Провадження № 1-кп/686/1345/24
24 жовтня 2024 року м. Хмельницький
Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області в складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
з участю: секретаря ОСОБА_2 ,
прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
представника потерпілого- адвоката ОСОБА_8 ,
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Острівчани Кам`янець-Подільського району Хмельницької області, українця, громадянина України, із вищою освітою, не працюючого, маючого на утриманні одну малолітню дитину, являється особою з інвалідністю ІІІ групи, зареєстрований та проживає по АДРЕСА_1 , паспорт громадянина України НОМЕР_1 , виданий Хмельницьким РС УДМС України в Хмельницькій області, РНОКПП№ НОМЕР_2 , раніше не судимого -,
який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,
Формулювання обвинувачення, визнане судом доведеним.
ОСОБА_5 30 вересня 2023 року, близько 14 год. 41 хв., в порушення вимог п. 16.13 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10 жовтня 2001 року (далі - Правила дорожнього руху), перебуваючи за кермом автомобіля «ВАЗ-2104», д.н.з. НОМЕР_3 , наближаючись до перехрестя вулиць Хмельницька Центральна, що в с. Ружичанка Хмельницького району Хмельницької області, поряд магазину «Центр-Плюс», діючи недбало та необережно, не передбачив можливості настання суспільно-небезпечних наслідків свого діяння, хоча повинен був та міг їх передбачити, не переконався у безпечності свого руху, проявив крайню неуважність до дорожньої обстановки, перед виконанням повороту ліворуч з вулиці Хмельницька на вулицю Центральна, не надав перевагу у русі зустрічному транспортному засобу, а саме мотоциклу «LONCIN LX300GA», д.н.з. НОМЕР_4 , під керуванням ОСОБА_7 , який рухався в зустрічному напрямку, внаслідок чого допустив зіткнення з останнім.
Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та порушення вимог Правил дорожнього руху, водієм автомобіля «ВАЗ-2104», д.н.з. НОМЕР_3 ОСОБА_5 , водій мотоциклу ««LONCIN LX300GA», д.н.з. НОМЕР_4 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , отримав тілесні ушкодження у вигляді політравми, поєднаної травми, забоїв і саден шкіри обличчя, закритої травми черевної порожнини і тазу, закритого нестабільного перелому кісток тазу, закритого відламкового перелому правої крижової кістки тазу із розривом крижово-клубового з`єднання справа, розриву лобкового симфізу, із розходженням, порушення цілісності тазового кільця, розриву стінки сечового міхура, гематурії, забоїв, підшкірних гематом ділянок тазу, верхніх і нижніх кінцівок, закритого перелому дистального метаепіфізу лівої променевої кістки із зміщенням кісткових уламків, забійної рани м`яких тканин правого колінного суглобу, які виникли від комбінованої дії на різні ділянки тіла ОСОБА_7 тупих твердих предметів, та при ударі різними ділянками тіла останнього об такі, які по своєму характеру, всвоїй сукупності, відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя в момент заподіяння, що в клінічному перебігу через різні проміжки часу спричиняють загрозливі для життя явища, і котрі без надання медичної допомоги, за звичайним своїм перебігом, закінчуються чи можуть закінчитися смертю.
Своїми діями, ОСОБА_5 , порушив вимоги п. 16.13, Правил дорожнього руху, зміст якого полягає у наступному:
- п. 16.13 Перед поворотом ліворуч і розворотом водій нерейкового транспортного засобу зобов`язаний дати дорогу трамваю попутного напрямку, а також транспортним засобам, що рухаються по рівнозначній дорозі в зустрічному напрямку прямо чи праворуч.
Вищевказані порушення вимог безпеки дорожнього руху ОСОБА_5 , перебувають у прямому причинному зв`язку з виникненням дорожньо- транспортної пригоди та її наслідками, а саме із заподіянням ОСОБА_7 тяжких тілесних ушкоджень.
ОСОБА_5 підлягає кримінальній відповідальності за ч. 2 ст. 286 КК України (дії, які виразилися у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяло потерпілому тяжкі тілесні ушкодження).
Позиція обвинуваченого.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у пред`явленому обвинуваченні визнав повністю та пояснив, що дійсно у вищевказаний час він, керуючи автомобілем марки «ВАЗ-2104», д.н.з. НОМЕР_3 , здійснюючи поворот ліворуч на нейтральній передачі, не надав перевагу у русі зустрічному транспортному засобу, а саме мотоциклу «LONCIN LX300GA», д.н.з. НОМЕР_4 , під керуванням ОСОБА_7 , допустивши зіткнення, оскільки не побачив його, можливо через яскраве сонце, однак визнає, що мав би побачити та надати перевагу в русі. З потерпілим після події він не спілкувався.
Позиція потерпілого.
Потерпілий ОСОБА_7 в судовому засіданні надав покази про те, що 30.09.2023 року близько 14 год. 41 хв. рухався мотоциклом по головній дорозі в селі Ружичанка Хмельницького району, прямо, автомобіль під керуванням ОСОБА_5 здійснив поворот ліворуч не надавши йому перевагу в русі, у той час коли відстань між транспортними засобами складала 10-15 метрів, а відтак уникнути прямого зіткнення потерпілий не міг за жодних обставин. У потерпілого було екіпірування червоного кольору, яке на його думку важко не побачити. Отримавши в дтп тяжкі тілесні ушкодження ОСОБА_7 місяць перебував у відділенні інтенсивної терапії та поніс значні витрати на лікування, однак обвинувачений з ним взагалі не спілкувався та нічого не відшкодував.
Дослідженні у судовому засіданні докази.
Встановлені судом обставини підтверджуються наступними, безпосередньо дослідженими у судовому засіданні, доказами.
Протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди, планом-схемою до протоколу від 30.09.2023 року та фотознімками, якими зафіксовано місце розташування транспортних засобів після дорожньо-транспортної пригоди.
Висновком судово-медичної експертизи №133 від 08.3.2024 року, згідно якого згідно наданих на судово-медичну експертизу медичних документів, у ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мають місце тілесні ушкодження у вигляді «полі травми, поєднаної травми, забоїв і саден шкіри обличчя, закритої травми черевної порожнини і тазу, закритого нестабільного перелому кісток тазу, закритого відламкового перелому правої крижової кістки тазу із розривом крижово-клубного зєднання справ, розриву лобкового симфізу із розходженням, порушення цілісності тазового кільця, розриву стінки сечового міхура, гематурії, забоїв, підшкірних гематом ділянок тазу, верхніх і нижніх кінцівок, закритого перелому дистального метаетфізу лівої променевої кістки із зміщенням кісткових уламків,забійної рани м`яких тканин правого колінного суглобу», - які виникли від комбінованої дії на різні ділянки тіла ОСОБА_7 тупих твердих предметів, та при ударі різними ділянками тіла останнього об такі, по строку свого виникнення можуть відповідати 30.09.2023 року, що могло мати місце в строк і за обставин, вказаних в постанові про призначення судово-медичної експертизи, по своєму характеру, в своїй сукупності, згідно пункту 2.1. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» наказу МОЗ України № 6 від 17.01.1995 року «Про розвиток та вдосконалення судово-медичної служби України», відносяться до категорії ТЯЖКИХ тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя в момент заподіяння, що в клінічному перебігу через різні проміжки часу спричиняють загрозливі для життя явища, і котрі без надання медичної допомоги, за звичайним своїм перебігом, закінчуються чи можуть закінчитися смертю. Запобігання смерті ОСОБА_7 , обумовлене наданням йому медичної допомоги, в даному випадку не бралося до уваги при оцінюванні загрози для життя отриманих останнім тілесних ушкоджень.
Висновком судово-медичної експертизи №134 від 08.3.2024 року, згідно якого тілесні ушкодження у ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вигляді «політравми, поєднаної травми, забоїв і саден шкіри обличчя, закритої травми черевної порожнини і тазу, закритого нестабільного перелому кісток тазу, закритого відламкового перелому правої крижової кістки тазу із розривом крижово-клубового з`єднання справа, розриву лобкового симфізу із розходженням, порушення цілісності тазового кільця, розриву стінки сечового міхура, гематурії, забоїв, підшкірних гематом ділянок тазу, верхніх і нижніх кінцівок, закритого перелому дистального метаепіфізу лівої променевої кістки із зміщенням кісткових уламків, забійної рани м`яких тканин правого колінного суглобу», - які по своєму характеру, в своїй сукупності, згідно п. 2.1 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» наказу МОЗ України №6 від 17.01.1995 року «Про розвиток та вдосконалення судово-медичної служби України», відносяться до категорії ТЯЖКИХ тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя в момент заподіяння, що в клінічному перебігу через різні проміжки часу спричиняють загрозливі для життя явища, і котрі без надання медичної допомоги, за звичайним своїм перебігом закінчуються чи можуть закінчитися смертю, - виникли від комбінованої дії на різні ділянки тіла ОСОБА_7 тупих твердих предметів, та при ударі різними ділянками тіла останнього об такі, якими могли бути конструктивні виступаючі частини мотоцикла, легкового автомобіля, тверде дорожнє покриття, та їм подібні предмети, що могло мати місце при такому виду ДТП, як зіткнення легкового автомобіля із мотоциклом, де ОСОБА_7 міг перебувати в якості водія мотоцикла, по строку свого виникнення можуть відповідати 30.09.2023 року, що могло мати місце в строк і за обставин, вказаних в постанові про призначення судово-медичної експертизи.
Протоколом проведення слідчого експерименту від 18.04.2024 року, планом-схемою до протоколу, якими зафіксовано, як потерпілий ОСОБА_7 продемонстрував розташування транспортних засобів та траєкторію руху автомобіля«ВАЗ-2104», д.н.з. НОМЕР_3 .
Висновком судової інженерно-транспортної експертизи №СЕ-19/102-24/8898-ІТ від 21.05.2024 року, згідно якого на момент огляду в заданій дорожній ситуації водій автомобіля «ВАЗ-2104», д.н.з. НОМЕР_3 ОСОБА_5 повинен був діяти відповідно до вимог п.п.10.1,16.13 Правил дорожнього руху, зміст яких викладений в дослідницькій частині. В задній дорожній ситуації можливі попе5редження зіткнення з мотоциклом Longin-LX300GА у водія автомобіля ВАЗ-2104 ОСОБА_5 з технічної точки зору забезпечувалась виконанням ним вимог п.п.10.1,16.13 Правил дорожнього руху, для чого у нього були відсутні будь-які пошкодження технічного характеру. В заданій дорожній ситуації водій Longin-LX300GА д.н.з. НОМЕР_5 ОСОБА_7 повинен був діяти відповідно до п. 12.3 Правил дорожнього руху, зміст яких викладений в дослідницькій частині. В заданій дорожній ситуації, при вказаному в постанові про призначення експертизи комплексі вихідних даних, водій мотоцикла Longin-LX300GА ОСОБА_7 не мав технічної можливості попередити зіткнення з автомобілем ВАЗ-2104 шляхом виконання вимог п.12.3 Правил дорожнього руху. В заданій дорожній ситуації, при вказаних в постанові про призначення експертиз комплексі вихідних даних, в діях водія мотоцикла Longin-LX300GA ОСОБА_7 не вбачається невідповідностей вимогам Правил дорожнього руху, які з технічної точки зору знаходилися б у причинному зв`язку з виникненням події даної дорожньо-транспортної пригоди. В заданій дорожній ситуації, при вказаних в постанові про призначення експертиз комплексі технічних величин, невідповідність дій водія автомобіля ВАЗ-2104 ОСОБА_5 вимогам п.16.13 Правил дорожнього руху з технічної точки зору перебувають у причинному зв`язку з виникненням події даної дорожньо-транспортної пригоди.
Оцінка суду.
Наведені вище докази вини ОСОБА_5 отримані у порядку, встановленому КПК України, підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, зокрема подію кримінального правопорушення (час, місце, спосіб, наслідки вчинення кримінального правопорушення) та інші обставини, які мають значення для кримінального провадження, а відтак в силу положень ст.ст. 84, 85, 86 КПК України є належними, допустимими, достовірними та у своїй сукупності доводять винуватість ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення поза розумним сумнівом.
Дослідивши під час судового розгляду всі обставини кримінального провадження, оцінивши відповідно до ст. 94 КПК України кожний доказ з точки зору його належності, допустимості, достовірності, а сукупність доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення (ухвалення обвинувального вироку), суд дійшов висновку про доведення у ході судового розгляду винуватості обвинуваченого ОСОБА_5 у порушенні правил безпеки дорожнього руху (п.п. 16.13 ПДР) особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому тяжкі тілесні ушкодження, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.
Призначення покарання.
Обвинувачений на момент вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення досягнув віку, з якого настає кримінальна відповідальність, будь-яким психічним захворюванням чи тимчасовим розладом психічної діяльності на той час не страждав, не страждає на такі і в теперішній час, поводиться адекватно. Тому суд визнає його осудним та відповідальним за скоєне.
При обранні обвинуваченому виду та міри покарання судом враховуються визначенні ст.65 КК України загальні засади призначення покарання, в тому числі: ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Так, ОСОБА_5 характеризується позитивно, раніше не судимий, активно сприяв розкриттю злочину, має на утриманні неповнолітню дитину, що суд визнає обставинами, які пом`якшують покарання. Обставини, які б обтяжували покарання, відсутні.
При цьому суд критично оцінює розкаяння ОСОБА_5 та його бажання у майбутньому відшкодувати потерпілому заподіяну шкоду, оскільки з моменту події минуло більше одного року, за цей час обвинувачений жодного разу не поцікавився станом здоров`я потерпілого та не робив реальних спроб відшкодувати, хоча б частково заподіяну шкоду. Його телефонні повідомлення про намір відшкодування, адресовані потерпілому та надані в судовому засіданні жодним чином не реалізовані на практиці, а тому щирість розкаяння обвинуваченого не підтверджена жодним чином. Потерпілий ОСОБА_7 наполягає на застосуванні найсуворішого покарання для обвинуваченого. Зазначене свідчить про те, що призначення ОСОБА_5 покарання із звільненням від його відбування не відповідатиме вимогам ч.2 ст.50 КК України в частині, як покарання особи так і запобіганню вчиненню інших правопорушень.
При цьому, приймаючи до уваги викладене, характер діяння і спосіб його вчинення, зокрема те, що злочин є необережним, суспільну небезпеку скоєного злочину, особу винного, висновок спеціаліста «Центру пробації», наявність обставин, які пом`якшують покарання, таких як сприяння розкриттю кримінального правопорушення та наявність на утриманні малолітньої дитини, суд вважає за необхідне застосувати до обвинуваченого вимоги ч.1 ст.69 КК України та призначити йому інший, більш м`який вид основного покарання, не зазначений в санкції ч.2 ст.286 КК України, а саме у вигляді обмеження волі. Згідно довідки МСЕК №128294 ОСОБА_5 має інвалідність третьої групи, а відтак обмежень для застосування такого покарання, визначених ч.3 ст.61 КК України немає.
Також із врахуванням суспільної небезпеки вчиненого злочину, суд вважає за необхідне застосувати до ОСОБА_5 додаткове покарання у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами.
Таке покарання, на думку суду, буде необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчиненню ним нових злочинів.
Згідно зі ст.ст. 1166, 1167 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Моральна шкода, завдана фізичній особі відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.
засадам кримінального судочинства і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб.
Цивільний позов ОСОБА_7 про стягнення моральної шкоди з ОСОБА_5 підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ч.ч.1, 5 ст.128 КПК України «Особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого, фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого, неосудної особи, яка вчинила суспільно - небезпечне діяння. Цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України, за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства».
Відповідно до ст. 23 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» шкодою, заподіяною життю та здоров`ю потерпілого внаслідок ДТП є :
- шкода, пов`язана з лікуванням потерпілого;
- шкода пов`язана з тимчасовою втратою працездатності потерпілим;
- шкода пов`язана з стійкою втратою працездатності потерпілим;
- моральна шкода, що полягає у фізичному болю та стражданнях, яких потерпілий фізична особа зазнав у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я;
- шкода, пов`язана із смертю потерпілого.
Статтею 26-1 вказаного закону визначено, що страховиком відшкодовується потерпілому - фізичній особі, який зазнав ушкодження здоров`я під час дорожньо-транспортної пригоди, моральна шкода у розмірі 5 відсотків страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров`ю.
Визнаючи розмір моральної шкоди суд виходить з положень ст.ст. 23, 1167 ЦК України, які вказують, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.
При визначенні розміру грошового відшкодування моральної шкоди, що підлягає до стягнення на користь потерпілого, суд враховує глибину і тривалість моральних страждань позивача, який тривалий час проходив складне лікування, однак його здоров`я потребує додаткового часу і затрат для відновлення, позицію обвинуваченого, який лише в судовому засіданні вибачився за вчинене, однак і ту обставину, що вчинений злочин є необережним, тому суд оцінює розмір моральної шкоди в 300 000 гривень. При цьому потерпілий пояснив, що розмір заявленої моральної шкоди включає лише претензії до обвинуваченого та не охоплює розміру усієї заподіяної йому шкоди, а тому судом не застосовується правило, визначене ст.26-1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».
Відповідно до вимог ст. 100 КПК України речові докази: автомобіль «ВАЗ-2104», д.н.з. НОМЕР_3 , мотоцикл НОМЕР_6 -LX300GА д.н.з. НОМЕР_5 слід повернути за належністю.
Рентгенівські знімки формату А3 в кількості 8 шт., рентгенівський знімок формату А4 в кількості 1 шт., рентгенівські знімки розміром 180*235 в кількості 2 шт., рентгенівські знімки з результатами КТ досліджень розміром 430*350 в кількості 2 шт., протокол МРТ від 28.11.2022 виданий на ім`я ОСОБА_7 , на 2 арк., CD-диск з результатами МТР досліджень «ПВХ+кульшові», CD-диск з результатами МТР досліджень «Тазу», медичну карту стаціонарного хворого №9462 повернути за належністю.
Накладені ухвалою слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 02.10.2023 року арешти на автомобіль «ВАЗ-2104», д.н.з. НОМЕР_3 та мотоцикл Longin-LX300GА д.н.з. НОМЕР_5 підлягають скасуванню в порядку ст. 174 КПК України.
Документально підтверджені процесуальні витрати на залучення експертів в сумі 8708, 72 грн. у відповідності до ч. 2 ст. 124 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави. Вказаний розмір процесуальних витрат та факт їх понесення ніким із учасників судового розгляду не оспорюються.
Запобіжний захід ОСОБА_5 не обирався.
Керуючись ст.ст. 368, 370, 374-376 КПК України, суд
ОСОБА_5 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 2 ст. 286 КК України та на підставі частини 1статті 69 КК України призначити йому покарання у виді обмеження волі строком на 2 роки з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 2 (два) роки.
Цивільний позов прокурора задовольнити повністю.
Цивільний позов ОСОБА_7 про стягнення моральної шкоди з ОСОБА_5 задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_7 300 000 (триста тисяч) гривень моральної шкоди.
Накладені ухвалою слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 02.10.2023 року арешти на автомобіль «ВАЗ-2104», д.н.з. НОМЕР_3 та мотоцикл НОМЕР_6 -LX300GА д.н.з. НОМЕР_5 скасувати, транспортні засоби повернути їх власникам.
Медичні документи повернути ОСОБА_9 ..
Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави 8708 грн. 72 коп. процесуальних витрат.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до Хмельницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку.
Апеляційна скарга подається через Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку, після його проголошення, негайно вручити обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Суддя Хмельницького міськрайонного суду

Хмельницької області ОСОБА_1