Справа № 635/7508/24
Провадження № 1-кп/635/976/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 вересня 2024 року с-ще Покотилівка Харківського району Харківської області

Харківський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в с-ще Покотилівка Харківського району Харківської області обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 402 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

На розгляді суду перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0005229 від 12 липня 2024 року за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 402 КК України.

Прокурор у підготовчому судовому засіданні просив призначити судовий розгляд даного кримінального провадження у відкритому судовому засіданні.

Захисник не заперечував проти призначення судового розгляду даного кримінального провадження у відкритому судовому засіданні.

Обвинувачений ОСОБА_5 не заперечував проти призначення судового розгляду даного кримінального провадження

Суд, вислухавши думку учасників підготовчого судового засідання встановив наступне.

26 липня 2024 року до Харківського районного суду Харківської області надійшов вказаний обвинувальний акт та реєстр досудового розслідування.

Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 29 липня 2024 року вказане кримінальне провадження призначене до підготовчого судового засідання.

Вищезазначене кримінальне провадження підсудне Харківському районному суду Харківської області.

Під час підготовчого судового засідання не встановлено підстав для прийняття рішень, передбачених п.п.1-4 ч.3 ст. 314 КПК України.

Підстав для здійснення судового розгляду в закритому судовому засіданні немає.

Відповідно до ч. 1 ст. 316 КПК України вбачається, що після завершення підготовки до судового розгляду суд постановляє ухвалу про призначення судового розгляду.

Отже, суд вважає, що вищезазначене кримінальне провадження підлягає призначенню до судового розгляду у відкритому судовому засіданні в приміщенні даного суду.

У підготовчому судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження застосування до обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк 60 діб, зважаючи на існування ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 5 ст. 177 КПК України, які станом на теперішній час не перестали існувати.

Обвинувачений ОСОБА_5 не заперечував проти задоволення клопотання прокурора про продовження відносно нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, просив суд зменшити суму застави до мінінальної.

Захисник ОСОБА_5 ОСОБА_4 , підтримав позицію свого підзахисного, просив зменшити суму застави.

Вислухавши учасників судового провадження та дослідивши клопотання прокурора, оцінивши в сукупності всі обставини, в тому числі передбачені п. п. 1-12 ч. 1 ст. 178 КПК України, суд приходить до наступного висновку.

Вирішуючи питання про доцільність продовження раніше обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд враховує дані про особу обвинуваченого, конкретні обставини та суспільну небезпечність діяння інкримінованого обвинуваченому діяння, а також тяжкість покарання за тяжкий злочин, у вчиненні якого, зокрема, обвинувачується останній. Всі обставини в сукупності, які вказують, що наразі не перестали існувати ризики, які стали підставою для обрання відносно ОСОБА_5 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а саме, визначені пунктами 1, 3, 5 частини першої статті 177 КПК України: можливість переховування від суду, незаконного впливу на свідків, а також вчинення іншого кримінального правопорушення. Разом з тим, вагомість існуючих ризиків не зменшилась.

Виходячи з приведеного вище, суд враховує вимоги статті 29 Конституції України, статті 9 Загальної Декларації прав людини, статті 5 Європейської Конвенції про захист прав людини та основних свобод і статті 12 КПК України, за змістом яких обмеження права особи на свободу й особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках, за встановленою процедурою, а також той факт, що взяття під варту є найбільш суворим запобіжним заходом.

Вирішуючи питання про доцільність продовження запобіжного заходу та згідно статей 7-9 КПК України, якими визначено, що кримінальне процесуальне законодавство України, застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, суд також враховує практику Європейського суду з прав людини.

Так, згідно усталеної практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства. У рішенні по справі «W. проти Швейцарії» від 26 січня 1993 року Європейський суд з прав людини вказав, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє «прогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилитись від слідства». Також, у рішенні по справі «Ілійков проти Болгарії» від 26 липня 2001 року Європейський суд з прав людини зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Відтак, з огляду на наведене, характер та фактичні обставини інкримінованого обвинуваченому злочину, свідчать про підвищену суспільну небезпеку. Продовжуючи такий вид запобіжного заходу, як тримання під вартою, суд виходить з необхідності уникнення ризиків, визначених статтею 177 КПК України, із ступеня тяжкості інкримінованого злочину, а також приймає до уваги ту обставину, що підстави, за яких судом було обрано обвинуваченому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, на теперішній час не відпали, не втратили своєї вагомості і під загрозою можливого застосування покарання, передбаченого санкцією статті, яка інкримінована обвинуваченому, останній може переховуватись від суду, незаконно впливати на свідків та вчинити інше кримінальне правопорушення. Будь-яких нових обставин, які мають значення при вирішенні питання щодо запобіжного заходу обвинуваченому та які не існували і не розглядались на час обрання та продовження запобіжного заходу обвинуваченому у вигляді тримання під вартою, в підготовчому судовому засіданні не встановлено.

Таким чином, виходячи з положень статей 5, 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та вимог частини першої статті 197 КПК України, обраний відносно обвинуваченого запобіжний захід відповідає характеру і тяжкості діяння, яке йому інкримінується, а разом з іншим, допомагає уникнути виникненню ризиків, існування яких доведено, тому суд приходить до висновку про доцільність продовження строку тримання під вартою обвинувачених строком на 60 днів.

Судом вирішувалося питання про можливість вжиття до обвинуваченого альтернативного запобіжного заходу, але наявність вказаних вище ризиків та обставин виключає, на думку суду на даний час, застосування таких. У зв`язку з чим, жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України, що виправдовує подальше тримання обвинуваченого під вартою.

При цьому необхідно зауважити, що суд ґрунтується на принципі презумпції невинуватості, та не ставить ціллю передбачити можливе покарання за інкриміновані обвинуваченому діяння.

З огляду на вищевикладене, суд вважає, що клопотання прокурора є обґрунтованим і підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. 177, 197, 199, 315, 331 КПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Призначити судовий розгляд кримінального провадження, відомості за яким внесені до ЄРДР за № 0005229 від 12 липня 2024 року за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 402 КК України до судового розгляду у відкритому судовому засіданні в приміщенні даного суду на 10 годину 00 хвилин 04 жовтня 2024 року.

В судове засідання викликати сторони кримінального провадження.

Роз`яснити учасникам кримінального провадження, що вони мають право після призначення справи до розгляду ознайомитися з матеріалами кримінального провадження, якщо вони про це заявлять клопотання. Під час ознайомлення мають право робити з матеріалів виписки та копії.

Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_5 - задовольнити.

Продовжити відносно ОСОБА_5 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 402 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на шістдесят днів до 24 листопада 2024 року.

Визначити суму застави у розмірі 90840 (дев`яносто тисяч вісімсот сорок) гривень 00 копійок, яку необхідно внести на відповідний рахунок до спливу терміну тримання під вартою.

При внесенні визначеної суми застави ОСОБА_5 з-під варти звільнити.

У разі внесення застави покласти на ОСОБА_5 наступні обов`язки:

1) прибувати до слідчого, прокурора чи суду за першою вимогою; 2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває без дозволу слідчого, прокурора або суду; 3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та роботи; 4) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Строк дії ухвали встановити до 24 листопада 2024 року.

Копію ухвали вручити обвинуваченим, захиснику, прокурору.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Харківського апеляційного суду, а обвинуваченим - в той же строк, з моменту вручення йому копії ухвали суду.

Повний текст ухвали складено та підписано 27 вересня 2024 року.

Суддя ОСОБА_1