Віньковецький районний суд Хмельницької області
Єдиний унікальний номер № 670/675/24
Провадження № 1-кп/670/54/24
УХВАЛА

12 вересня 2024 року селище Віньківці

Віньковецький районний суд Хмельницької області в складі головуючої судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

представника потерпілого ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0001652 16.05.2024 за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,

ВСТАНОВИВ:

до Віньковецького районного суду Хмельницької області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

В підготовчому судовому засіданні захисник обвинуваченого ОСОБА_7 заявив клопотання про повернення обвинувального акта прокурору з підстав недотримання вимог КПК України стороною обвинувачення, а саме в обвинувальному акті обставиною, яка обтяжує покарання, відповідно до ст. 67 КК України, вказано тяжкі наслідки, завдані злочином. Крім того, кваліфікуючою обставиною ч. 2 ст. 286 КК України є діяння, які заподіяли тяжке тілесне ушкодження. Обвинувачений підтримав клопотання свого захисника.

Прокурор, потерпілий та представник потерпілого заперечували щодо заявленого клопотання, посилаючись на відповідність обвинувального акта вимогам ст. 291 КПК України.

Заслухавши позицію сторін, суд дійшов таких висновків.

Так, згідно зі ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є, окрім іншого, забезпечення швидкого, повного та неупередженого судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Статтею 7 КПК України передбачено, що зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких зокрема, відноситься законність, що в силу ч. 2 ст. 9 КПК України передбачає обов`язок прокурора, керівника органу досудового розслідування, слідчого всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити, як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Відповідно до ст. 110 КПК України, обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування.

Згідно з вимогами п. 5 та п. 6 ч. 2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення, обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання.

Як слідує з положень ст. 91 вказаного Кодексу, у кримінальному провадженні підлягає доказуванню, зокрема подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення) та вид і розмір завданої кримінальним правопорушенням шкоди, що, виходячи з суті цієї статті, має відображатися в обвинувальному акті, а формулювання обвинувачення має містити дані щодо події кримінального правопорушення із зазначенням часу, місця, форми вини і мотивів, способу вчинення, наслідків та інших даних, на підставі яких, згідно з диспозицією певної статті КК України можна встановити в діях обвинуваченого склад кримінального правопорушення, з урахуванням, зокрема, кваліфікуючих ознак.

За приписами ч. 1 ст. 337 КПК України, судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту, а за змістом п. 13 ч. 1 ст. 3 цього ж Кодексу, обвинуваченням є твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому цим Кодексом.

Відтак, обвинувальний акт відповідає вимогам КПК України. Посилання сторони захисту на наявність підстав для повернення обвинувального акту прокурору не заслуговують на увагу, оскільки зазначені у клопотанні захисника питання не є предметом підготовчого судового засідання, а підлягають вирішенню відповідно до ст. 368 КПК України виключно у нарадчій кімнаті при ухваленні вироку за наслідками судового провадження.

Отже, оскільки судом не встановлені підстави для повернення обвинувального акту, який відповідає вимогам ч. 2 ст. 291 КПК України, в задоволенні клопотання захисника необхідно відмовити.

Керуючись ст. 291, 314-315, 371 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

відмовити у задоволенні клопотання сторони захисту про повернення обвинувального акту у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань 16.05.2024 за № 0001652 за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_8