В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18.09.2024 Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючий суддя - ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3

обвинуваченого - ОСОБА_4

захисника обвинуваченого - ОСОБА_5

потерпілого - ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відекоференції з ДУ «Білоцерківська ВК (№35) в залі суду в м. Біла Церква кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000281 від 21.05.2024 за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, українця, громадянина України, із середньою освітою, розлученого, має на утриманні неповнолітню доньку ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично перебуває у державній установі «Білоцерківська виправна колонія (№35)», раніше неодноразово судимий, останній раз 18.08.2022 вироком Шевченківського районного суду м. Києва за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком 5 років 1 місяць

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України, -

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення передбачене ч. 4 ст. 189 КК України за наступних обставин. Відповідно до Указу Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України № 2102-ІХ від 24.02.2022, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, в Україні введено воєнний стан із 05 год 30 хв 24.02.2022 строком на 30 діб, строк дії якого продовжено указами Президента України: № 133/2022 від 14.03.2022 (затвердженим Законом України № 2119-ІХ від 15.03.2022); № 259/2022 від 18.04.2022 (затвердженим Законом України № 2212-ІХ від 21.04.2022 ), № 341/2022 від 17.05.2022 (затвердженим Законом України № 2263-ІХ від 22.05.2022), № 573/2022 від 12.08.2022 (затвердженим Законом України № 2500-ІХ від 15.08.2022), № 757/2022від 07.11.2022 (затвердженим Законом України № 2738-ІХвід 16.11.2022), № 58/2023 від 06.02.2023 (затвердженим Законом України № 2915-ІХ від 07.02,2023), № 254/2023 від 01.05.2023 (затвердженим Законом України № 3057-ІХ від 02.05.2023), № 451/2023 від 26.07.2023 (затвердженим Законом України № 3275-IX від 27.07.2023), № 734/2023від 06.11.2023 (затвердженим Законом України № 3429-ІХ від 08.11.2023), № 49/2024 від 05.02.2024 (затвердженим Законом України № 3564-ІХ від 06.02.2024), № 271/2024 від 06.05.2024 (затверджений Законом України № 3840-ІХ від 20.06.2024), тобто з 24.02.2022 до теперішнього часу в Україні безперервно діє воєнний стан. У невстановлений в ході досудового розслідування час, але не пізніше січня 2024 року, перебуваючи на території ДУ «Білоцерківська ВК № 35» у ОСОБА_4 виник умисел на незаконне збагачення за рахунок чужого майна, шляхом отримання грошових коштів від потерпілого ОСОБА_6 та під надуманим приводом неіснуючої заборгованості висунув вимогу останньому щодо сплати грошових коштів у сумі 5 000 (п`ять тисяч) гривень за незастосування до нього фізичного насильства та моральних знущань у виправній колонії. Так, 15.07.2024 близько о 14 год 45 хв, ОСОБА_4 , діючи умисно, в умовах воєнного стану, керуючись корисливим мотивом, перебуваючи у приміщенні їдальні ДУ «Білоцерківська ВК № 35» ( Київська обл., м. Біла Церква, вул. Василя Симоненка, б. 16 ), зустрівшись з ОСОБА_6 , під надуманим приводом неіснуючої заборгованості висунув останньому вимогу про перерахування на його банківську картку грошових коштів в сумі 5 000 (п`ять тисяч) гривень, хоча будь-яких цивільних зобов`язань у ОСОБА_6 перед ОСОБА_4 не існувало, при цьому наніс удар долонею правої руки в обличчя ОСОБА_6 та погрожував потерпілому подальшим фізичним насильством та створенням проблем у проживанні в колонії у разі невиконання його вимоги.

Своїми діями, які виразились у вимозі передачі чужого майна з погрозою насильства над потерпілим, вчиненому в умовах воєнного стану, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 189 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України визнав. При цьому надав суду наступні показання. Перебуваючи на території ДУ «Білоцерківська ВК № 35», в якій він відбуває покарання, в нього виник умисел на незаконне збагачення за рахунок чужого майна, шляхом отримання грошових коштів від потерпілого ОСОБА_6 та під надуманим приводом неіснуючої заборгованості він ( ОСОБА_4 ) висунув вимогу останньому щодо сплати грошових коштів у сумі 5 000 (п`ять тисяч) гривень за незастосування до нього фізичного насильства та моральних знущань у виправній колонії. 15.07.2024 близько о 14 год 45 хв, він ( ОСОБА_4 ) з корисливого мотиву, перебуваючи у приміщенні їдальні ДУ «Білоцерківська ВК № 35» та зустрівшись з ОСОБА_6 , під надуманим приводом неіснуючої заборгованості висунув останньому вимогу про перерахування на його банківську картку грошових коштів в сумі 5 000 (п`ять тисяч) гривень. При цьому суду зазначив, що будь-яких цивільних зобов`язань та боргів у ОСОБА_6 перед ним не існувало, при цьому наніс удар долонею правої руки в обличчя ОСОБА_6 та погрожував потерпілому подальшим фізичним насильством та створенням проблем у проживанні в колонії у разі невиконання його вимоги. Просив суворо не карати.

Допитавши обвинуваченого ОСОБА_4 , дослідивши матеріали справи, суд вважає доведеною вину обвинуваченого у вчиненні інкримінуємого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України суд визнав за згодою учасників судового провадження недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються та обмежив дослідження фактичних обставин справи допитом обвинуваченого ОСОБА_4 , дослідженням даних, які характеризують особу винного, оскільки ці докази ніким не оспорюються, обвинувачений та інші учасники розгляду правильно розуміють зміст цих обставин, вони не викликають сумнівів у добровільності та істинності їх позицій.

При обранні міри покарання суд бере до уваги пом`якшуючі обставини ОСОБА_4 відповідно до ст. 66 КК України - щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обтяжуючих обставин по справі відповідно до ст. 67 КК України суд не вбачає.

Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_4 як вимогу передачі чужого майна з погрозою насильства над потерпілим, вчиненому в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України.

Відповідно до ст. 12 КК України ОСОБА_4 вчинив особливо тяжкий злочин.

При обранні виду і міри покарання обвинуваченому суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, його характеристику.

Обставинами, які характеризують особу обвинуваченого є те, що ОСОБА_4 раніше неодноразово судимий, розлучений, має на утриманні неповнолітню дитину. Вчинив кримінальне правопорушення, перебуваючи в місцях позбавлення волі, де відбуває покарання за попереднім вироком Шевченківського районного суду м. Києва від 18.08.2022 року. ОСОБА_4 в наркологічному кабінеті не перебуває, що підтверджується довідкою № 508, виданою генеральним директором «Фастівської багатопрофільної лікарні інтенсивного лікування». Відповідно до характеристики на засудженого, виданої в.о. начальника ДУ «Білоцерківська виправна колонія (№ 35)» В.Добровольським від 14.08.2024 року, ОСОБА_4 характеризується посередньо, має 29 стягнень, заохочень не має. Ризик вчинення повторного кримінального правопорушення та ризик ймовірної небезпеки для суспільства оцінюється як середній. Згідно довідки, виданої завідувачем медичної частини № 35 філії ДУ «ЦОЗ ДКВС України» в м. Києві та Київській області» ОСОБА_8 , ОСОБА_4 згідно медичної картки має діагноз: В20. ІІ клінічна стадія та у лікаря психіатра та нарколога на обліку не перебуває.

Суд приходить до висновку, що достатньою мірою для виправлення та упередження скоєння нових кримінальних правопорушень обвинуваченим ОСОБА_4 є міра покарання, передбачена санкцією ч. 4 ст. 189 КК України у виді позбавлення волі з конфіскацією всього, належного йому на праві власності майна та із застосуванням положення ч. 1 ст. 71 КК України (за сукупністю вироків). Початок строку покарання рахувати з моменту набрання вироком законної сили.

Речовий доказ: мобільний телефон Redmi ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 з сім-карткою на мобільний номер телефону НОМЕР_3 (пароль до телефону НОМЕР_4 ), що належить ОСОБА_6 та які поміщено до спецпакету № 1308004 передано до камери зберігання речових доказів Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області відповідно до квитанції № 1290 від 20.08.2024 - повернути ОСОБА_6 по приналежності.

Речовий доказ: мобільний телефон Meizu ІМЕІ 1: НОМЕР_5 , ІМЕІ 2: НОМЕР_6 з сім-карткою на мобільний номер телефону НОМЕР_7 (без пароля), які поміщено до спецпакету № 1308004 та належать ОСОБА_4 , які передано до камери зберігання речових доказів Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області відповідно до квитанції № 1290 від 20.08.2024 - конфіскувати в дохід держави.

Цивільний позов та судові витрати відсутні.

Відносно ОСОБА_4 запобіжний захід не обирався і підстав для його обрання суд не вбачає.

Керуючись ст. ст. 369-371, 373, 374 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України і призначити покарання у виді 7 (семи) років позбавлення волі з конфіскацією всього, належного йому на праві власності майна.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, до покарання, призначеного ОСОБА_4 цим вироком, частково приєднати невідбуте покарання, призначене вироком Шевченківського районного суду м. Києва від 18.08.2022 року, призначивши остаточне покарання у виді 8 (восьми) років 6 (шести) місяців позбавлення волі з конфіскацією всього, належного йому на праві власності майна.

Початок строку покарання рахувати з моменту набрання вироком законної сили.

Речовий доказ: мобільний телефон Redmi ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 з сім-карткою на мобільний номер телефону НОМЕР_3 (пароль до телефону НОМЕР_4 ), що належить ОСОБА_6 та які поміщено до спецпакету № 1308004 передано до камери зберігання речових доказів Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області відповідно до квитанції № 1290 від 20.08.2024 - повернути ОСОБА_6 по приналежності.

Речовий доказ: мобільний телефон Meizu ІМЕІ 1: НОМЕР_5 , ІМЕІ 2: НОМЕР_6 з сім-карткою на мобільний номер телефону НОМЕР_7 (без пароля), які поміщено до спецпакету № 1308004 та належать ОСОБА_4 , які передано до камери зберігання речових доказів Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області відповідно до квитанції № 1290 від 20.08.2024 - конфіскувати в дохід держави.

Вирок може бути оскаржений всіма учасниками процесу до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення, обвинуваченим - з дня отримання копії вироку.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним вдповідно до положення ч. 3 ст. 349 КПК України.

У разі подання апеляційної скарги, вирок набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції, якщо його не буде скасовано.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку вручити учасникам, направити обвинуваченому та потерпілому.

Суддя: ОСОБА_1