Провадження №11-кп/801/1096/2024
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 жовтня 2024 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_5

за участю учасників кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

представника служби у справах дітей ВМР ОСОБА_8

розглянув у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, відомості про які внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000094 від 22.03.2024,

за апеляційною скаргою прокурора Вінницької окружної прокуратури Вінницької області ОСОБА_9 на вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 30.07.2024 року, яким:

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Вінницькі Хутори Вінницького району Вінницької області, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

- визнано винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.190 КК України.

Зміст оскаржуваного судового рішення і встановлені судом першої інстанції обставини

Вироком Вінницького міського суду Вінницької області від 30 липня 2024 року ОСОБА_10 було засуджено за ч. 1 ст. 190 КК України із застосуванням ст. ст. 69, 100 КК України до покарання у вигляді сорока годин громадських робіт.

Ухвалено стягнути з ОСОБА_10 процесуальні витрати на проведення експертизи в сумі сімсот п`ятдесят сім гривень 28 копійок на користь держави.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 28.03.2024 року на мобільний телефон і зарядний пристрій ухвалено скасувати.

Речові докази у кримінальному провадженні, а саме:

мобільний телефон марки «Apple» серії «iPhone 11» ІМЕІ № 1: НОМЕР_1 ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , в корпусі білого кольору, зарядний пристрій торгової марки «Avantis», які зберігаються в камері зберігання речових доказів Відділу поліції № 1 Вінницького РУП ГУ НП у Вінницькій області ухвалено повернути ОСОБА_11 .

За обставин, детально викладених у вироку, ОСОБА_10 було визнано винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.190 КК України, з огляду на таке.

22 березня 2024 року, точний час не встановлено, ОСОБА_10 перебував на території Залізничного вокзалу, що за адресою: м. Вінниця площа Привокзальна, 1. У руках ОСОБА_11 . ОСОБА_10 помітив мобільний телефон марки «iPhone 11» ІМЕІ № 1: НОМЕР_1 ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , в корпусі білого кольору. В цей час у ОСОБА_12 виник протиправний умисел на заволодіння чужим майном, а саме вищевказаним мобільним телефоном. З метою незаконного збагачення, з корисливих мотивів, шляхом зловживання довірою ОСОБА_11 , ОСОБА_10 вирішив незаконно заволодіти телефоном марки «iPhone 11».

Реалізовуючи свій протиправний умисел, діючи умисно, усвідомлюючи протиправність своїх дій, шляхом зловживання довірою ОСОБА_11 , не маючи наміру на повернення майна, ОСОБА_13 в усній розмові ввів малознайому йому ОСОБА_11 в оману щодо своїх дійсних намірів та під приводом користування телефоном, а саме відвідування соціальної мережі «Інстаграм» попросив у неї вищевказаний мобільний телефон марки «iPhone 11», разом із зарядним пристроєм, так як телефон був розряджений, який не мав на меті повертати.

ОСОБА_11 , не усвідомлюючи злочинних намірів ОСОБА_12 , передала останньому мобільний телефон марки «iPhone 11» в корпусі білого кольору ІМЕІ № 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , який заволодівши шахрайським шляхом даним телефоном та зарядкою. В подальшому ОСОБА_10 розпорядився вищевказаним майном на власний розсуд.

Згідно з висновком експерта № 1211/24-21 від 26.03.2024 року, ринкова вартість наданого на дослідження мобільного телефону марки «Apple» серії «iPhone 11» бувшого у користуванні із мережевим зарядним пристроєм торгової марки «Avantis» моделі «А825» становить 2189,30 грн.

Своїми умисними діями ОСОБА_13 завдав потерпілій ОСОБА_11 матеріальної шкоди на загальну суму 2189,30 грн.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала

В апеляційній скарзі прокурор Вінницької окружної прокуратури Вінницької області ОСОБА_9 не оспорюючи висновків суду щодо доведеності винуватості ОСОБА_10 у скоєнні інкримінованого кримінального правопорушення, просить вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 30.07.2024 року відносно ОСОБА_10 скасувати з підстав неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність, а кримінальне провадження щодо останнього за ч.1 ст.190 КК України закрити на підставі п.4-1 ч.1 ст.284 КПК України, в зв`язку з втратою чинності закону, яким встановлено кримінальну протиправність діяння.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні просив віднести за рахунок Держави. Арешт накладений ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 28.03.2024 на мобільний телефон та зарядний пристрій скасувати, речові докази, повернути потерпілій ОСОБА_11 . Копію ухвали апеляційного суду направити до відділу поліції №1 Вінницького районного управління поліції ГУНП у Вінницькій області для вирішення питання про притягнення ОСОБА_10 до адміністративної відповідальності.

На обґрунтування своїх вимог прокурор вказує, що 09 серпня 2024 року набув чинності Закон України 18 липня 2024 року № 3886-IX «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від (далі - Закон № 3886-IX), яким було внесено зміни до статті 51 КУпАП (Дрібне викрадення чужого майна).

Положеннями частини 1 статті 51 КУпАП (у редакції Закону № 3886-IX) передбачено відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.

Станом на 01 січня 2024 року прожитковий мінімум для працездатних осіб становив 3 028 грн, тобто на момент вчинення ОСОБА_10 кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 190 КК України, розмір вартості викраденого майна, з якого настає кримінальна відповідальність за статтею 190 КК України, становив 3 028 грн.

Відповідно до вказаного Закону було декриміналізовано крадіжки та шахрайства на суму, меншу за 3028 грн, а згідно вироку ОСОБА_10 визнаний судом першої інстанції винним у заволодінні чужим майном шляхом шахрайства на загальну суму 2 189,30 грн, тобто меншу за 3028 грн. Пунктом 4-1 ч.1 ст.284 КПК України визначено, що кримінальне провадження закривається, якщо втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Позиції учасників судового провадження

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_6 підтримала подану прокурором апеляційну скаргу та просила її задовольнити, за викладених в ній обставин.

Захисник ОСОБА_7 не заперечував щодо задоволення апеляційної скарги прокурора.

Представник служби у справах дітей ОСОБА_8 не заперечувала проти задоволення апеляційної скарги прокурора.

Неповнолітній обвинувачений ОСОБА_10 , законний представник неповнолітнього обвинуваченого мати ОСОБА_14 , а також потерпіла ОСОБА_11 повідомлені судом про дату, час і місце апеляційного розгляду, однак в судове засідання не прибули з невідомих суду причин. Прокурор, захисник та представник служби у справах дітей не заперечували щодо апеляційного розгляду у відсутність потерпілої, обвинуваченого та його законного представника, тому колегія суддів враховуючи, що в своїй апеляційній скарзі прокурор не ставить питання про погіршення становища неповнолітнього ОСОБА_14 також не порушується право на захист потерпілої та неповнолітнього обвинуваченого, а тому відповідно до вимог ч. 4 ст. 405 КПК України кримінальне провадження розглянуто у відсутність потерпілої, обвинуваченого та його законного представника.

Інші учасники кримінального провадження судове рішення не оскаржували і від них не надходили письмові заперечення на апеляційну скаргу.

Мотиви суду

Заслухавши доповідь судді, виступи учасників судового провадження, вивчивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги в їх межах, апеляційний суд дійшов до наступного висновку.

Відповідно до ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим та вмотивованим, тобто ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК України; ухвалене на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до вимог ст.94 КПК України; з наведенням належних і достатніх мотивів та підстав його ухвалення.

Відповідно до ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно з ч.2 ст.4 КК України кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.

Відповідно до положень ст.2 КК України підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад кримінального правопорушення, передбаченого цим Кодексом.

Диспозицією ч. 1 ст. 190 КК України передбачена кримінальна відповідальність за заволодіння чужим майном або придбання права на майно шляхом обману чи зловживання довірою (шахрайство).

Встановлено, що 30.07.2024 ОСОБА_10 було визнано винуватим та засуджено за вчинення кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.190 КК України.

Разом з тим, 09 серпня 2024 року набув чинності Закон України 18 липня 2024 року № 3886-IX «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від (далі Закон № 3886-IX), яким було внесено зміни до ст.51 КУпАП (Дрібне викрадення чужого майна).

Положеннями ч.1 ст.51 КУпАП (у редакції Закону № 3886-IX) передбачено відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.

Частиною 2 ст.51 КУпАП (у редакції Закону № 3886-IX) установлено, що відповідальність за вчинення дій, передбачених ч.1 ст.51 КУпАП настає, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Отже, особа, яка вчинила дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, підлягає адміністративній відповідальності у випадку, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

З огляду на зазначене аналіз указаних норм закону свідчить про те, що кримінальна відповідальність настає у випадку, якщо розмір такого майна перевищує розмір, установлений ст. 51 КУпАП, а саме 2 неоподатковуваних мінімуми доходів громадян.

Згідно з ч. 5 Підрозділу 1 Розділу ХХ Податкового кодексу України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 грн, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної пп.169.1.1 п. 169.1 ст. 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року, яка дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), установленого законом станом на 01 січня звітного податкового року.

Зі змісту вироку вбачається, що кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 190 КК України, ОСОБА_10 вчинив 22 березня 2024 року.

Станом на 01 січня 2024 року прожитковий мінімум для працездатних осіб становив 3028 грн, а 50 відсотків від його розміру становили 1514 грн.

Таким чином, з огляду на зміст положень Податкового кодексу України та Закону № 3886-IX, на момент вчинення ОСОБА_10 кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, розмір вартості викраденого майна, з якого настає кримінальна відповідальність за ч.1 ст.190 КК України, становив 3028 грн (1514?2=3028).

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, діями ОСОБА_10 потерпілій ОСОБА_11 було заподіяно матеріальну шкоду у розмірі 2189,30 грн.

Положеннями ч. 1 ст. 3 КК України встановлено, що законодавство України про кримінальну відповідальність становить КК України, який ґрунтується на Конституції України та загальновизнаних принципах і нормах міжнародного права. При цьому зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення (ч. 6 ст. 3 КК України).

Відповідно до ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Зазначені норми Основного Закону України також знайшли своє відображення і в ч. 1 ст. 5 КК України, згідно з якою закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Враховуючи, що вартість майна потерпілої ОСОБА_11 , яким шляхом шахрайства заволодів ОСОБА_10 становила 2189,30 грн, тобто ця сума була меншою за розмір, з якого відповідно до Закону № 3886-IX та положень Податкового кодексу України настає кримінальна відповідальність, а саме з 3028 грн, тому колегія суддів з урахуванням вимог ст. 58 Конституції України, ст. 3, 5 КК України вважає, що станом на час апеляційного розгляду 07 жовтня 2024 року, законом усунута караність діяння, вчиненого ОСОБА_10 і таке діяння є адміністративним правопорушенням, передбаченим ст. 51 КУпАП (в редакції Закону України № 3886-IX від 18 липня 2024 року).

За встановлених під час апеляційного розгляду обставин, з урахуванням вимог ст. 417 КПК України, колегія суддів доходить висновку, що вирок суду щодо ОСОБА_10 підлягає скасуванню, а кримінальне провадження щодо нього за ч. 1 ст. 190 КК України закриттю на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку з чим апеляційна скарга прокурора підлягає до задоволення.

Також апеляційний суд враховуючи те, що ініціатором проведення судової товарознавчої експертизи був орган досудового розслідування, тому відповідно до приписів статей 122, 124 КПК України витрати на проведення експертизи в розмірі 758 грн 28 коп підлягають віднесенню на рахунок держави.

Питання долі речових доказів підлягає вирішенню відповідно до положень ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст.404, 407, 409, 419 КПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу прокурора задовольнити.

Вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 30.07.2024 рокущодо ОСОБА_10 за ч. 1 ст. 190 КК України - скасувати.

Кримінальне провадження щодо ОСОБА_10 за ч.1 ст.190 КК України, внесене до ЄРДР за № 0000094 від 22.03.2024 - закрити на підставі п.4-1 ч.1 ст.284 КПК України в зв`язку з втратою чинності закону, яким встановлено кримінальну протиправність діяння.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні за проведення судової товарознавчої експертизи в сумі 757 (сімсот п`ятдесят сім) гривень 28 копійок віднести за рахунок Держави.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 28.03.2024 року на мобільний телефон і зарядний пристрій скасувати.

Речові докази у кримінальному провадженні, а саме: мобільний телефон марки «Apple» серії «iPhone 11» ІМЕІ № 1: НОМЕР_1 ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , в корпусі білого кольору, зарядний пристрій торгової марки «Avantis», які зберігаються в камері зберігання речових доказів Відділу поліції № 1 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області повернути потерпілій ОСОБА_11 .

Копію ухвали направити до Відділу поліції №1 Вінницького районного управління поліції ГУНП у Вінницькій області для вирішення питання про притягнення ОСОБА_10 до адміністративної відповідальності.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з дня її проголошення і може бути оскаржена до Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4