ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа №: 629/4064/24 Головуючий 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження №: 11-сс/818/ 888 /24 Головуючий апеляційної інстанції: ОСОБА_2
Категорія: застосування запобіжного заходу
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 серпня 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі: головуючого судді ОСОБА_2 , суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , при секретареві ОСОБА_5 , без участі прокурора, з участю захисника підозрюваного ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_7 , без участі всіх інших учасників по даній справі, а саме самого підозрюваного Т, належним чином повідомленого про розгляд справи, за умови, що заяв про відкладення розгляду справи ні від кого не надходило, розглянувши у відкритому судовому засіданні (в режимі відеоконференції) в залі суду в м. Харкові справу за апеляційною скаргою захисника підозрюваного ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_7 на ухвалу Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 24.07.2024 року,-

В С Т А Н О В И Л А:

Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

Вказаною ухвалою слідчого судді задоволено клопотання слідчого СВ Лозівського РВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_8 про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного неповнолітнього ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в межах досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000717 від 01.07.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч.1 ст.115 КК України.

Продовжено застосування щодо підозрюваного неповнолітнього ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування, а саме до 01.09.2024 року, без визначення розміру застави.

Строк тримання під вартою визначено до 01.09.2024 року до 13:58 год. в умовах Державної установи «Харківський слідчий ізолятор».

В задоволенні клопотання підозрюваного, захисника та законного представника -відмовлено.

. Вимоги апеляційних скарг та узагальнені доводи осіб, які їх подали.

На зазначену ухвалу слідчого судді захисник підозрюваного - адвокат ОСОБА_7 , подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу та постановити нову, якою обрати підозрюваному запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Вважає, що ухвала постановлена безпідставно, без врахування всіх обставин, оскільки слідчим, навість при існуванні ризиків, на які він посилався, не доведено неможливості застосування більш м`якого запобіжного заходу. На переконання захисника, з урахуванням відомостей щодо особи неповнолітнього підозрюваного, зокрема, відсутності з його боку спроб ухилятися від слідства та суду, незважаючи на серйозність обвинувачення та передбачене покарання, вірогідність ухилення підозрюваного від виконання процесуальних обов`язків не є надто високою, у зв`язку з чим, до нього може бути застосований інший, більш м`який запобіжний захід, а саме - цілодобовий домашній арешт, з покладенням відповідних обов`язків, що зможе запобігти під час розгляду клопотання ризикам та забезпечити виконання підозрюваним процесуальних обов`язків і належної поведінки. Як зазначає захисник, підозрюваний знаходиться під вартою з 03.07.2024, що з урахуванням вищенаведеного та практики ЄСПЛ, свідчить про можливість застосування до нього більш м`яких запобіжних заходів, а застосування до підозрюваного найбільш суворого запобіжного заходу, вважає необґрунтованим та не співмірним і недоцільним.

Позиції учасників апеляційного провадження.

Захисник підтримав доводи апеляційної скарги, просила задовольнити вимоги апеляційної скарги в повному обсязі.

Підозрюваний та прокурор в судове засідання не з`явились, були, відповідно до вимог, зазначених в ч.1 ст.135 КПК України, належним чином повідомленими про дату та час та місце розгляду справи, будь-яких заяв про неможливості розгляду справи за їх відсутності, не надходило.

Враховуючи вимоги ч. 4 ст. 405, ч.2 ст. 422 КПК України, колегія суддів вважає за можливе проведення апеляційного перегляду ухвали слідчого судді за відсутністю підозрюваного та прокурора, оскількице відповідає вимогам ст.401 КПК України, так як апеляційна скарга захисника підозрюваного не стосується погіршення становища підозрюваного.

Мотиви прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи захисника, який підтримав свою апеляційну скаргу і просив її задовольнити, дослідивши матеріали провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що слідчим відділом Лозівського РВП ГУНП в Харківській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000717 від 01.07.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України.

Згідно відомостей досудового розслідування ОСОБА_6 звинувачується у тому, що 30.06.2024 року, у нього, через побутові причини, виник конфлікт з ОСОБА_9 , в ході якого, вони в месенджері Телеграм виражали один одному образи та погрози, на ґрунті чого, у ОСОБА_10 виник умисел, направлений на умисне вбивство ОСОБА_11 , реалізуючи який, ОСОБА_6 , 01.07.2024, о 10-39 год. приїхав з смт Орілька Лозівського району Харківської області до м. Лозова Харківської області, привізши з собою ніж, який ніс за поясом шортів, прикривши футболкою. Приблизно о 11:05, більш точного часу в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_6 прийшов до будинку АДРЕСА_1 , де на той момент знаходився неповнолітній ОСОБА_12 . Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на умисне протиправне позбавлення життя ОСОБА_13 , ОСОБА_14 підійшов до ОСОБА_13 який сидів на лавці поблизу будинку АДРЕСА_1 , взяв у ліву руку ніж, який привіз із собою, та завдав ОСОБА_13 один удар ножом в область правої частини живота, в наслідок чого, заподіяв йому тілесне ушкодження у вигляді колото-різаного поранення передньої поверхні живота справа, проникаюче в черевну порожнину, з пораненням печінки, Після цього, з метою збереження свого життя, ОСОБА_13 почав втікати з місця подій. В свою чергу, ОСОБА_6 побіг за ним, але наздогнати потерпілого йому не вдалось.

Таким чином, ОСОБА_6 виконав всі дії, які вважав необхідними для настання смерті ОСОБА_13 , однак йому було своєчасно надано медичну допомогу., у зв`язку з чим, ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.15 ч.1 ст.115 КК України, а саме - у закінченому замахі на вбивство, тобто, умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, але не доведеному до кінця з причин, що не залежали від його волі.

01.07.2024 о 13-58 год ОСОБА_6 затримано в порядку ст.2087 КПК України та повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.15 ч.1 ст.115 КК України.

03.07.2024 року ухвалою слідчого судді Лозівського міськрайонного суду Харківської області ОСОБА_6 обрано запобіжний захід у виглядів тримання під вартою, до 31.07.2024 року, без визначення розміру застави.

23.07.2027 року старший слідчий Лозівського РВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_8 звернувся до суду з клопотання про продовження строку дії раніше обраного запобіжного заходу, в обґрунтування якого, посилався на те, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, передбаченого ч.2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України, за який Законом визначене покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 7 до 15 років, а також на наявність ризиків, передбачених п.п.1,3,4,5 ч.1 ст.177г КПК України. Слідчий вважав, що, усвідомлюючи можливість отримання реального покарання у вигляді позбавлення волі на значний термін, ОСОБА_6 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду. Оскілки підозрюваному відомі анкетні дані, місце мешкання свідків та потерпілого, а також він має право ознайомлюватись з матеріалами кримінального провадження, робити копії відповідних документів та йому надано копію документів, які долучаються до клопотання про застосування запобіжного заходу та продовження застосування запобіжного заходу, в тому числі і протоколи допитів свідків, то ОСОБА_6 , з метою уникнення кримінального покарання, перебуваючи на свободі, будучи схильним до застосування насильства відносно громадян, може незаконно впливати на свідків та потерпілого, застосовуючи фізичне або психологічне насильство, схиляючи їх надати необхідні йому покази. Також він може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, шляхом не з`явлення за викликом до слідчого, прокурора, суду та необґрунтовано затягувати строк досудового слідства та продовжити свою злочинну діяльність і довести свій злочинний умисел, направлений на умисне вбивство ОСОБА_15 , крім того, може вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки неодноразово вчиняв насильницькі кримінальні правопорушення.

Крім того, слідчий зазначав, що на даний час досудове розслідування по кримінальному провадженню виконано не в повному обсязі та по ньому необхідно провести ряд слідчих та процесуальних дій, зокрема: отримати висновок судово-медичної експертизи та додаткової судово-медичної експертизи, закінчення яких не можливе без надання експерту речового доказу - кухонного ножа, який знаходиться на молекулярно- генетичному дослідженні, отримати висновки молекулярно-генетичної експертизи, виконання якої на цей час триває, повідомити підозрюваному ОСОБА_6 про зміну раніше повідомленої підозри після отримання висновків експертиз, повідомити стороні захисту про завершення досудового розслідування та надати стороні захисту доступ до матеріалів кримінального провадження для ознайомлення, під час якого вони можуть заявити клопотання щодо проведення додаткових слідчих (розшукових) дій, а також необхідно скласти обвинувальний акт, реєстр матеріалів досудового розслідування, однак термін дії запобіжного заходу стосовно ОСОБА_6 спливає, у зв`язку з чим виникла необхідність у вирішенні питання про його продовження.

Задовольняючи клопотання слідчого про продовження раніше обраного ОСОБА_6 виду запобіжного заходу, слідчий суддя суду першої інстанції вважав обґрунтованою підозру, повідомлену йому у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України, яка підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: - рапортом прийняття повідомлення про вчинення злочину; - довідкою з КНП «Лозівське ТМО»; - показами свідка ОСОБА_16 ;- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участю свідка ОСОБА_16 ; - показами свідка ОСОБА_17 ; - протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участю свідка ОСОБА_17 ; - показами свідка ОСОБА_18 ; -протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участю свідка ОСОБА_18 ; показами підозрюваного неповнолітнього ОСОБА_6 .

Суд, оцінив сукупність обставин, а саме: тяжкість злочину, у вчиненні якого підозрюєтьсяОСОБА_6 , яке, відповідно до ст.12 КК України, класифікується як особливо тяжке, відповідальність за вчинення якого передбачає покарання у виді позбавленні волі на строк від семи до п`ятнадцяти років. Також суд врахував особу підозрюваного, який є уродженцем м. Лозова Харківської області, громадянин України, із неповною середньою освітою, являється учнем 11 класу КЗ «Орільський ліцей» Лозівської міської ради Харківської області, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , мешкає за адресою: АДРЕСА_3 , раніше не судимий, разом з тим, наразі в Лозівському міськрайонному суді перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 за ч.1 ст. 125 КК України.

Вивчивши матеріали справи, допросивши підозрюваного, який частково визнав свою вину у скоєнні злочину, надав показання, заперечував проти задоволення клопотання, вислухавши захисника ОСОБА_7 та законного представника, які заперечували проти задоволення клопотання, заслухавши думку представника служби у справах дітей, яка заперечувала проти задоволення клопотання, вказала на відсутність будь-якого впливу зі сторони дідуся та бабусі на підозрюваного, а також думку прокурора, який підтримав клопотання слідчого та вивчивши під час розгляду клопотання можливість щодо відмови в задоволенні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи існування ризиків, передбачених п.п.1, 3, 4, 5 ч.1 ст. 177 КПК України та оцінюючи сукупність обставин, а саме: вагомість наявних доказів про вчинення неповнолітнім ОСОБА_6 кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує йому у разі визнання винним у вчиненні злочину, а також ті обставини, що підозрюваний неповнолітній ОСОБА_6 підозрюється у скоєнні особливо тяжкого злочину, не працевлаштований, оцінюючи сукупність обставин, передбачених в ст. 178 КПК України, слідчий суддя дійшов висновку, що застосування більш м`яких запобіжних заходів неможливе.

Колегія суддів погоджується з вказаним висновком слідчого судді з наступних підстав.

Відповідно до положень ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь - яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Відповідно до положень статті 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним засобом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Згідно практики Європейського суду з прав особи, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав особи, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства. Згідно п. 48 рішення "Чеботарь проти Молдови" № 3561/06 від 13.11.2007 р. Європейський Суд з прав особи зазначив "що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності ст. 5, 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення ні в момент арешту, ні під час перебування заявника від вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, в кінцевому рахунку, пред`явленні обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання". (рішення у справі "Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства" від 30 серпня 1990 року, п.32, Series A, №182 та Мюррей проти Сполученого Королівства" від 28 жовтня 1994 року, п.55, Series A, № 300-A).

Обґрунтованість повідомленої ОСОБА_6 підозри,підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами та вказує на те, що ОСОБА_6 може здійснити дії, запобігання яким шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів є неможливим. Докази, що надані суду, вказують на доведеність вказаних у клопотанні ризиків, передбачених п.п.1,3,4,5 ч.1 ст.177 КПК України.

Враховуючи тяжкість покарання, що йому загрожує у разі визнання винуватим, ОСОБА_6 може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду.

При цьому, колегія суддів бере до уваги, що ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа, вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. Зокрема, ризик втечі має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування («Бекчиєв проти Молдови» §58). Серйозність покарання є ревалентною обставиною в оцінці ризику того, що обвинувачений може втекти («Гарицьки проти Польщі», «Храїді проти Німеччини», «Ілійков проти Болгарії»), а наявність судимості може стати підставою для обґрунтування того, що обвинувачений може вчинити новий злочин («Сельчук проти Туреччини», «Мацнеттер проти Австрії»).

З метою уникнення кримінального покарання, перебуваючи на свободі, будучи схильним до застосування насильства відносно громадян, ОСОБА_6 може незаконно впливати на свідків та потерпілого, застосовуючи фізичне або психологічне насильство, схиляючи їх надати необхідні йому покази, враховуючи, що йому відомі анкетні дані, місце мешкання свідків та потерпілого та має схильність до насильницьких дій.

Також підозрюваний може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, в тому числі, шляхом не з`явлення за викликом до слідчого, прокурора, суду та необґрунтовано затягувати строк досудового слідства.

Враховуючи, що на даний час в Лозівському міськрайонному суді перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 за ч.1 ст. 125 КК України, та беручи до уваги схильність підозрюваного до насильницьких дій, підозрюваний може продовжити свою злочинну діяльність і довести свій злочинний умисел, направлений на умисне вбивство ОСОБА_15 та вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки неодноразово вчиняв насильницькі кримінальні правопорушення.

Порядок розгляду слідчим суддею клопотання про застосування запобіжного заходу відповідає вимогам п.п.3,4 ст.5 Конвенції про захист прав особи та практиці Європейського суду з прав особи, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Мотиви прийнятого слідчим суддею рішення викладені в ухвалі, яка відповідає вимогам ст.196 КПК України.

З висновками слідчого судді суду першої інстанції щодо доведеності обґрунтованості підозри, наявності ризиків, передбачених п.п. 1,3,4,5 ч.1 ст.177 КПК України та необхідності застосування до ОСОБА_6 саме такого запобіжного заходу, у вигляді тримання під вартою, із визначенням застави, погоджується і апеляційний суд.

За таких обставин, висновки слідчого судді належним чином мотивовані та наведені обґрунтовані підстави для продовження застосування до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, без визначення застави, оскільки застосування до нього іншого, більш м`якого виду запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, не буде достатнім для запобігання ризикам, передбаченим п.п. 1,3,4,5 ч.1 ст.177 КПК України.

Надаючи оцінку можливості підозрюваного переховуватися від суду або незаконно впливати на потерпілих та свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення, колегія суддів бере до уваги, що існує певна ймовірність того, що останній з метою уникнення покарання, передбаченого за вчинення інкримінованого йому злочину, може вдатися до відповідних дій.

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Крім того, європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин.

З урахуванням конкретних обставин вчинення злочину, який інкримінується підозрюваному, а саме того, що він підозрюється у особливо тяжкому злочині, направленому на позбавлення особи життя, колегія суддів вважає, що у цьому провадженні є наявний суспільний інтерес, який полягає у необхідності захисту високих стандартів охорони життя, а також інтересів суспільства і держави в цілому.

А тому, враховуючи вищенаведені відомості, у колегії суддів не виникає сумнівів щодо обґрунтованості та доведеності підстав та обставин необхідності застосування саме такого запобіжного заходу, як тримання підозрюваного під вартою, оскільки, зважуючи на такий обсяг відомостей, матеріали судового провадження об`єктивно свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права підозрюваного, як вжиття запобіжних заходів, у зв`язку з наявністю саме обґрунтованої підозри, так як наявні у матеріалах провадження докази, формують внутрішнє переконання причетності ОСОБА_6 до вчинення кримінального правопорушення, згідно підозри.

Крім того, згідно відомостей, що є наявними в матеріалах судового провадження, вбачається, що на час розгляду вказаного клопотання органом досудового розслідування по кримінальному провадженню не проведено усіх необхідних слідчих дій, у зв`язку з чим, є обґрунтовані підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, які можуть перешкодити досудовому розслідуванню, внаслідок чого, такі обмежувальні заходи є виправданими.

Враховуючи вищенаведені відомості у колегії суддів не виникає сумнівів щодо обґрунтованості та доведеності ризиків, якими слідчий обґрунтовує в суді першої інстанції та при апеляційному розгляді, необхідність продовження застосування такого запобіжного заходу, як тримання підозрюваного під вартою, оскільки на момент розгляду апеляційної скарги ризики, які існували на час обрання цього запобіжного заходу, не зменшилися, а їх доведеність об`єктивно вбачається з системного аналізу відомостей, що стосуються особи підозрюваного та обставин кримінального провадження.

За таких обставин доводи захисника підозрюваного про недоведеність ризиків, передбачених п.п.1,3,4,5 ч.1 ст.177 КПК України, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду та не можуть бути прийняті до уваги, оскільки не ґрунтуються на наявних матеріалах провадження.

З огляду на значимі для цього провадження обставини, на переконання колегії суддів, суд першої інстанції постановив рішення на основі всебічно з`ясованих обставин, при цьому дослідив належним чином всі наявні відомості в матеріалах провадження та навів в ухвалі мотиви, з яких постановив відповідне рішення.

З урахуванням зазначеного, колегія суддів дійшла висновку про законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції та відсутності на цей час підстав для зміни чи скасування судового рішення за доводами апеляційної скарги захисника.

Керуючись ст.ст. 376, 392, 393, 404, 405, 407 ч. 3 п. 1, 418, 419, 422, 424 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Ухвалу Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 24.07.2024 року про задоволення клопотання органу досудового розслідування та про застосування до підозрюваного за ч.2 ст.15 ч.1 ст.115 КК України, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у виді тримання під вартою в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор» до 01.09.2024 року, до 13 год 58 хв., включно, без визначення застави, - залишити без змін.

Апеляційну скаргу захисника підозрюваного - залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Оскарження ухвали, у відповідності до ч.2 ст.424 КПК України, в касаційному порядку не передбачено, оскільки така ухвала не перешкоджає подальшому кримінальному провадженню.

Судді:

____________ _______________ ______________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4