Справа № 372/4974/24
Провадження 1-кс-1235/24
ухвала

Іменем України

18 вересня 2024 року м.Обухів

Слідчий суддя Обухівського районного суду Київської області ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у залі судових засідань Обухівського районного суду Київської області клопотання прокурора Обухівської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 про арешт тимчасово вилученого майна,

В С Т А Н О В И В:

Прокурор Обухівської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 звернулася до суду із клопотанням про арешт тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001805 від 11.09.2024 року за ознаками кримінальних правопорушень передбачених ч.3 ст.240 КК України, яке обґрунтовує тим, що невідомими особами, за попередньою змовою групою осіб здійснюється незаконне видобування корисних копалини загальнодержавного значення у великому розмірі, а саме піску, на території Української територіальної громади Обухівського району Київської області.

Зокрема, 17.09.2024 близько 14 години 30 хвилин, за адресою: АДРЕСА_1 працівниками поліції зупинений вантажний транспортний засіб «КАМАЗ 5511», д.н.з. НОМЕР_1 , зеленого кольору, самосвал, в кузові котрого знаходився незаконно видобутий пісок.

Відповідно до рапорту ПОГ СВГВП Обухівського РУП майора поліції ОСОБА_4 : «17.09.2024 о 14 годині 25 хвилин під час патрулювання в м. Українка проспект Дніпровський, він помітив як з вулиці Придніпровська виїхав автомобіль «КАМАЗ 5511», д.н.з. НОМЕР_1 , зеленого кольору, самосвал, в кузові котрого знаходився пісок у великій кількості без наявного тента. В подальшому даний автомобіль було зупинено поблизу будинку АДРЕСА_1 . Під час спілкування з водієм ОСОБА_5 останній повідомив, що вказаний пісок він завантажив по вулиці Придніпровська де розритий катлаван та віз собі додому в с. Плюти для власних потреб.»

Під час опитування водія ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_2 останній відмовився від надання показів на підставі ст. 63 Конституції України.

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 транспортний засіб «КАМАЗ 5511», д.н.з. НОМЕР_1 , зеленого кольору, самосвал, в кузові котрого знаходився незаконно видобутий пісок, належить ОСОБА_6 , проживаючій за адресою: АДРЕСА_2 .

Попередньо, в рамках даного кримінального провадження в результаті слідчих дій, встановлено місце звідки виїхав вищевказаний транспортний засіб, а саме земельна ділянка з кадастровим номером :01:023:0098 по АДРЕСА_1 . В ході огляду встановлено, що на вказаній ділянці з кадастровим номером :01:023:0098 на момент огляду проводяться підготовчі будівельні роботи, а саме розробка котловану орієнтовною площею 2500м3 та глибиною в середньому 2,5м.

Земельна ділянка має кадастровий номер :01:023:0098 та суміжна земельна ділянка має кадастровий номер :01:023:010, на яких здійснюється незаконний видобуток піску.

Відповідно до відомостей з ДЗК земельна ділянка з кадастровим номером :01:023:0098 має площу 0,079 та належить ТОВ «ЕЛІЗІУМ ХОЛДИНГ».

Відповідно до відомостей з ДЗК земельна ділянка з кадастровим номером :01:023:0101 має площу 0,0509 та перебуває в комунальній власності Української міської територіальної громади.

На підставі ухвал слідчого судді Обухівського районного суду Київської області від 12.09.2024 слідчому надано дозвіл на проведення огляду вищевказаних земельних ділянок в рамках даного кримінального провадження.

11.09.2024 проведено візуальний огляд вказаної земельної ділянки, де здійснено незаконний видобуток піску.

Транспортний засіб - автомобіль «КАМАЗ 5511», д.н.з. НОМЕР_1 , зеленого кольору, самосвал, в кузові якого знаходився пісок у великій кількості без наявного тента 17.09.2024 під час огляду місця події тимчасово вилучені та відповідно до постанови слідчого від 17.09.2024 визнано речовими доказами у даному кримінальному провадженні.

Відповідно до ст. 131 КПК України з метою досягнення дієвості кримінального провадження застосовуються заходи забезпечення кримінального провадження, зокрема арешт майна.

Тимчасовим вилученням майна, відповідно до ч. 1 ст. 167 КПК України є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Тимчасово вилученим, згідно ч. 2 ст. 167 КПК України може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони:

1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди;

2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення;

3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом;

4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Відповідно до ч. 2 ст. 168 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

Як зазначено в ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру, або може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб, юридичної особи або для забезпечення цивільного позову. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Арешт майна є важливим елементом здійснення завдань кримінального провадження, своєчасне застосування якого може запобігти непоправним негативним наслідкам при розслідуванні злочину.

Відповідно до ч. 2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Крім того, згідно ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Посилаючись на ст. 98 КПК України встановлено, що речовими доказами у кримінальному провадженні є матеріальні об`єкти, які зберегли на собі сліди кримінального правопорушення або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, у тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій.

Таким чином, досягнення мети арешту майна, передбаченого ч. 2 ст. 170 КПК України, а саме: забезпечення збереження речових доказів, можливо лише за умови їх належного зберігання в органі досудового розслідування без можливості доступу до нього та використання сторонніми особами.

Крім того, посилаючись на ч. 2 ст. 64-2 КПК України встановлено, що третьою особою, щодо майна якої вирішується питання про арешт, виникають з моменту звернення прокурора до суду із клопотанням про арешт майна.

Виходячи з того, що на даний час у слідства є достатні підстави вважати, що вилучені в ході проведеного огляду місця події предмети та речі, є безпосередніми засобами та предметом вчинення злочину що розслідується, а також з метою забезпечення проведення повного, всебічного та неупередженого досудового розслідування, забезпечення збереження речових доказів, подальшого проведення судових експертиз, а також з метою запобігання можливості приховування, пошкодження, знищення чи відчуження вказаного майна та забезпечення виконання у подальшому судових рішень у кримінальному провадженні, необхідно накласти арешт на тимчасово вилучені 17.09.2024 під час огляду місця події транспортний засіб та пісок, із забороною відчуження, користування та розпорядження вказаним майном.

Прокурор Обухівської окружної прокуратури Київської області в судове засідання не з`явився, просив розглядати клопотання без участі слідчого та прокурора, вимоги клопотання підтримав в повному обсязі, просила не здійснювати фіксацію процесуальної дії за допомогою технічних засобів, в тому числі не здійснювати аудіо запис та відео запис за допомогою технічних засобів.

Згідно норми ч. 1 ст. 107 КПК України фіксація під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалась.

Дослідивши матеріали справи приходжу до наступного.

Судом встановлено, що СВ Обухівського РУП ГУ НП в Київській області здійснюється досудове розслідування в кримінальному провадженні, зареєстрованому в Єдиному реєстрі досудових розслідувань під №0001805 від 19.03.2024 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.240 КК України.

Згідно ст.170 ч.1 КПК України арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його. Арешт може бути накладено на нерухоме і рухоме майно, майнові права інтелектуальної власності, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковому вигляді, цінні папери, корпоративні права, які перебувають у власності підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, i перебувають у нього або в інших фізичних, або юридичних осіб з метою забезпечення можливої конфіскації майна або цивільного позову.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч.2 ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) достатність доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення; 3) розмір можливої конфіскації майна, можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, та цивільного позову; 4) наслідки арешту майна для інших осіб; 5) розумність та співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Згідно вимог ч.5 ст.173 КПК України в ухвалі про арешт майна має бути зазначено: а) перелік майна, яке підлягає арешту; б) підстави застосування арешту; в) перелік тимчасово вилученого майна, яке підлягає поверненню особі; г) заборону розпоряджатися або користуватися майном у разі її передбачення та вказівку на таке майно; д) порядок виконання ухвали.

Внесене клопотання відповідає вимогам ст.171 КПК України, матеріалам клопотання, доведено достатність даних про здійснення досудового розслідування вказаного кримінального правопорушення, тому з метою запобігання можливим фактам приховування, зникнення, втрати, використання, пересування, передачі, відчуження майна, а його арешт передбачає заборону особам, у володінні яких перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його, є підстави для задоволення клопотання, оскільки у судовому засіданні встановлено усі, передбачені ст.132, 173 КПК України, підстави до задоволення внесеного прокурором клопотання.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 132, 170, 171-173, 309, 369-372, 532 КПК України, слідчий суддя,

У Х В А Л И В:

Клопотання прокурора Обухівської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 про накладення арешту, задовольнити.

Накласти арешт з метою забезпечення збереження речових доказів на тимчасово вилучений 17.09.2024 під час огляду місця події - транспортний засіб «КАМАЗ 5511», д.н.з. НОМЕР_1 , зеленого кольору, самосвал, 1986 року випуску, належний ОСОБА_6 , проживаючій за адресою: АДРЕСА_2 для запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, із забороною відчуження та розпорядження, з правом користування.

Накласти арешт на вилучений 17.09.2024 під час проведення огляду місця події пісок, котрий знаходиться в кузові транспортного засобу «КАМАЗ 5511», д.н.з. НОМЕР_1 , зеленого кольору, самосвал, 1986 року випуску, належний ОСОБА_6 , проживаючій за адресою: АДРЕСА_2 .

Заборонити державним та приватним реєстраторам та особам, уповноваженим на виконання функцій державних реєстраторів (посадовим особам Мінюсту, державним та приватним нотаріусам) здійснювати будь-які реєстраційні дії щодо набуття або припинення права власності та користування, зміни власників та користувачів, зміни форми власності та порядку користування на вказане майно, а саме транспортний засіб «КАМАЗ 5511», д.н.з. НОМЕР_1 , зеленого кольору, самосвал, 1986 року випуску, який відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 належить ОСОБА_6 , проживаючій за адресою: АДРЕСА_2 .

Ухвалу може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 5-денний строк з дня проголошення ухвали; у разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом 5 днів з дня отримання копії цієї ухвали.

Слідчий суддя: ОСОБА_1