Провадження № 1-кс/204/2935/24
КРАСНОГВАРДІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

6 грудня 2024 року Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

слідчого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

за участю законного представника ОСОБА_4

за участю захисника ОСОБА_5

за участю підозрюваного ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі клопотання про продовження строку тримання під вартою відносно неповнолітнього:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вільногірськ Дніпропетровської області, громадянина України, раніше не судимого, учня КЗЛ № 22 Кам`янської міської ради, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 194, ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 114-1 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

4 грудня 2024 року до суду надійшло клопотання слідчого СВ Управління Служби Безпеки України в Дніпропетровській області ОСОБА_7 , погоджене прокурором відділу захисту інтересів дітей та протидії домашньоу насильству Дніпропетровської обласної прокуратури про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно неповнолітнього ОСОБА_6 .

В обґрунтування клопотання слідчий зазначає, що Слідчим відділом Управління здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні за № 0001305 від 12.10.2024 за підозрою ОСОБА_6 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 194, ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 114-1 КК України. В ході досудового розслідування повідомлено про підозру: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Вільногірськ Дніпропетровської області, громадянина України, маючого середню освіту, учня КЗЛ № 22 Кам`янської міської ради, не одруженого, на утриманні малолітніх та неповнолітній дітей не маючого, офіційно не працевлаштованого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, про те, що він підозрюється у умисному пошкодженні чужого майна, вчиненого шляхом підпалу за попередньою змовою групою осіб та перешкоджанні законній діяльності Збройних Сил України та інших військових формувань в особливий період, вчинених за попередньою змовою групою осіб, що кваліфікуються за ознаками складу кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 194, ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 114-1 КК України. Короткий виклад обставин кримінального правопорушення, у зв`язку з якими подається клопотання: 24.02.2022 за наказом президента Російської Федерації, збройні сили Російської Федерації незаконно, віроломно вторглись на територію Україну, здійснили широкомасштабну неспровоковану військову агресію і збройний напад, застосовуючи всі види стрілецької, артилерійської, ракетної, іншої зброї, в тому числі засоби ведення війни, заборонені міжнародним правом, спричиняючи ураження і руйнування об`єктів військової і цивільної, в тому числі критичної, інфраструктури, ураження і вбивства особового складу підрозділів Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, правоохоронних органів, мирного населення, масово порушуючи при цьому закони та звичаї війни, передбачені міжнародними договорами, і масово вчиняючи на території України злочини проти основ національної безпеки України, проти життя та здоров`я особи, проти волі, честі та гідності особи, проти статевої свободи та статевої недоторканності особи, проти виборчих, трудових та інших особистих прав і свобод людини і громадянина, проти власності, проти миру, безпеки людства та міжнародного правопорядку. У зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні» в Україні введено воєнний стан, строк дії якого неодноразово продовжено по теперішній час. Статтею Закону України "Про правовий режим воєнного стану" визначено поняття воєнного стану. Так, воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень. Досудовим розслідуванням встановлено, що громадянин України ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у невстановлений у ході досудового розслідування час, використовуючи належний йому мобільний телефон марки «iPhone-11» (IMEI: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 ) з сім-карткою мобільного оператора «lifecell» та номером НОМЕР_3 , з обліковим записом у загальнодоступному ресурсі мережі Інтернет «Telegram», зареєстрованим за номером НОМЕР_4 , з метою заробітку грошових коштів встановив зв`язок з невстановленою під час досудового розслідування особою, яка запропонувала роботу у вигляді підпалів транспортних засобів військовослужбовців ЗС України. У невстановлений в ході досудового розслідування час, громадянин України ОСОБА_6 в ході листування з невстановленим у ході досудового розслідування користувачем загальнодоступного ресурсу мережі Інтернет «Telegram» отримав пропозицію про здійснення підпалу транспортних засобів військовослужбовців ЗС України на території міста Дніпра за грошову винагороду, на що ОСОБА_6 погодився з корисливих мотивів. У невстановлений у ході досудового розслідування час, у невстановленому у ході досудового розслідування місці, при невстановлених обставинах, ОСОБА_6 , маючи умисел на перешкоджання законній діяльності Збройних Сил України чи інших військових формувань, а саме підпалу транспортних засобів належних або які перебувають у користуванні військовослужбовців, умисне пошкодження чужого майна шляхом підпалу, усвідомлюючи характер своїх злочинних дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки таких дій та бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, придбав запалювальну рідину. У невстановлений у ході досудового розслідування час, але не пізніше 10 год. 30 хв. 12.10.2024, перебуваючи поблизу будинку за адресою: АДРЕСА_2 , ОСОБА_6 , усвідомлюючи характер своїх злочинних дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки таких дій та бажаючи їх настання, здійснив фотозйомку автомобіля марки «Nisan pickup», темно-зеленого кольору, номерний знак НОМЕР_5 , на належний йому мобільний телефон та із застосуванням месенджеру «Telegram» відправив вказані фотознімки невстановленому користувачу. Останнім було ідентифіковано належність даного автомобіля до майна військовослужбовців ЗС України та надано завдання щодо його знищення шляхом підпалу за невстановлену в ході досудового розслідування грошову винагороду. В подальшому, продовжуючи свій злочинний умисел, направлений на перешкоджання законній діяльності Збройних Сил України чи інших військових формувань, а саме підпалу транспортних засобів належних або які перебувають у користуванні військовослужбовців, умисне пошкодження чужого майна шляхом підпалу, усвідомлюючи характер своїх злочинних дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки таких дій та бажаючи їх настання, приблизно о 01 год. 37 хв. 12.10.2024, перебуваючи поблизу автомобіля марки «Nisan pickup», темно-зеленого кольору, номерний знак НОМЕР_5 , що знаходився поруч з житловим багатоквартирним будинком за адресою: АДРЕСА_2 , облив частиною об`єму попередньо придбаної запалювальної рідини ліве переднє колесо, після чого здійснив підпал. Доводячи свій злочинний умисел, направлений на перешкоджання законній діяльності Збройних Сил України чи інших військових формувань, а саме підпалу транспортних засобів належних або які перебувають у користуванні військовослужбовців, умисне пошкодження чужого майна шляхом підпалу, усвідомлюючи характер своїх злочинних дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки таких дій та бажаючи їх настання, до кінця, ОСОБА_6 , переконавшись в тому, що пожежа автомобіля відбулась, вранці 12.10.2024 неподалік адреси: АДРЕСА_2 , використовуючи належний йому мобільний телефон марки «iPhone-11» (IMEI: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 ) з сім-карткою мобільного оператора «lifecell» з обліковим записом у загальнодоступному ресурсі мережі Інтернет «Telegram», зареєстрованим за номером НОМЕР_4 , здійснив фотозйомку підпаленого автомобіля з метою подальшого пересилання невстановленій під час досудового розслідування особі, з метою отримання незаконного прибутку від виконаного завдання, тим самим спричинив майнову шкоду потерпілому ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Умисні дії ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які виразились у пошкодженні чужого майна, вчиненого шляхом підпалу за попередньою змовою групою осіб та перешкоджанні законній діяльності Збройних Сил України та інших військових формувань в особливий період, вчинених за попередньою змовою групою осіб, що кваліфікуються за ознаками складу кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 194, ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 114-1 КК України. Правова кваліфікація кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статі) закону України про кримінальну відповідальність: Громадянину України ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 194, ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 114-1 КК України, тобто у пошкодженні чужого майна, вчиненого шляхом підпалу за попередньою змовою групою осіб та перешкоджанні законній діяльності Збройних Сил України та інших військових формувань в особливий період, вчинених за попередньою змовою групою осіб. Виклад обставин, що дають підстави підозрювати особу у вчиненні кримінального правопорушення, і посилання на обставини: Обґрунтованість повідомленої ОСОБА_6 підозри у скоєнні вказаного кримінального правопорушення повністю підтверджується зібраними відповідно до вимог кримінального процесуального кодексу України у ході досудового розслідування належними та допустимими доказами у їх сукупності, зокрема: протоколом огляду місця події; протоколом затримання ОСОБА_6 в порядку ст. 208 КПК України; протоколом огляду мобільного телефону підозрюваного ОСОБА_6 ; протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_6 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ; протоколом перегляду відеозапису за участі підозрюваного ОСОБА_6 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_5 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_6 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_7 ; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ; іншими матеріалами досудового розслідування у сукупності. Посилання на один або кілька ризиків, зазначених у статті 177 КПК України: Метою та підставами застосування стосовно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватись від органів досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити вищезазначені дії. Виклад обставин, на підставі яких слідчий, прокурор дійшов висновку про наявність одного або кількох ризиків, зазначених у його клопотанні, і посилання на матеріали, що підтверджують ці обставини: Таким чином в ході досудового розслідування встановлені наступні ризики, передбачені п.п. 1-3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: Переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду Зазначений висновок ґрунтується на тому, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 194, ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 114-1 КК України, за які кримінальним законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до десяти років, що у подальшому, у разі визнання його судом винним у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень, може спонукати останнього до втечі та унеможливить притягнення до встановленої законом кримінальної відповідальності. Крім того, ОСОБА_6 навчається, ніде офіційно не працевлаштований, законного джерела доходів не має, крім злочинного. Слід зазначити, що невідворотність покарання за вищевказане кримінальне правопорушення вже саме по собі є підставою та мотивом для підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та суду. Викладені обставини дають обґрунтовані підстави вважати, що ОСОБА_6 , у разі незастосування до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, може переховуватися від органу досудового розслідування та суду. На теперішній час в ході досудового розслідування встановлюються всі обставини вчинення кримінального правопорушення, у тому числі знаряддя та засоби вчинення кримінального правопорушення. Так, у разі незастосування до ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, останній матиме доступ до усіх речей та документів, які імовірно в подальшому в ході досудового розслідування будуть використані як докази. В ході досудового розслідування встановлено, що підозрюваний ОСОБА_6 , розуміє факт того, що підозра у вчиненні кримінального правопорушення базується на показаннях потерпілих, свідків, тому він може одноосібно або за допомогою інших осіб, незаконно впливати на потерпілих та свідків у кримінальному провадженні, та шляхом погроз або умовляння із застосуванням фізичного або психологічного впливу примусити останніх до зміни своїх показів. Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_6 не працевлаштований, постійного джерела доходу не має, що може спонукати його до вчинення нових підпалів транспортних засобів. Таким чином, у разі незастосування до ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, наявні обґрунтовані підстави вважати, що останній може вчинити інше кримінальне правопорушення. Наявність перерахованих вище ризиків обґрунтовується наступними доказами у їх сукупності, зокрема: протоколом огляду місця події; протоколом затримання ОСОБА_6 в порядку ст. 208 КПК України; протоколом огляду мобільного телефону підозрюваного ОСОБА_6 ; протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_6 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ; протоколом перегляду відеозапису за участі підозрюваного ОСОБА_6 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_5 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_6 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_7 ; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ; іншими матеріалами досудового розслідування у сукупності. Обґрунтування неможливості запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів: Так, обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_6 спрямоване на забезпечення виконання ним процесуальних обов`язків, попередження та своєчасне припинення (вчинення) ОСОБА_6 спроб переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконного впливу на свідків у кримінальному проваджені. Відтак в органу досудового розслідування є достатні підстави вважати про об`єктивну наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, що свідчить про неможливість їх запобігання шляхом застосування до підозрюваного ОСОБА_6 інших більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, так як жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти наведеним ризикам. Крім цього, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства. Так, з урахуванням повномасштабного вторгнення збройних сил та інших формувань Російської Федерації, а також численних протиправних дій з боку представників держави-агресора на території України, застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до ОСОБА_6 відповідає суспільному інтересу. Виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою: На теперішній час в ході досудового розслідування необхідно виконати наступне: отримати висновок транспортно-товарознавчої експертизи; провести слідчий експеримент за участю ОСОБА_6 ; отримати висновок комп`ютерно-технічної експертизи мобільного телефону, вилученого у ОСОБА_6 ; призначити та отримати висновок судової пожежо-технічної експертизи; призначити та отримати висновок експертизи паливно-мастильних матеріалів; отримати від банківських установ відомості щодо руху грошових коштів на рахунках ОСОБА_6 ; встановити інших осіб, причетних до протиправної діяльності; виконати вимоги ст. 290 КПК України та інші слідчі (розшукові) та процесуальні дії, необхідність в яких виникне в ході проведення вище перелічених слідчих дій. Враховуючи перераховані вище обставини, органом досудового розслідування вбачаються підстави для визначення розміру застави підозрюваному ОСОБА_6 у розмірі 60 прожиткових мінімумів для працездатних осіб. Тому, слідчий звертається до суду з даним клопотанням.

У судовому засіданні прокурор підтримав клопотання, просив задовольнити.

Підозрюваний та його захисник підозрюваного у судовому засіданні не заперечували проти задоволення клопотання, оскільки вважають ризики недоведеними. Вважають, що запобіжний захід у вигляді нічного домашнього арешту зможе забезепечити належну поведінку підозрюваного.

Вислухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши подане клопотання та надані слідчим матеріали, якими обґрунтовується необхідність продовження строку тримання під вартою неповнолітнього підозрюваного ОСОБА_6 , суд приходить до наступних висновків.

У судовому засіданні встановлено, що в провадженні СВ Управління СБ України в Дніпропетровській області перебуває кримінальне провадження № 0001305 від 12 жовтня 2024 року, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 194, ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 114-1 КК України.

12 жовтня 2024 року в рамках кримінального провадження № 0001305 від 12 жовтня 2024 року, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України.

14 жовтня 2024 року ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська відносно неповнолітнього ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 9 грудня 2024 року з альтернативою внесення застави у розмірі 181 680 гривень.

22 листопада 2024 року постановою прокурора Центральної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_13 визначено підслідність у кримінальному провадженні № 0001305 за СВ УСБУ в Дніпропетровській області.

4 грудня 2024 року ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри та нову підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 194, ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 114-1 КК України.

Ухвалою Красногвадійського районного суду м. Дніпропетровська від 6 грудня 2024 року, строк досудового розслідування кримінального провадження № 0001305, продовжено до чотирьох місяців, тобто до 12 лютого 2024 року.

У клопотанні слідчим та прокурором у судовому засіданні зазначено, що на даний час існують ризики, передбачені п. 1, 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, що підозрюваний ОСОБА_6 з метою уникнення відповідальності за скоєне може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або приховати будь-яку з речей, що має доказове значення; незаконно впливати на свідків у даному провадженні, а також вчинити нове криімнальне правопрушення. Наявність всіх зазначених ризиків було підтверджено у судовому засіданні.

Згідно ч. 5 ст. 9 КПК України, зазначено, що кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Виключною (єдиною) метою застосування запобіжних заходів у кримінальному провадженні є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків. Застосування таких заходів завжди пов`язано із необхідністю запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК. Слідчий суддя, суд має зважати, що слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу за відсутності для цього підстав, передбачених ст. 177 КПК. Тому, в разі розгляду відповідного клопотання, не підкріпленого визначеними у КПК метою та підставами, останнє має бути відхилено.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Мамедов проти Росії» від 1 червня 2006 року, зазначено, що «суди, перевіряючи законність та обґрунтованість запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, незмінно посилались на тяжкість обвинувачень як на головний чинник при оцінці ймовірності того, що заявник переховуватиметься від правосуддя, перешкоджатиме ходові розслідування або вчинятиме нові злочини. Однак Суд неодноразово відзначив, що, хоча суворість покарання є визначальним елементом при оцінці ризику переховуватися від правосуддя чи вчинення нових злочинів, потребу позбавлення когось волі не можна оцінювати з виняткового абстрактного погляду, беручи до уваги тільки тяжкість злочину».

Відповідно до конвенції та практики Європейського суду з прав людини, зокрема у справах «Нечипорук і Йонкало проти України», «Харченко проти України», «Лабіта проти Італії» та «Ігнатов проти України», обмеження права особи на свободу і особисту недоторканність можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватись виключно на підставі суворості можливого судового рішення. Це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може бути підставою для запобіжного заходу у вигляді ув`язнення.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу, враховую вимоги п. 3, 4, 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Оцінюючи вищевказані обставини, суд також приймає до уваги практику ЄСПЛ, зокрема, що тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Крім того, при розгляді даного клопотання суд враховує той факт, що на даний час в Україні введено військовий стан та тривають активні бойові дії, що в свою чергу збільшує ризик втечі (переховування) підозрюваного настільки, що інший більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти ризику переховування.

Враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється неповнолітній ОСОБА_6 , вагомість наявних доказів вчинення ним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, враховуючи його неповнолітній вік, стан здоров`я, наявність постійного місця проживання, а також враховуючи, що існують ризики, що підозрюваний з метою уникнення відповідальності за вчинення кримінальних правопорушень в яких він підозрюється може переховуватись від органів досудового розслідування та суду; знищити або сховати будь-яку з речей, що має доказове значення, незаконно впливати на свідків у даному провадженні, а також продовжити вчиняти протипарвну діяльнсть або вчинити нове кримінальне правопрушення, та те, що підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу у судовому засіданні не встановлено, слідчий суддя дійшов до висновку про наявність підстав для продовження підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави, на 60 днів, тобто до 3 лютого 2025 року.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 34, 81, 110, 131-132, 176-178, 183, 199, 219, 294, 309-310, 369-372, 392-393, 395 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого про продовження строку тримання під вартою відносно неповнолітнього ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 194, ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 114-1 КК України - задовольнити.

Продовжити строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на 60 днів, тобто до 3 лютого 2025 року, з альтернативою внесення застави в раніше визначеному розмірі 181 680 гривень.

Ухвалу направити до СВ СБ України в Дніпропетровській області для виконання.

Ухвала щодо продовження строку тримання під вартою підлягає негайному виконанню після її оголошення.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1