Справа № 751/8294/24 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/4823/420/24
Категорія - Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 вересня 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Чернігівського апеляційного суду в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

з участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника-адвоката ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові матеріали провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Новозаводського районного суду м. Чернігова від 16 вересня 2024 року,

ВСТАНОВИЛА:

Цією ухвалою відмовлено у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_8 на постанову прокурора Чернігівської обласної прокуратури про часткову відмову у задоволенні клопотання від 09 вересня 2024 року.

Мотивуючи рішення, слідчий суддя зазначив, що кримінальне провадження, в рамках якого подано скаргу, на час її подачі закрито, тобто досудове розслідування у цьому провадженні не здійснюється, тому відповідно до ст. 220 КПК України скарга ОСОБА_8 щодо скасування постанови про часткову відмову у задоволенні клопотання не підлягає розгляду слідчим суддею. Крім того, зазначено, що з врахуванням місцезнаходження органу досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні, за територіальною підсудністю скарга не підлягає розгляду у Новозаводському районному суді міста Чернігова.

На зазначену ухвалу слідчого судді ОСОБА_8 була подана апеляційна скарга, в якій він просить скасувати її, а справу направити на новий судовий розгляд до суду першої інстанції. В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що оскаржувана ухвала є необґрунтованою, оскільки він не отримував постанови слідчого про закриття кримінального провадження, а вимоги його аналогічної скарги у іншому кримінальному провадженні були задоволені ухвалою слідчого судді.

Заслухавши доповідача, пояснення захисника-адвоката ОСОБА_7 , який підтримав вимоги поданої апеляційної скарги, думку прокурора про необхідність залишення апеляційної скарги без задоволення, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Як вбачається з матеріалів судового провадження, кримінальне провадження № 0000106 від 15 червня 2022 року, яке розслідувалось слідчими П`ятого слідчого відділу ( з дислокацією у м. Чернігові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві, в рамках якого оскаржується постанова про часткову відмову у задоволенні клопотання від 09 вересня 2024 року, згідно постанови вказаного слідчого відділу від 15 березня 2024 року закрито, на підставі п.2 ч.1 ст. 284 КПК України, у зв`язку з не встановленням в діянні складу кримінального правопорушення.

Тобто, прийнято одне з процесуальних рішень, яким закінчується досудове розслідування, а відомості про те, що вказана постанова скасована відсутні.

Враховуючи, що на час звернення заявника зі скаргою досудове розслідування було закрито, слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку про необхідність повернення скарги заявнику, оскільки такий розгляд скарги виходить за межі судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні відповідно до повноважень слідчого судді, у зв`язку з закінченням досудового розслідування.

Право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності слідчого судді, прокурора, керівника слідчого органу, слідчого є однією із найважливіших гарантій захисту громадянами своїх прав та свобод від їх порушення як з боку органів, що здійснюють розслідування та судовий контроль у кримінальному провадженні, так і з боку інших осіб, що беруть участь у ньому.

Згідно з ч.1 ст. 9 КПК України під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право звернення до суду.

Дане положення кореспондується зі статтею 55 Конституції України, в якій закріплено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб та право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Проте, право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави. У п. 53 Рішення Європейського суду з прав людини від 19 червня 2001 року у справі «Креуз проти Польщі» було зазначено, що «Право на суд» не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

У кримінальному провадженні такі випадки врегульовані Кримінальним процесуальним кодексом України. Зокрема, оскарження рішень, дій, бездіяльності слідчого, прокурора під час досудового розслідування має відбуватись з дотриманням певних умов.

Процесуальна можливість подання скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора під час досудового розслідування передбачено ст.303 КПК України. Встановлений ч. 1 ст. 303 КПК України перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, що можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, є вичерпним. З огляду на це, наведена норма дозволяє звернутися до суду зі скаргою не на будь - яку бездіяльність, рішення чи дії слідчого прокурора, а лише перелік яких та строк виконання яких чітко регламентований кримінальним процесуальним законом.

Під час апеляційного розгляду встановлено, що дійсно, ОСОБА_8 звернувся зі скаргою на дії слідчого але, як було встановлено слідчим суддею, в даному кримінальному провадженні було вже ухвалено процесуальне рішення, яким закінчується досудове розслідування, тобто слідчий суддя був позбавлений процесуальної можливості вирішити питання щодо зобов`язання слідчого вчинювати процесуальні дії поза межами досудового розслідування. Тому, суд апеляційної інстанції погоджується з висновками слідчого судді щодо наявності підстав про відмову у відкритті провадження.

На підставі вищевикладеного, колегія суддів вважає рішення суду першої інстанції про відмову у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_8 законним і обґрунтованим. Відповідно, ухвала слідчого судді підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга залишенню без задоволення.

Крім того, слідчим суддею обґрунтовано було зазначено, що матеріали даного кримінального провадження, розглядались слідчими П`ятого слідчого відділу ( з дислокацією у м. Чернігові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві, що за територіальною підсудністю не підлягає розгляду у Новозаводському районному суді міста Чернігова.

Керуючись ст. ст. 404, 407, 418, 419, 422 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_8 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Новозаводського районного суду м. Чернігова від 16 вересня 2024 року, якою відмовлено у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_8 на постанову прокурора Чернігівської обласної прокуратури про часткову відмову у задоволенні клопотання від 09 вересня 2024 року без змін.

Ухвала набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_3 ОСОБА_2 ОСОБА_4