огляду на положення ч. 3 ст. 49 КК України.

З наданої прокурором довідки встановлено, що обвинувачений раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, отже, строк давності не зупинявся та не переривався.

У судових рішеннях Касаційного кримінального суду у справах № 385/1159/16, № 566/554/16-к, № 520/6591/15-к зазначено, що суд не вимагає визнання особою вини, задовольняючись лише згодою особи на таку підставу закриття кримінального провадження, як звільнення від кримінальної відповідальності.

Таким чином, суд приходить до висновку, що клопотання сторони захисту є обґрунтованим та підлягає до часткового задоволення з огляду на те, що закриття кримінального провадження з підстави, визначеної ст. 49 КК України є спрощеною формою закінчення судового провадження та вимагає встановлення визначених вказаною статтею КК України підстав та без використання обвинуваченим свого права на доведення своєї невинуватості, у зв`язку чим не потребує вирішення питання про перекваліфікацію пред`явленого за вказаним епізодом обвинувачення.

Керуючись ст. ст. 12, 49, ч. 3 ст. 358 КК України, п. 1 ч. 2 ст. 284, ч. 3 ст. 288, ст. ст. 369-372 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Клопотання сторони захисту задовольнити частково.

Звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від кримінальної відповідальності, передбаченої ч. 3 ст. 358 КК України у зв`язку із закінченням строків давності.

Кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000082 від 15.08.2024 р. року в частині пред`явленого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.358 КК України закрити у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Копію ухвали вручити учасникам кримінального провадження.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Кілійський районний суд Одеської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя Кілійського районного суду ОСОБА_1