Провадження № 1-«кс»/522/4141/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 серпня 2024 року м. Одеса

Слідчий суддя Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши клопотання прокурора Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_4 , внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000693 від 08.05.2024 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 111, ч. 3 ст. 260, ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 436-2 КК України, про арешт майна, -

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора - ОСОБА_5 ,

слідчого - ОСОБА_6 ,

представника власника майна - ОСОБА_7 ,

ВСТАНОВИВ:

Так, слідчим відділом Управління СБ України в Одеській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000693 від 08.05.2024 за ознаками вчинення кримінальних правопорушень передбачених ч. 2 ст. 111, ч. 3 ст. 260, ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 436-2 КК України.

За матеріалами кримінального провадження, згідно з рапортом на виконання доручення про проведення слідчих (розшукових) дій (в порядку ст.ст. 40, 41 КПК України) № 17/7/2-8529й від 22.07.2024, який надійшов з 7 управління ДВКР СБ України, громадянка рф ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 (для конспірації використовує прізвище « ОСОБА_9 »), приймає участь у організації під найменуванням «ОБП» начальником якої є ОСОБА_10 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець м. Севастополь АР Крим, проживає за адресою: АДРЕСА_2 ) вказана організація має ознаки воєнізованого формування: організаційна структура військового типу, а саме: єдиноначальність, підпорядкованість, дисципліна та військова підготовка. ОСОБА_8 у вказаній організації входить до підрозділу «розвідувальної групи», має позивний «РУНО»

У зв`язку з викладеними обставинами, 22.07.2024, у період з 22-26 год. 22.07.2024 до 02-03 год. 23.07.2024, у зв`язку з невідкладним випадком, пов`язаним з врятуванням майна, яке може бути визнане речовим доказом у кримінальному провадженні, на підставі ч. 3 ст. 233 КПК України, слідчим слідчого відділу Управління СБ України в Одеській області старшим лейтенантом юстиції ОСОБА_6 проведено обшук за місцем проживання ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 а саме, за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого вилучено:

- документ «Дополнительное соглашение» к инсайдеркому соглашению от 05 января 2013 года, на 2 арк.;

- чорнові записи на 22 арк.;

- документ «Сопроводительная накладная» ЕЕ029058 RU, на 1 арк.;

- медицинская карта № 047379 від 14.08.2007 р № 047379, на 12 арк.;

- квитанція № 200376 від 31.08.2007 р., на 1 арк.;

- квитанція № 196990 від 13.03.2007 р., на 1 арк.;

- сертифікат від 29.10.2019 р., на 1 арк.;

- сертифікат від 15.10.2019 р, на 1 арк.;

- блокнот з чорновими записами, штрих код 594;

- блокнот з чорновими записами чорного кольору в клітинку;

- журнал ж 13621 від 1948 р.;

- журнал «За оборону» № 7 від 1948 року.;

- журнал «За оборону» № 3 від 1947 року;

- журнал «За оборону» № 8 від 1947 року;

- блокнот дерев`яного кольору з чорновими записами;

- книга « ученик Якова Серебринского» 2 шт.;

- блокнот коричневого кольору з чорновими записами;

- блокнот з написом «Catch the dreams» з чорновими записами;

- блокнот «Notepad Herbarium» з чорновими записами код: 943;

- блокнот з штрих кодом № 106 з чорновими записами;

- блокнот на 200 аркушів, коричневого кольору , штрих код № 719;

- жорсткий диск s/n: WXR1E63HRSPT;

- жорсткий диск «Water proof» № -020TA65-55;

- жорсткий диск s/n: WX61E62ARJ71;

- жорсткий диск « Silicon power» № 13103865 08 010TN-SS;

- флеш накопичувач «Transecnd» об`єм 32 GB № С979981611;

- флеш накопичувач «Sony» об`ємом 32 GB № TF4N0030155;

-флеш накопичувач «San Disk» об`ємом 64GB № BNG;

- Mac Book Pro ноутбук модель А2485 EMC-3651 S/N: CYF2XDWM7J.

Таким чином, вищевказані предмети і документи мають значення для встановлення обставин у кримінальному провадженні, а також можуть бути використані, самостійно і в сукупності, як докази вчинення кримінального правопорушення.

Крім того, вилучені предмети і документи можуть бути визнані речовими доказами у кримінальному провадженні, у зв`язку з чим потребують додаткового огляду, проведення криміналістичних та інших експертиз.

Таким чином, вилучені в ході обшуку предмети і документи мають бути збережені для проведення подальших слідчих дій у кримінальному провадженні.

В судвому засіданні прокурор та слідчий клопотання підтримали, посилаючись на викладені в ньому обставини та просили його задовольнити.

Представник власника майна, заперечував проти задоволення клопотання прокурора.

Розглянувши клопотання, вивчивши матеріали які обґрунтовують його доводи, заслухавши думку учасників судового засідання, суд вважає, що клопотання підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Згідно зі ст. 167 КПК України, тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Частиною 2 ст. 170 КПК України встановлено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Арештованим може бути майно, яким володіє, користується чи розпоряджається підозрюваний, обвинувачений, засуджений, треті особи, юридична особа, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру за рішенням, ухвалою суду, слідчого судді.

Відповідно до ст. 13 Конституції України держава забезпечує захист прав усіх суб`єктів права власності». Кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, і ніхто не може бути протиправне позбавлений права власності (ст. 41 Конституції України).

Відповідно до ст. 1 Додаткового протоколу до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, а саме у рішенні по справі «Жушман проти України» зазначається - «Кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності».

Крім того, відповідно до сформованої Європейським судом з прав людини практики перша та найбільш важлива вимога статті 1 Першого протоколу до Конвенції полягає у тому, що будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі "Іатрідіс проти Греції" [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі "Антріш проти Франції", від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та "Кушоглу проти Болгарії", заява N 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року).

Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23.09.1982 у справі "Спорронг та Льонрот проти Швеції", пп. 69 і 73, Series А N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21.02.1986 у справі "Джеймс та інші проти Сполученого Королівства", п. 50, Series А N 98).

Статтею 98 КПК України передбачено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення . Документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій статті 98 КПК України.

Частиною 2 ст. 170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Враховуючи викладене вище та практику ЄСПЛ, застосування якої є безумовною складовою національного законодавства, є обґрунтовані підстави накладення арешту на відповідне майно, що при наявних обставинах кримінального провадження є виправданим та пропорційним заходом забезпечення кримінального провадження, який при наявних потребах досудового розслідування виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи особи, як арешт майна, який також необхідно накласти з метою збереження речових доказів.

Згідно з ч.1 ст. 131 КПК України, захід забезпечення кримінального провадження застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

Прокрором в клопотанні конкретно вказаний перелік майна, на яке належить накласти арешт, а також до нього додані документи, якими він обґрунтовує його доводи.

Таким чином, слідчий суддя вважає, що клопотання є законним, обґрунтованим, та підлягає задоволенню.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 9, 98, 131,170-173, 376 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_4 , про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт на майно, тимчасово вилученого в ході обшуку нерухомого майна за місцем проживання громадянки рф ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , який було проведено слідчим слідчого відділу Управління СБ України в Одеській області ОСОБА_6 22.07.2024, у період з 22-26 год. 22.07.2024 до 02-03 год. 23.07.2024., в ході якого вилучено предмети і документи, які мають значення для досудового розслідування, згідно переліку в описовій часині ухвали.

Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя: