У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 грудня 2024 р. м. Київ

Слідчий суддя Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі Солом`янського районного суду м. Києва, клопотання прокурора, який здійснює процесуальне керівництво досудовим розслідуванням - прокурора відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні №0001202, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 27.11.2024 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 114 - 1 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

28 листопада 2024 року до суду надійшло клопотання прокурора, який здійснює процесуальне керівництво досудовим розслідуванням - прокурора відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_4 про арешт майна у кримінальному провадженні №0001202, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 27.11.2024 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 114 - 1 КК України.

28 листопада 2024 року (на підставі протоколу автоматизованого визначення слідчого судді) клопотання та додані до нього документи були передані в провадження слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_1 .

Клопотання обґрунтовано тим, що слідчим управлінням Головного управління СБ України у м. Києві та Київській області проводиться досудове розслідування кримінального провадження №0001202, внесеного до єдиного реєстру досудових розслідувань 27.11.2024 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 114-1 КК України. Досудовим розслідуванням встановлено, що 27.11.2024 близько 04 години 27 хвилин біля будинку №19А по вул. Милославській у м. Києві, невстановлена особа здійснила підпал автомобіля марки Субару Форестер д.н.з. НОМЕР_1 , зеленого кольору, котрий використовувався для потреб ЗСУ. В ході відпрацювання даної події співробітниками Лівобережного МРВ ГУ СБ України у м. Києві та Київській області було встановлено, що до підпалу вказаного автомобіля причетний громадянин України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , якого було затримано, в порядку ст. 208 КПК України. Крім того, в ході допиту свідка ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , останній добровільно надав належний ОСОБА_5 мобільний телефон марки «Samsung», чорного кольору, IMEI1: НОМЕР_2 , IMEI2 НОМЕР_3 , серійний номер НОМЕР_4 . Попереднім оглядом вказаного телефону виявлено переписку, з якої вбачається, що ОСОБА_5 звітує невстановленій особі про підпалений ним автомобіль. Як наслідок, мобільний телефон марки «Samsung», чорного кольору, IMEI1: НОМЕР_2 , IMEI2 НОМЕР_3 , серійний номер НОМЕР_4 , вилучено. 27.11.2024 вказаний мобільний телефон визнано речовим доказом у кримінальному провадженні. Згідно ст. 167 КПК України, тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення, або його спеціальну конфіскацію в порядку, встановленому законом. Тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони, в тому числі: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення. Відповідно до ст. 168 КПК України, тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду. Статтею 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. Відповідно до ст. 171 КПК України, у разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої ст. 235 КПК, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено. На підставі викладеного, зважаючи на те, що зазначені вище матеріальні об`єкти містять відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, з метою збереження речових доказів, та запобігання їх приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження, просив накласти арешт на майно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , а саме: на мобільний телефон марки «Samsung», чорного кольору, IMEI1: НОМЕР_2 , IMEI2 НОМЕР_3 , серійний номер НОМЕР_4, який містить відомості про обставини вчинення кримінального правопорушення.

В судове засідання прокурор з`явився, клопотання підтримав, просив його задовольнити.

Підозрюваний та його захисник в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлені належним чином. Від захисника ОСОБА_7 надійшла заява у якій він просив слідчого суддю розгляд клопотання провести за його відсутності.

Вислухавши прокурора, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали у їх сукупності, слідчий суддя дійшов наступних висновків.

Як вбачається з витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань у кримінальному провадженні №0001202, 27.11.2024 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 114-1 КК України; короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення: 27.11.2024 близько 04:27 біля будинку АДРЕСА_1 невстановлена особа здійснила підпал автомобіля марки Субару Форестер д.н.з. НОМЕР_5 зеленого кольору котрий використовувався для потреб ЗСУ (а.с. 4).

Згідно до Повідомлення про підозру від 27 листопада 2024 року, ОСОБА_5 повідомлено про те, що він підозрюється у вчиненні перешкоджання законній діяльності Збройним Силам України та інших військових формувань в особливий період, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 114 - 1 КК України (а.с. 55 - 58).

Як вбачається з Протоколу допиту свідка ОСОБА_6 від 27.11.2024 року, під час допиту свідком було видано мобільний телефон марки «Samsung», IMEI1: НОМЕР_2 , IMEI2 НОМЕР_3 , серійний номер НОМЕР_4 , який належить ОСОБА_5 (а.с. 43 - 46).

Також, прокурором в обґрунтування тверджень, викладених у клопотанні надано слідчому судді Рапорти (а.с. 10 - 12), Протокол прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 27.11.2024 року (а.с 13 - 14), пояснення ОСОБА_8 від 27.11.2024 року (а.с. 15 -16), Протокол огляду місця події від 27.11.2024 року (а.с. 18 - 20), Акт про пожежу від 27.11.2024 року (а.с. 21 - 22), Акт про застосування службового собаки від 27.11.2024 року (а.с. 23), Протокол допиту свідка ОСОБА_9 від 27.11.2024 року (а.с. 24 - 27), Протокол допиту свідка ОСОБА_11 від 27.11.2024 року (а.с. 28 - 29), Протокол допиту свідка ОСОБА_12 від 27.11.2024 року (а.с. 30 - 31), Протокол допиту свідка ОСОБА_13 від 27.11.2024 року (а.с. 32 - 34), протокол затримання особи підозрюваної у вчиненні злочину від 27.11.2024 року (а.с. 35 -42), Протокол допиту свідка ОСОБА_6 від 27.11.2024 року (а.с. 43 - 46), Протокол допиту свідка ОСОБА_14 від 27.11.2024 року (а.с. 47 - 51), Протокол допиту підозрюваного від 27.11.2024 року (а.с. 59 - 61).

Таким чином, слідчим суддею було встановлено, що до клопотання додані копії документів, що підтверджують обставини, викладені у клопотанні.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Згідно до ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Частиною 2 статті 173 КПК України встановлено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь - якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Речовими доказами згідно ч. 1 ст. 98 КПК України є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

З матеріалів клопотання та доданих до нього документів вбачається що майно, яке було вилучено під час допиту свідка ОСОБА_6 27.11.2024 року, а саме: мобільний телефон марки «Samsung», IMEI1: НОМЕР_2 , IMEI2 НОМЕР_3 , серійний номер НОМЕР_4 , було визнано речовим доказом у кримінальному провадженні №0001202, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 27.11.2024 року.

Прокурор звернувся до слідчого судді у строки, встановлені ч. 5 ст. 171 КПК України.

Таким чином, слідчим суддею встановлено, що існують підстави, визначені у ч. 2 ст. 170 КПК України, для задоволення клопотання прокурора та накладення арешту на зазначене вище майно з метою збереження речових доказів.

Таким чином, клопотання прокурора, який здійснює процесуальне керівництво досудовим розслідуванням - прокурора відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_4 про арешт майна у кримінальному провадженні №0001202, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 27.11.2024 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 114 - 1 КК України, та додані до нього матеріали,містять у собі підстави, у зв`язку з якими необхідно здійснити арешт майна на вилучені речі та конкретизовано майно, що належить арештувати, тобто клопотання оформлене відповідно до вимог ст.171 КПК України.

Враховуючи викладене, а також виправдані інтереси держави, пов`язані з порушенням загальносуспільних інтересів, з урахуванням введеного в Україні воєнного стану, принципу розумності та співрозмірності, слідчий суддя приходить до переконання, що незастосування даного заходу забезпечення кримінального провадження може призвести до зникнення або втрати майна, зазначеного у клопотанні прокурора, чи настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню та зашкодити інтересам держави.

Керуючись ст. ст. 98, 167, 170 - 175, 309, 372, ч. 2 ст. 376 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора, який здійснює процесуальне керівництво досудовим розслідуванням - прокурора відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_4 про арешт майна у кримінальному провадженні №0001202, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 27.11.2024 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 114-1 КК України, - задовольнити.

Накласти арешт (з забороною користування та розпорядження) на майно, яке було вилучено під час допиту свідка ОСОБА_6 27.11.2024 року, а саме: мобільний телефон марки «Samsung», IMEI1: НОМЕР_2 , IMEI2 НОМЕР_3 , серійний номер НОМЕР_4.

Копія ухвали негайно після її постановлення вручається слідчому, прокурору, фізичній або юридичній особі, щодо майна якої вирішувалося питання про арешт, підозрюваному, захиснику. У разі відсутності таких осіб під час оголошення ухвали копія ухвали надсилається їм не пізніше наступного робочого дня після її постановлення.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Київського апеляційного суду. У разі якщо ухвалу було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Роз`яснити сторонам кримінального провадження, що підозрюваний, захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково, арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування за їх клопотанням, якщо вони доведуть, що в подальшому в застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Ухвала підлягає негайному виконанню з моменту оголошення. Подання апеляційної скарги не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1