Справа № 304/3037/24 Провадження № 1-кп/304/309/2024
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 грудня 2024 року м. Перечин

Перечинський районний суд Закарпатської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши в спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні, за відсутності учасників судового провадження, кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000124 від 09 листопада 2024 року, за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Т.Поляна Перечинського району Закарпатської області, який зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , з середньою спеціальною освітою, розлученого, має на утриманні двоє неповнолітніх дітей, військовослужбовця військової служби за призовом під час мобілізації, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України,

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 вчинив злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів) за таких обставин.

Так, обвинувачений ОСОБА_3 , відповідно до рішення (судового наказу) Перечинського районного суду Закарпатської області від 30 травня 2023 року зобов`язаний сплачувати аліменти на користь ОСОБА_4 на утримання двох дітей сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та доньки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в розмірі однієї третини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 19 травня 2023 року і до досягнення дітьми повноліття.

Однак, ОСОБА_3 з травня 2023 року по жовтень 2024 року, будучи належним чином ознайомлений із судовим наказом про стягнення з нього аліментів, ігноруючи судове рішення та ухиляючись від його виконання, будучи фізично здоровим, документів, які б свідчили про неможливість працевлаштування чи погіршення стану здоровя, у виконавчу службу не пред`являв, у центр зайнятості щодо працевлаштування не звертався, у встановленому законом порядку особою з інвалідністю не визнаний, при цьому мав стабільний тимчасовий заробіток та інші джерела доходу, діючи з прямим умислом, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та бажаючи настання наслідків, з метою невиконання зазначеного рішення суду, протягом шістнадцяти місяців не вжив жодних заходів для усунення негативних наслідків, спричинених його діями, чим допустив заборгованість у сплаті аліментів на утримання дітей сина ОСОБА_7 та доньки Лілії.

Відповідно до розрахунку заборгованості з аліментів, наданого Великоберезнянським відділом Державної виконавчої служби в Ужгородському районі Закарпатської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції № 72005109 від 12 листопада 2024 року, в обвинуваченого виникла заборгованість в сумі 87 323, 23 грн, тобто на суму заборгованості із сплати таких коштів у розмірі, що сукупно перевищує суму виплат за три місяці відповідних платежів.

Тим самим ОСОБА_3 скоїв проступок, передбачений ч. 1 ст. 164 КК України.

Зазначені обставини, які встановлені органом досудового розслідування, не оспорюються учасниками судового провадження, які надали згоду щодо розгляду обвинувального акта за їх відсутності, ознайомлені з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з частиною другою ст. 302 КПК України, а обвинувачений ОСОБА_3 у присутності захисника ОСОБА_8 беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні вказаного кримінального проступку. Тому суд розглянув обвинувальний акт щодо вчинення проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження на підставі вивчення обвинувального акту та доданих до нього матеріалів із ухваленням вироку без зазначення доказів на підтвердження встановлених судом обставин, та із зазначенням встановлених органом досудового розслідування обставин, які не оспорюються учасниками судового провадження, відповідно до положень ч. 2 ст. 382 КПК України.

Оцінивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали, суд уважає доведеною поза розумним сумнівом вину обвинуваченого ОСОБА_3 і кваліфікує його дії за ч. 1 ст. 164 КК України як злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів).

Призначаючи покарання, згідно з ст. 65 КК України, суд ураховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до ст. 12 КК України злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів) є кримінальним проступком.

Суд враховує дані про особу винного: ОСОБА_3 за місцем проживання охарактеризований як такий, що скарг або заяв від односельчан на його поведінку до виконкому сільської ради не надходило, розлучений, має на утриманні двоє неповнолітніх дітей, є військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації, на диспансерному обліку в лікарів психіатра та нарколога не перебуває, кримінальне правопорушення вчинив вперше.

Обставин, які б пом`якшували та обтяжували покарання обвинуваченому ОСОБА_3 відповідно до статей 66, 67 КК України, судом не встановлено.

За сукупності наведених обставин, дотримуючись принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, обираючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд ураховує характер вчиненого ним проступку, фактичні обставини справи, спосіб вчинення кримінального проступку, форму вини, обстановку вчинення проступку, особу обвинуваченого, суд уважає за необхідне призначити йому покарання у виді громадських робіт у межах санкції, за якою кваліфіковано його дії, оскільки таке покарання є достатнім, справедливим і необхідним для його виправлення та для запобігання вчиненню кримінальних правопорушень як ним, так і іншими особами.

Речових доказів та процесуальних витрат у кримінальному провадженні немає.

Цивільний позов у вказаному кримінальному провадженні не заявлено.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_3 під час досудового розслідування не обирався. Підстав для обрання суд не вбачає.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 368, 370, 373, 374, 381, 382 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України, і призначити йому покарання у виді громадських робіт строком на 80 (вісімдесят) годин.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок суду може бути подана апеляція до Закарпатського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня отримання копії вироку.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Згідно з ч. 4 ст. 382 КПК України копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Головуюча: ОСОБА_1