ВИЩИЙ АНТИКОРУПЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

03 жовтня 2024 року м. Київ

Слідчий суддя Вищого антикорупційного суду ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

учасника кримінального провадження:

представника власника майна - адвоката ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду в м. Київ заяву адвоката ОСОБА_3 про залишення без розгляду скарги адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , на бездіяльність детектива Національного антикорупційного бюро України, що полягає у не розгляді клопотання (в порядку ст. 220 КПК України),

установив:

30.09.2024 на електронну пошту Вищого антикорупційного суду надійшла скарга адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах власника майна ОСОБА_4 , на бездіяльність детектива Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_5 , що полягає у не розгляді клопотання про надання копій документів, які мають статус речових доказів (в порядку ст. 220 КПК України), у межах кримінального провадження № 0000545 від 27.10.2023.

У судовому засіданні адвокат ОСОБА_3 просив залишити подану ним скаргу без розгляду.

Від детектива Національного бюро ОСОБА_5 на електронну пошту суду надійшло письмове заперечення на скаргу, в якому він зазначив, що скарга адвоката не підлягає задоволенню з таких підстав. За результатами розгляду клопотань від 25.08.2024 та від 25.09.2024 представника ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_3 у цьому кримінальному провадженні щодо надання копій 30.08.2024 та 27.09.2024 документів прийнято постанови про відмову у їх задоволенні, які направлені поштовим зв`язком адвокату ОСОБА_3 (Вх. № 40993/24 від 01.10.2024).

Розглянувши заяву про залишення без розгляду скарги на бездіяльність детектива Національного бюро, слідчий суддя дійшов такого висновку.

Відповідно до ч. 3 ст. 26 КПК України слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що віднесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Частиною 6 ст. 9 КПК України визначено, що у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 цього Кодексу.

За змістом ст. 307 КПК України за результатами розгляду скарги на бездіяльність слідчого може бути ухвалено рішення про зобов`язання вчинити певну дію або про відмову у задоволенні скарги. Тобто, постановлення ухвали про залишення без розгляду скарги ця стаття не передбачає.

Сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених КПК України, про що зазначено у ч. 1 ст. 26 КПК України.

Виходячи з принципів змагальності сторін і диспозитивності кримінального процесу, визначених ст. 7, 22, 26 КПК України, враховуючи, що адвокат ОСОБА_3 просить залишити скаргу, з якою звернувся до слідчого судді, без розгляду, про що особисто зазначив у судовому засіданні, слідчий суддя вважає, що за таких умов скаргу на бездіяльність детектива Національного бюро необхідно залишити без розгляду.

Керуючись ст. 7, 22, 26, 309, 372 КПК України, слідчий суддя

постановив:

Скаргу адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , на бездіяльність детектива Національного антикорупційного бюро України, що полягає у не розгляді клопотання (в порядку ст. 220 КПК України) - залишити без розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_6