УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 червня 2024 року м. Київ

Слідчий суддя Солом`янського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , із участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , розглянувши в судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого 3 відділу слідчого управління Головного управління СБ Укарїни у м. Києві та Київській області ОСОБА_5 , погодженого з прокурором Київської міської прокуратури ОСОБА_6 , про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, у кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000111 від 21 лютого 2024 року, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого частиною 5 статтею 111-1 Кримінального кодексу України підозрюваному:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Макарове, Луганської обл., українця, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, -

в с т а н о в и в:

Клопотання про обрання запобіжного заходу ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , подане в рамках кримінального провадження № 0000111 від 21 лютого 2024 року, відповідає вимогам статей 183, 184 КПК України.

Подане клопотання обґрунтовується тим, що слідчими Слідчого управління Головного управління СБ України у м. Києві та Київській області, під час досудового розслідування встановлено, що 18.09.2023 року громадянин України ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , незважаючи на зобов`язання по неухильному додержанню Конституції та законів України, діючи умисно, усвідомлюючи протиправність своїх дій та їх наслідки, з мотивів непогодження з політикою представників української державної влади, підтримуючи ідеї проросійської спрямованості, у т.ч. щодо подальшого розвитку України, виходячи з геополітичних інтересів Російської Федерації, які передбачають перебування України у сфері її впливу, будучи обізнаним про факт ведення вказаною державою агресивної війни проти України з метою підтримки держави-агресора її окупаційної адміністрації на тимчасово окупованих територіях України та збройних формувань Російської Федерації та завдання шкоди суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній безпеці України, став на шлях вчинення злочину проти основ національної безпеки - колабораційної діяльності, у добровільному обранні громадянином України до незаконного органу влади, створеному на тимчасово окупованій території, тобто у кримінальному правопорушенні, передбаченому ч. 5 ст. 111-1 КК України.

Так, 18.09.2023 громадянин України ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 був добровільно обраним депутатом від «коммунистической партии российской федерации» в незаконно створеному органі влади на тимчасово окупованій території Луганської області т. зв. «Народного совета Луганской Народной Республики».

Водночас, досудовим розслідування встановлено, що рішенням незаконного органу влади, створеного на тимчасово окупованій території Луганської області «Народного совета Луганской Народной Республики» від 20.09.2023 затверджено т.зв. «Регламент Народного Совета Луганской Народной Республики», положеннями якого передбачено порядок проведення засідань, основні правила і процедури роботи т.зв. «Народного совета Луганской Народной Республики», в тому числі порядок прийняття муніципальних правових актів.

Крім того, досудовим розслідуванням встановлено, що незаконним актом, а саме т. зв законом «о Народном Совете Луганской Народной Республики» від 07.12.2023 затверджено організаційно-правові основи організації і діяльності в т. зв. «Народном Совете Луганской Народной Республики».

При цьому в ході здійснення досудового розслідування встановлено, що громадянин України ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 продовжує добровільно обіймати та виконувати функції на незаконній посаді, виконуючи функції та завдання незаконно органу влади «Народного совета Луганской Народной Республики», створеного на тимчасово окупованій території Луганської області, здійснює пропагандистські акції на підтримку окупаційної адміністрації РФ, зокрема через мережу Інтернет щодо формування думки серед населення і світової спільноти як про законність власних дій, так і про легітимність створення та діяльності незаконно створеного «Народного совета Луганской Народной Республики».

Таким чином, ОСОБА_7 підозрюється у колабораційній діяльності, а саме у добровільному обранні громадянином України до незаконного органу влади, створеного на тимчасово окупованій території, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 5 статті 111-1 КК України.

10 травня 2024 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 5 статті 111-1 КК України, яке було вручено відповідно до вимог КПК України.

Під час досудового розслідування, відповідно до вимог статті 135 КПК України, підозрюваному ОСОБА_7 , направлялись повістки про його виклик до Слідчого управління Головного управління СБ України у м. Києві та Київській області для проведення слідчих та процесуальних дій, а також вживалися інші заходи спрямовані на встановлення місцезнаходження підозрюваного ОСОБА_7 , однак встановити його дійсне місце проживання не вдалося можливим.

Також, у відповідності до пункту 8 статті 135 КПК України повідомлення про підозру та повістка про виклик ОСОБА_7 були опубліковані на сайті загальнодержавного засобу масової інформації - «Урядовий кур`єр», за результатами чого підозрюваний не з`явився.

Крім того, відповідно до пункту 8 статті 135 КПК України повідомлення про підозру та повістки про виклик ОСОБА_7 було опубліковано на сайті «Офіс Генерального прокурора».

Поряд з цим, ОСОБА_7 на допити в якості підозрюваного не з`явився та не повідомив поважних причин свого неприбуття.

17 травня 2024 року з отриманих слідством відомостей підозрюваний ОСОБА_7 виїхав з території України та наразі перебуває на тимчасово окупованій території України.

20 травня 2024 року постановою слідчого 3 відділу СУ ГУ СБ України у м. Києві та Київській області ОСОБА_5 , погодженою оголошено розшук підозрюваного ОСОБА_7

30 травня 2024 року ухвалою слідчого судді надано дозвіл на здійснення спеціального досудового розслідування в кримінальному провадженні № 0000111 від 21 лютого 2024 року

У клопотанні поставлене питання про обрання запобіжного заходу ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вигляді тримання під вартою, у зв`язку із існуванням ризиків: переховування ОСОБА_7 від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити речові докази, які мають істотне значення для встановлення обставини вчинення кримінального правопорушення; здійснення впливу на свідків у цьому ж кримінальному провадженні; вчинення іншого кримінального правопорушення чи продовження кримінального правопорушення, у якому він підозрюється.

Відповідно до частини 1 статті 193 КПК України розгляд клопотання про застосування запобіжного заходу здійснюється за участю прокурора, підозрюваної, його захисника, крім випадків, передбачених частиною 6 цієї статті.

Згідно частини 6 статті 193 КПК України слідчий суддя, суд розглядає клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та може обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого лише у разі доведення прокурором наявності підстав, передбачених статтею 177цього Кодексу, а також наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний, обвинувачений виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, та/або оголошений у міжнародний розшук.

Враховуючи викладене, слідчий суддя вважає можливим здійснювати розгляд клопотання за відсутності підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав та просив його задовольнити в повному обсязі.

Захисник ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечувала проти задоволення клопотання, оскільки воно не законне та не обґрунтоване. Підозрюваний ОСОБА_7 не обізнаний що органом досудового розслідування здійснюється спеціальне досудове розслідування. Також повідомив, що наданий час у нього немає зв`язку з підозрюваним.

Згідно частини 4 статті 107 КПК України фіксування судового засідання здійснювалось за допомогою технічних засобів кримінального провадження.

Вислухавши думку прокурора та захисника, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя вважає, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до частини 1 статті 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладення на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконного впливу на свідків та інших підозрюваних у цьому ж кримінальному провадженні чи перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином.

В ході судового розгляду клопотання встановлено, що пред`явлена органами досудового розслідування ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозра за частиною 5 статті 111-1 КК України, відповідає вимогам статей 276-278 КПК України.

Враховуючи, що слідчий суддя на даному етапі кримінального провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на наведені у клопотанні слідчого та доданих до нього матеріалах дані, слідчий суддя приходить для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого частиною 5 статті 111-1 КК України.

Більш того, якщо виходити з поняття «обґрунтована підозра», наведеного в п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», то обґрунтована підозра означає, що існують факти і інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Фактів і інформації, які переконливо свідчать про причетність ОСОБА_7 до вчинення вищевказаних кримінальних правопорушень, в клопотанні слідчого та доданих до нього матеріалах міститься достатньо для висновку про обґрунтованість повідомленої йому підозри.

Вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Джон Мюррей проти Сполученого Королівства» від 28.10.1994, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.09.1990).

На обґрунтування пред`явленої ОСОБА_7 підозри, слідчим надані зібрані під час досудового розслідування докази, які на думку слідчого судді, обґрунтовано свідчать про причетність підозрюваного ОСОБА_7 до вчинення кримінального правопорушення, яке розслідуються.

При оцінці ризику переховування від правосуддя може братися до уваги (поряд з іншими обставинами) і загроза відносно суворого покарання. Так, у рішення ЄСПЛ «Пунцельт проти Чехії» («Punzelt v. Czech Republic») 31315/96 від 25.04.2000, Страсбурзький суд визнав достатнім мотивування чеських судів, що прийняли рішення про тримання під вартою з огляду в тому числі на те, що заявникові загрожувало відносно суворе покарання.

Так, в ході судового розгляду клопотання знайшли своє підтвердження ризики переховування від органів досудового розслідування, у якому він підозрюється, оскільки ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні злочину, який відноситься до категорії тяжких злочинів, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 10 років, тривалий час перебуває у розшуку, оскільки переховується від органів слідства та суду. Крім того, на даний час підозрюваний ОСОБА_7 знаходиться на окупованій території України, у зв`язку з чим була оголошена у розшук.

Крім того, слідчий суддя вважає доведеним ризики знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків та інших співучасників у цьому кримінальному провадженні з метою перешкоджання надання останніми повних та достовірних показань щодо обставин вчинення кримінального правопорушення.

Разом з тим, не знайшов свого підтвердження в ході судового розгляду ризик вчинення іншого кримінального правопорушення, оскільки прокурором не надано слідчому судді обґрунтованих доказів, які б свідчили про наявність вказаного ризику.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

У справі «Амбрушкевич проти Польщі» (Ambruszkiewicz v. Poland N 7/03 від 04.05.2006) Європейський суд з прав людини наголошує, що не викликає протиріч те, що в деяких особливих випадках позбавлення свободи може бути єдиним засобом, який дозволяє гарантувати явку обвинуваченого до суду, зокрема, з урахуванням його особистості та характеру злочину, а також тяжкості ймовірного покарання. Крім того, Європейський суд з прав людини вважає за необхідне, щоб підстави, наведені владою на обґрунтування застосування запобіжного заходу у вигляді позбавлення свободи, були доповнені конкретними фактами стосовно підозрюваного, а мотиви за обставинами справи могли вбачатися переконливими та відповідними.

Виходячи з практики Європейського суду з прав людини та враховуючи особу підозрюваного ОСОБА_7 , його майновий та сімейний стан, обставини вчиненого ним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному вразі визнання ОСОБА_7 винуватим у вчиненні інкримінованого йому злочину, який відноситься до категорії тяжких злочинів, тому з урахуванням наявних ризиків, передбаченого частиною 1 статті 177 КПК України, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність обрання підозрюваному ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Відповідно до частини 6 статті 193 КПК України слідчий суддя, суд розглядає клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та може обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого лише у разі доведення прокурором наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, а також наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний, обвинувачений виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, та/або оголошений у міжнародний розшук. У такому разі після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Таким чином, після затримання підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який з 20 травня 2024 року перебуває у розшуку, і не пізніше як через 48 годин з часу його доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя за участю підозрюваного повинен розглянути питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

За таких обставин, слідчий суддя вважає, що клопотання слідчого підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 193, 194, 196, 199, 303, 395 КПК України, слідчий суддя, -

п о с т а н о в и в :

Клопотання - задовольнити.

Обрати підозрюваному ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжній захід у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до частини 6 статті 193 КПК України після затримання підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , і не пізніше як через 48 годин з часу його доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя за участю підозрюваного повинен розглянути питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Контроль за виконанням ухвали покласти на Київську міську прокуратуру.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1