Справа № 467/833/23
Провадження № 1-в/467/247/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29.10.2024 року Арбузинський районний суд Миколаївської області в складі :

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

представника органу пробації ОСОБА_4 ,

засудженого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в с-щі Арбузинка подання начальника Первомайського районного сектору №3 філії Державної установи «Центр пробації» в Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонській областях ОСОБА_4 про вирішення питання про приведення у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких Законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18 липня 2024 року за № 3886-1Х та звільнення від покарання засудженого

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Костянтинівка Арбузинського району Миколаївської області, засудженого 25 жовтня 2023 року вироком Арбузинського районного суду Миколаївської області за ч.4 ст. 185 КК України з застосуванням ст. 69, ч.4 ст. 70 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік 6 місяців

В С Т А Н О В И В:

Начальник Первомайського районного сектору № 3 філії Державної установи «Центр пробації» в Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонській областях ОСОБА_4 звернулася до суду з поданням про вирішення питання про приведення у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких Законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18 липня 2024 року за № 3886-1Х та звільнення від покарання засудженого ОСОБА_6 , мотивуючи своє клопотання тим, що останній перебуває на обліку Первомайського районного сектору № 3 філії Державної установи «Центр пробації» в Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонській областях з 30 листопада 2023 року. 09 серпня 2024 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких Законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18 липня 2024 року за № 3886-1Х. Нині викрадення чужого майна є кримінально караним, якщо його вартість становить понад два неоподаткованих мінімуми доходів громадян, що у 2024 році становить 3028 грн. Матеріальний збиток, спричинений неповнолітнім ОСОБА_5 потерпілій згідно вироку Арбузинського районного суду Миколаївської області від 25 жовтня 2023 року становить 1959 грн. 30 к. Таким чином, дії засудженого підпадають під дію ч.2 ст. 51 КпАП України, а не під дію КК України.

Представник органу пробації у судовому засіданні подання підтримав та прохав задовольнити його.

Засуджений у судовому засіданні не заперечував проти задоволення клопотання.

Прокурор в судовому засіданні підтримав подання.

Заслухавши думки учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Згідно із ч. 1 ст.539 КПК України питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

Пунктом 1 частини 2 статі 539 КПК України передбачено, що клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 10 (у частині клопотань про заміну покарання відповідно до частини третьої статті 57, частини першої статті 58, частини першої статті 62 Кримінального кодексу України), 11, 13, 13-2частини першої статті 537 цього Кодексу.

Відповідно до п.13 ч.1 ст.537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України.

Частинами 2 і 3 статті 74 КК України передбачено, що особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання. Призначена засудженому міра покарання, що перевищує санкцію нового закону, знижується до максимальної межі покарання, встановленої санкцією нового закону. У разі якщо така межа передбачає більш м`який вид покарання, відбуте засудженим покарання зараховується з перерахуванням за правилами, встановленими частиною першою статті 72 цього Кодексу.

Вироком Арбузинського районного суду Миколаївської області від 25 жовтня 2023 року ОСОБА_5 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та призначено йому покарання із застосуванням ч.1 ст. 69 КК України у виді 3 років 6 місяців позбавлення волі.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України шляхом часткового складання покарань, призначених за даним вироком та вироком Арбузинського районного суду Миколаївської області від 01.03.2023 року, ОСОБА_5 призначити остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки.

На підставі ст.ст. 75, 104 КК України звільнено від відбування призначеного покарання, у виді позбавлення волі з випробуванням з іспитовим строком 1 рік 6 місяців з покладенням обов`язків на підставі ст. 76 КК України: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти цей орган про зміну місця проживання, роботи, навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Згідно вироку суду від 25 жовтня 2023 року ОСОБА_5 здійснив викрадення чужого майна у листопаді 2022 року на загальну суму 1959 грн. 30 к.

На час, до якого відноситься інкриміноване обвинуваченому діяння, положення ч. 1 ст. 51 КУпАП діяли в редакції Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та Кримінального кодексу України щодо посилення відповідальності за викрадення чужого майна» №1449-VI від 04.06.2009 (далі - Закон України №1449-VI від 04.06.2009), згідно з якими було встановлено адміністративну відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати.

Викрадення чужого майна вважалося дрібним, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищувала 0,2 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян (ч. 3 ст. 51 КУпАП в редакції Закону України № 1449-VI від 04.06.2009).

Згідно з п. 5 підрозділу 1 розділу ХХ Податкового кодексу України якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року.

Відповідно до підпункту 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV Податкового кодексу України податкова соціальна пільга дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року.

Положеннями ст. 185 КК України встановлено кримінальну відповідальність за таємне викрадення чужого майна (крадіжку).

У нормах КК України не встановлено розміру вартості майна, що є предметом крадіжки.

Таким чином, відповідно до ч. 3 ст. 51 КУпАП в редакції Закону України № 1449-VI від 04.06.2009 року у 2022 році на час, до якого відноситься інкриміноване обвинуваченому діяння згідно вироку Арбузинського районного суду Миколаївської області від 25 жовтня 2023 року, крадіжка чужого майна вважалася дрібною, якщо вартість такого майна на момент здійснення правопорушення не перевищувала 0,2 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, тобто 248 грн. Якщо вартість викраденого майна перевищувала 248 грн., то наставала кримінальна відповідальність.

З 09.08.2024 року набув чинності Закон України № 3886-IX від 18.07.2024 року, яким статтю 51 КУпАП викладено в новій редакції. Зокрема, встановлено адміністративну відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.

Відповідно до ч. 2 ст. 51 КУпАП в редакції Закону України № 3886-IX від 18.07.2024, чинній з 09.08.2024, встановлено адміністративну відповідальність за дії, передбачені частиною першою цієї статті, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння (ч.2 ст. 4 КК України).

Згідно із ч.6 ст.3 КК України зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Частиною 1 статті 5 КК України передбачено, що Закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Таким чином, має місце часткова декриміналізація, а саме діянь, які полягають у крадіжці майна, вартістю до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Враховуючи зазначені зміни до законодавства, а також положення наведеної вище ч.2 ст. 4 КК України та ч.1 ст.5 КК України, таємне викрадення чужого майна вартістю до 2481 грн. на час, до якого відносяться інкриміноване ОСОБА_5 діяння (листопад 2022 року), кваліфікувалося б за ч. 1 ст. 51 КУпАП, як дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, а таємне викрадення чужого майна вартістю понад 2481 грн. - за ч.1 ст.185 КК України (крадіжка), а за наявності кваліфікуючих ознак (наприклад вчинення повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднаної з проникненням у житло, інше приміщення чи сховище) - за відповідною частиною статті 185 КК України.

За таких обставин, враховуючи часткову декриміналізацію, введену новим Законом, на підставі ст.ст. 5, 74 України, суд вважає необхідним звільнити засудженого від відбування покарання за вироком Арбузинського районного суду Миколаївської області від 25 жовтня 2023 року.

Окрім цього, ОСОБА_5 вироком Арбузинського районного суду Миколаївської області від 01 березня 2023 року визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, призначено йому покарання із застосуванням ч.1 ст. 69 КК України у виді 3 років позбавлення волі, на підставі ст.ст. 75, 104 КК України звільнено від відбування призначеного покарання, з іспитовим строком 1 рік.

Зі змісту вироку суду від 01 березня 2023 року вбачається, що останній вчинив 17 листопада 2022 року крадіжку майна на суму 9895 грн., що перевищує два неоподатковуваних мінімумів доходів громадян у 2022 році, тому суд не знаходить підстав для звільнення засудженого від відбування покарання або зменшення покарання, призначеного вироком суду, на підставі ст. 74 КК України за цим вироком суду.

Суд приходить до висновку про те, що покарання, призначене вироком Арбузинського районного суду Миколаївської області від 01 березня 2023 року, яким ОСОБА_5 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, із застосуванням ч.1 ст. 69 КК України у виді 3 років позбавлення волі, на підставі ст.ст. 75, 104 КК України звільнено від відбування призначеного покарання з іспитовим строком 1 рік на час розгляду подання є фактично відбутим, оскільки встановлений судом іспитовий строк закінчився.

Керуючись ст. ст. 537-539 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Подання начальника Первомайського районного сектору №3 філії Державної установи «Центр пробації» в Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонській областях ОСОБА_4 про вирішення питання про приведення у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких Законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18 липня 2024 року за № 3886-1Х та звільнення від покарання засудженого ОСОБА_5 задовольнити.

Засудженого ОСОБА_5 на підставі частини другої статті 74 КК України звільнити від відбування покарання, призначеного за вироком Арбузинського районного суду Миколаївської області від 25 жовтня 2023 року за ч.4 ст. 185 КК України з застосуванням ст. 69, ч.4 ст. 70 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік 6 місяців.

Вважати ОСОБА_5 таким, що повністю відбув покарання, призначене вироком Арбузинського районного суду Миколаївської області від 01 березня 2023 року за ч.4 ст. 185 КК України з застосуванням ст. 69 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік.

Ухвала може бути оскаржена протягом 7 днів з дня її оголошення до Миколаївського апеляційного суду через Арбузинський районний суд Миколаївської області.

Суддя ОСОБА_1