Справа № 461/6849/24 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/811/1093/24 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 вересня 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду у складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 23.08.2024 року про відмову в задоволенні скарги ОСОБА_6 на бездіяльність уповноважених осіб Львівської обласної прокуратури щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань,

встановила:

Ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 23.08.2024 відмовлено в задоволенні скарги ОСОБА_6 на бездіяльність уповноважених осіб Львівської обласної прокуратури щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою ОСОБА_6 від 18.08.2024 року.

Слідча суддя своє рішення мотивувала тим, що доводи ОСОБА_6 про наявність в діях посадових осіб Львівської обласної прокуратури бездіяльності у зв`язку з невнесенням відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань за його заявою від 18.08.2024 року, є безпідставними, оскільки така заява скерована до Галицької окружної прокуратури та Стрийської окружної прокуратури для розгляду в межах компетенції, а тому така бездіяльність відсутня.

Відтак направлення заяви до відповідного органу задля прийняття рішення за наслідком розгляду заяви не суперечить положенням ст.ст. 214, 216, 218 КПК України і вказана обставина спростовує факт здійснення бездіяльності, що зазначена у скарзі.

Слідчою суддею по суті справи з`ясовано наступне.

18.08.2024 року журналіст ОСОБА_6 звернувся до Львівської обласної прокуратури із заявою про вчинення кримінального правопорушення, яку скерував на офіційну електронну адресу sekretаri @oblprok.lviv.ua .

Заява про кримінальне правопорушення вмотивована тим, що на думку заявника, експертом ОСОБА_7 та директором ОСОБА_8 «Науково - дослідного інституту судових експертиз та права» внесено завідомо неправдиві відомості, здійснено підробку документів при виготовленні висновку експерта №496/22 від 08.04.2022 року, що має ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ст. 384 КК України.

З листа Львівської обласної прокуратури №09/1-2728 вих-24 09/1-142-22 від 21.08.2024 року вбачається, що заяву ОСОБА_6 щодо можливого вчинення кримінального правопорушення та з інших питань, скеровано до Галицької окружної прокуратури та Стрийської окружної прокуратури, для розгляду в межах компетенції, з урахуванням ст. 214 КПК України.

На дану ухвалу слідчого судді ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою призначити новий розгляд у суді першої інстанції. Вважає ухвалу слідчого судді упередженої, необгрунтованою, оскільки вона( на його думку) не відповідає вимогам КПК України та ухвалена на припущеннях слідчого судді.

Свої апеляційні вимоги апелянт мотивує тим, що з винесеною ухвалою суду не погоджується, оскільки слідчим суддею не повно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, а також порушено норми процесуального права. Вважає ухвалу слідчого судді упередженою, необгрунтованою, оскільки вона не відповідає вимогам КПК України та ухвалена на припущеннях слідчого судді.

На апеляційний розгляд заявник ОСОБА_6 не з`явився, проте подав клопотання про розгляд апеляційної скарги у його відсутності, а тому неявка останнього у відповідності до ч.4 ст. 405 КПК України не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши доповідь судді, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що така не підлягає до задоволення, з наступних підстав.

Статтею 55 Конституції України гарантовано кожному право на оскарження до суду будь-яких рішень, дій чи бездіяльності органів влади, посадових і службових осіб.

Відповідно до ч. 2 ст. 307 КПК України слідчий суддя за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування виносить ухвалу про: скасування рішення слідчого чи прокурора, зобов`язання припинити дію, зобов`язання вчинити певну дію, відмову у задоволенні скарги.

Згідно ч.1 ст. 11 КК України злочином (кримінальне правопорушення) є передбачене цим Кодексом суспільно небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом злочину.

Статтею 303 КПК України встановлено вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування.

З`ясовуючи можливість оскарження вказаного рішення слідчого судді, колегія суддів бере до уваги Рішення № 4-р (ІІ)/2020 другого сенату Конституційного суду України від 17 червня 2020 року у справі №3-180/2018 (1644/18), яким положення ч. 3 ст. 307 Кримінального процесуального кодексу України щодо заборони оскарження ухвали слідчого судді за результатами розгляду скарги на бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви, повідомлення про кримінальне правопорушення, визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.

Так, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 214 КПК України, слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Положення ст. 214 КПК України перебувають у взаємозв`язку з ч.1 ст. 2 КК України, згідно з якою підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом, і саме тому фактичні дані, які вказують на ознаки складу злочину кримінального правопорушення, мають бути критерієм внесення його до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Відповідно до п.2 Розділу ІІ Положення про порядок ведення ЄРДР, затвердженого наказом Генерального прокурора України № 139 від 6 квітня 2016 року, відомості про кримінальне правопорушення, викладені у заяві, повідомленні чи виявлені з іншого джерела повинні відповідати вимогам п. 4 ч. 5 ст. 214 КПК України, зокрема, мати короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела.

Підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого КК України. В свою чергу КК України визначає вичерпний перелік суспільно небезпечних діянь, які є злочинами та характеризує, у чому саме полягає об`єктивна та суб`єктивна його сторона, кваліфікуючі ознаки та інше.

Підставами вважати заяву чи повідомлення саме про вчинення злочину є наявність в таких заявах або повідомленнях об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки злочину, що підтверджують реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину).

Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає - вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань і щодо них не повинно проводитися досудове розслідування.

Як вбачається з матеріалів судового провадження у поданій заяві про вчинення кримінального правопорушення від 18.08.2024 року заявником не зазначено об`єктивних даних та обставин, які могли б свідчити про вчинення зазначеною в повідомленні особою кримінально-караного діяння та не надано жодних доказів на підтвердження такого.

Відповідно слідчий суддя для прийняття рішення по суті мала всі можливі дані по цій справі для прийняття остаточного рішення.

З прийнятим слідчим суддею рішенням погоджується і колегія суддів.

Внесення відомостей до ЄРДР врегульовано Положенням про порядок ведення ЄРДР (затверджене наказом Генеральної прокуратури України від 06 квітня 2016 року №139). Згідно з п.1 глави 2 розділу 1 цього Положення, до реєстру вносяться відомості про короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела; попередню правову кваліфікацію кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, що узгоджується з вимогами п.п.4, 5 ч.5 ст. 214 КПК України.

Слідчою суддею встановлено, що заява ОСОБА_6 була скерована із Львівської обласної прокуратури до відповідного органу задля прийняття рішення за наслідком розгляду заяви з метою не порушення вимог ст.ст. 214, 216, 218 КПК України, а саме не порушення ч.1 ст. 218 КПК України в якій зазначено, що досудове розслідування здійснюється слідчим того органу досудового розслідування, під юрисдикцією якого знаходиться місце вчинення кримінального правопорушення.

Львівською обласною прокуратурою було прийнято рішення про скерування заяви ОСОБА_6 для перевірки і прийняття рішення по ній, зокрема і питання внесення відомостей про заявлене кримінальне правопорушення до ЄРДР, до Галицької окружної прокуратури та Стрийської окружної прокуратури, для розгляду в межах їх компетенції, з врахуванням даних зазначених в заяві.

Відповідно уповноваженими особами Львівської обласної прокурату вчинено всі можливі дії для дотримання норм чинного законодавства з врахуванням, в тому числі і міжнародного законодавства та практики ЄСПЛ.

На переконання колегії суддів слідчим суддею суду першої інстанції не допущено істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Покликання апелянта про те, що суддя прийняля незаконне, необґрунтоване рішення не знайшло підтвердження в суді апеляційної інстанції.

Враховуючи зазначене вище колегія суддів вважає, що ухвала слідчого судді суду першої інстанції є законною та обґрунтованою, підстав для задоволення апеляційної скарги не вбачає та залишає оскаржувану ухвалу слідчого судді без змін.

Керуючись ст.ст. 214, 216, 218, 303-307, 392, 404, 407, 422 КПК України колегія суддів,

постановила :

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 23.08.2024 року про відмову в задоволенні скарги ОСОБА_6 на бездіяльність уповноважених осіб Львівської обласної прокуратури щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за його заявою від 18.08.2024 - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Головуючий:

Судді: