справа № 361/7862/19
провадження № 1-кп/361/150/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.12.2024 м. Бровари

Броварський міськрайонний суд Київської області, у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 , його захисника адвоката ОСОБА_5 ,

потерпілого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0002592 від 07.09.2019 по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця, зареєстрованого та проживаючого: АДРЕСА_1 , освіта середня, офіційно не працюючого, не одруженого, утриманців не має, раніше судимого :

-15.07.2016 вироком Бердянського районного суду Київської області за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки;

-02.06.2017 вироком Броварського міськрайонного суду Київської області за ч. 2 ст. 309 КК України до 3 років 1 місяця позбавлення волі, звільнений 30.05.2019 умовно достроково згідно ухвали Балаклійського районного суду Харківської області,

згідно зміненого обвинувального акту від 26.11.2024 обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України,

ВСТАНОВИВ:

В провадження Броварського міськрайонного суду Київської області 06.11.2019 надійшло кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_4 в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України, згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями ухвалою від 02.10.2023 дане кримінальне провадження суддею ОСОБА_1 прийнято до свого провадження та призначено судовий розгляд.

26.11.2024 у відповідності до положень ст. 338 КПК України прокурором змінено обвинувачення з ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднаному з проникненням у житло, вчиненому повторно, на ч. 1 ст. 162 КК України незаконне проникнення до житла та іншого володіння особи.

Після роз`яснення головуючим положень ч. 3 ст. 338 КПК України потерпілий ОСОБА_6 в судовому засіданні повідомив, що він не бажає підтримувати обвинувачення у раніше пред`явленому обсязі.

В судовому засіданні захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 заявила клопотання про звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України на підставі ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності та закрити дане кримінальне провадження відносно нього в цій частині, так як подія, за фактом якої обвинувачується ОСОБА_4 , мала місце 07.09.2019, обвинувачений не ухилявся від слідства і суду, строк притягнення його до відповідальності за ч. 1 ст. 162 КК України сплив.

Обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у скоєнні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України визнав, вказав, що суть обвинувачення та наслідки закриття кримінального провадження йому зрозумілі, підтримав клопотання захисника та надав свою згоду на звільнення його від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності та закриття даного кримінального провадження.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 не заперечує проти задоволення судом заявленого захисником обвинуваченого клопотання.

Потерпілий ОСОБА_6 не заперечував проти звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності та закриття даного кримінального провадження.

Заслухавши думку учасників судового провадження, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до приписів п. 1 ч. 2 ст. 284, ч. 3 ст. 285, ч. 4 ст. 286, ч. 3 ст. 288 КПК, якщо під час здійснення судового провадження за обвинувальним актом особа звертається до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, суд має невідкладно розглянути таке клопотання та, у випадку встановлення підстав, передбачених у ст. 49 КК, закрити кримінальне провадження, звільнивши особу від кримінальної відповідальності. Відповідне рішення судом приймається у формі ухвали.

Згідно абзацу 3 ч. 7 ст. 284 КПК України, у разі якщо суд встановить наявність підстав для закриття кримінального провадження у зв'язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, суд на будь-якій стадії судового провадження зобов'язаний з'ясувати та врахувати думку обвинуваченого щодо закриття кримінального провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 КК закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом'якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають або відбули покарання, але мають судимість.

Згідно ч. 2 ст. 12 КК України кримінальним проступком є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або інше покарання, не пов'язане із позбавленням волі.

Із зміненого прокурором 26.11.2024 обвинувального акту у кримінальному провадженні №0002592 від 07.09.2019 вбачається, що ОСОБА_4 обвинувачується у скоєнні 07.09.2019 незаконного проникнення до житла та іншого володіння особи, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України, санкцією якої станом на день розгляду клопотання передбачене покарання у виді штрафу від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправними роботами на строк до двох років, або обмеженням волі на строк до трьох років.

Отже кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , відповідно до ст. 12 КК України на час розгляду справи є кримінальним проступком.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України в редакції Закону на час розгляду клопотання особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до набрання вироком законної сили минули три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років.

Подія, яка інкримінується обвинуваченому ОСОБА_4 , мала місце 07.09.2019, визначений ст. 49 КК України трирічний строк притягнення до кримінальної відповідальності сплинув 07.09.2022.

Будь-яких обставин, які б свідчили про наявність підстав для зупинення чи переривання перебігу строку давності, зокрема даних про вчинення обвинуваченим нового злочину чи вчинення умисних дій, направлених на ухилення від досудового розслідування або суду, судом не встановлено, а тому підстав вважати про протилежне у суду немає.

Таким чином визначений ст. 49 КК України трирічний строк притягнення до кримінальної відповідальності сплинув і обвинувачений ОСОБА_4 надав свою згоду на його звільнення від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 162 КК України та закриття кримінального провадження на підставі ст. 49 КК України.

Визнання винуватості є правом, а не обов'язком обвинуваченого, а отже визнання чи невизнання ним свої вини у вчиненні кримінального правопорушення за наявності його згоди на звільнення від кримінальної відповідальності не може бути перешкодою в реалізації ним свого права на таке звільнення та правовою підставою для відмови судом у задоволенні заявленого клопотання, так як передбачений законом інститут звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності не пов'язує такого звільнення з визнанням ним своєї вини у вчиненні злочину. На цьому наголосив Верховний Суд постанові від 29.07.2021 у справі № 552/5595/18.

Така правова позиція також узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини, зокрема сформульованою у рішенні по справі «Грабчук проти України» від 26.09.2006, відповідно до змісту якого у разі закриття провадження по справі з нереабілітуючих обставин, питання про доведеність вини особи не вирішується.

Отже, наявні всі необхідні умови для закриття даного кримінального провадження та звільнення обвинуваченого ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 162 КК України у зв'язку із закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Щодо витрат, понесених при проведенні по даному кримінальному провадженню судових експертиз, суд приходить до висновку, що вони не підлягають стягненню з обвинуваченого, оскільки відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України судові витрати покладаються на особу у разі, коли відносно неї ухвалено обвинувальний вирок, що також узгоджується із позицією Верховного Суду у справі №712/1710/19, тому витрати на залучення експерта у даному кримінальному провадженню здійснюються за рахунок держави.

Цивільний позов не заявлявся. Речові докази відсутні. Арешт на майно не накладався.

Керуючись ст.ст. 12, 44, 49 КК України, ст.ст. 7, 284-286, 288, 372, 376 КПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 задовольнити.

Звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України, на підставі ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності.

Кримінальне провадження 0002592 від 07.09.2019 по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України закрити на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України у зв`язку із звільненням від кримінальної відповідальності.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Броварський міськрайонний суд Київської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала суду, якщо її не було скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1