Справа № 307/1531/19
Провадження №1-в/307/95/24
УХВАЛА

іменем України

13 листопада 2024 року м. Тячів

Тячівський районний суд Закарпатської області

у складі головуючої судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

та представника органу з питань пробації ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду подання Тячівського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Закарпатській області про звільнення від призначеного покарання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, із повною загальною середньою освітою, непрацюючого, не одруженого, засудженого вироком Тячівського районного суду Закарпатської області від 11 травня 2023 року за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 15 і ч.3 ст. 185 КК України, із застосування ч.1 ст.. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк три роки і шість місяців, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі із встановленням іспитового строку тривалістю один рік з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України,

в с т а н о в и в:

Тячівський районний відділ філії ДУ «Центр пробації» в Закарпатській області 01 жовтня 2024 року звернувся до суду з поданням про звільнення від покарання ОСОБА_5 , засудженого вироком Тячівського районного суду Закарпатської області від 11 травня 2023 року за ч. 3 ст. 185, ч.2 ст. 15 і ч.3 ст. 185 КК України, із застосування ч.1 ст.. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк три роки і шість місяців, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі із встановленням іспитового строку тривалістю один рік з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст.76 КК України.

В обґрунтування подання посилався на те, що 22 червня 2023 року надійшла копія вироку Тячівського районного суду Закарпатської області від 11 травня 2023 року та розпорядження про його виконання щодо засудженого ОСОБА_5 .

Згідно вироку Тячівського районного суду Закарпатської області від 11 травня 2023 року ОСОБА_5 у травні 2015 року у невстановлений слідством день та час, за попередньою змовою з ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , з метою заволодіння чужим майном, умисно, таємно, шляхом злому вхідних метало-пластикових дверей, проникли в адміністративно-господарську будівлю АДРЕСА_2 , що належить ОСОБА_8 , звідки викрали чотирьохжильний силовий кабель довжиною 48 метрів, чим спричинили потерпілому матеріальну шкоду на загальну суму 415,68 гривень.

09 серпня 2024 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», відповідно до якого викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, є адміністративним правопорушенням, передбаченим ч. 1 ст. 51 КУпАП.

Якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян є адміністративним правопорушенням, передбаченим ч. 2 ст. 51 КУпАП.

Положенням ч. 1 ст. 51 КУПАП (у редакції Закону № 3886-IX) передбачено відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0, 5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. Частиною 2 ст. 51 КУпАП (у редакції Закону № 3886-IX) установлено, що відповідальність за вчинення дій, передбачених ч. 1 ст. 51 КУпАП настає, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,2 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Отже, особа, яка вчинила дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, підлягає адміністративній відповідальності у випадку, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

З огляду на зазначене аналіз указаних норм закону свідчить про те, що кримінальна відповідальність настає у випадку, якщо розмір такого майна перевищує розмір, установлений ст. 51 КУпАП, а саме 2 неоподатковуваних мінімуми доходів громадян.

Згідно з ч. 5 Підрозділу 1 Розділу ХХ Податкового кодексу України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної п. 169.1.1 п. 169.1 ст. 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року, яка дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), установленого законом станом на 01 січня звітного податкового року.

Станом на 01 січня 2015 року, прожитковий мінімум для працездатних осіб становив 1 218 грн.

Положеннями ч. 1 ст. 3 КК України встановлено, що законодавство України про кримінальну відповідальність становить КК України, який ґрунтується на Конституції України та загальновизнаних принципах і нормах міжнародного права. При цьому зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення (ч. 6 ст. 3 КК України).

Відповідно до ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно - правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Зазначені норми Основного Закону України також знайшли своє відображення і в ч. 1 ст. 5 КК України, згідно з якою закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Таким чином, з огляду на зміст положень Податкового кодексу України та Закону № 3886-IX, на момент вчинення ОСОБА_5 злочинів, передбачених ч. 3 ст. 185 та ч. 2 ст. 15 і ч. 3 ст. 185 КК України, розмір вартості викраденого майна, з якого настає кримінальна відповідальність за ст. 185 КК України становить 1218,00 грн., в той час, коли загальна сума збитків, заподіяних засудженим складає 415,68 грн.

Таким чином, відповідно до ч. 2 ст. 74 КК України, особа засуджена за діяння, карність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

Під час судового розгляду представник Тячівського РВ з питань пробації у підтримання подання посилалася на викладені у поданні обставини та просила звільнити ОСОБА_5 від призначеного покарання за вчинений епізод у травні 2015 року, де вартість викраденого складає 415,68 грн.

Прокурор Тячівської окружної прокуратури не заперечував проти задоволення клопотання.

Дослідивши обставини подання, заслухавши думку прокурора про обґрунтованість подання, суд дійшов висновку про задоволення подання з таких підстав.

Згідно з ч. 1 ст. 5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Відповідно до ч. 2 ст. 74 КК України, особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

Згідно з п.5 підрозділу 1 розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України, для цілей адміністративного та кримінального законодавства, в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, що відповідно до п.п.169.1.1 п.169.1 ст.169 розділу IV ПК України дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 01 січня звітного податкового року для будь-якого платника податку.

Згідно зі ст.7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2015 рік», з 01 січня 2015 року прожитковий мінімум для працездатних осіб становить 1 218 гривень.

Під час судового розгляду встановлено, що ОСОБА_5 засуджено вироком Тячівського районного суду Закарпатської області від 11 травня 2023 року за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 15 і ч.3 ст. 185 КК України, яким встановлено, що він у травні 2015 року, за попередньою змовою з ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , з метою заволодіння чужим майном, умисно, таємно, шляхом злому вхідних метало-пластикових дверей, проникли в адміністративно-господарську будівлю АДРЕСА_2 , що належить ОСОБА_8 , звідки викрали майно останнього, спричинивши потерпілому матеріальну шкоду на загальну суму 24 180 гривень, що станом на день вчинення крадіжки становить більше двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, встановлених на 1 січня 2015 року, тобто більше 1 218 грн.

Крім того, ОСОБА_5 у травні 2015 року, за попередньою змовою з ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , з метою заволодіння чужим майном, умисно, таємно, шляхом злому вхідних метало-пластикових дверей, проникли в адміністративно-господарську будівлю АДРЕСА_2 , що належить ОСОБА_8 , звідки викрали чотирьохжильний силовий кабель довжиною 48 метрів, чим спричинили потерпілому матеріальну шкоду на загальну суму 415,68 гривень., що не перевищує двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, встановлених на 2015 рік.

Крім цього, у середині травня 2015 року ОСОБА_5 , з метою заволодіння чужим майном, умисно, таємно, проник у адміністративно-господарську будівлю АДРЕСА_2 , що належить ОСОБА_8 , звідки викрали майно останнього, спричинивши потерпілому матеріальну шкоду на загальну суму 31 553 гривні, що станом на день вчинення крадіжки становить більше двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, встановлених на 1 січня 2015 року, тобто більше 1 218 грн.;

Крім цього, ОСОБА_5 у червні 2015 року, з метою заволодіння чужим майном, умисно, таємно, проник у адміністративно-господарську будівлю АДРЕСА_2 , що належить ОСОБА_8 , звідки викрали майно останнього, спричинивши потерпілому матеріальну шкоду на загальну суму 9 052 гривні, що станом на день вчинення крадіжки становить більше двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, встановлених на 1 січня 2015 року, тобто більше 1 218 грн.

Також ОСОБА_5 у середині червня 2015 року, за попередньою змовою з ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , з метою заволодіння чужим майном, умисно, повторно, таємно, шляхом злому вхідних метало-пластикових дверей, проникли в адміністративно-господарську будівлю АДРЕСА_2 , що належить ОСОБА_8 , звідки викрали майно останнього, спричинивши потерпілому матеріальну шкоду на загальну суму 37 058,91 гривень, однак вказаний злочин не довели до кінця, оскільки були помічені працівниками поліції, що станом на день вчинення крадіжки становить більше двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, встановлених на 1 січня 2015 року, тобто більше 1 218 грн.

Таким чином, під час судового розгляду даного подання встановлено підстави, передбачені ч. 2 ст. 74 КК України, для негайного звільнення засудженого від призначеного судом покарання в частині одного епізоду за травень 2015 року.

Крім цього суд зазначає, що об`єднана палата Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду 07 жовтня 2024 року у постанові за результатами розгляду справи № 278/1566/21 дійшла висновку, що Закон України від 18 липня 2024 року № 3886-IX "Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів", яким унесені зміни до ст. 51 КУпАП, є законом про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність у значенні ст. 5 КК України для тих діянь, які до набрання цим Законом чинності вважалися кримінальним правопорушенням, однак після набрання ним чинності підпадають під ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 51 КУпАП. Зміни, внесені Законом № 3886?IX, мають зворотну дію в часі. У ході з`ясування, чи перевищує вартість викраденого розмір, визначений ст. 51 КУпАП, має братися до уваги розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, установлений на час вчинення правопорушення, з урахуванням положень п. 5 підрозд. 1 розд. ХХ та підпункту 169.1.1 п. 169.1 ст. 169 розд. IV Податкового кодексу України. Питання, що виникають у кримінальних провадженнях у зв`язку з набуттям чинності Законом № 3886?IX, вирішуються судами за правилами, передбаченими для випадків, коли втратив чинність закон, яким установлювалася кримінальна протиправність діяння.

За таких обставин, суд вважає, що у вироку Тячівського районного суду Закарпатської області від 11 травня 2023 року потрібно виключити епізод про обвинувачення ОСОБА_5 за ч. 3 ст. 185 КК України про вчинення ним крадіжки у травні 2015 року (крадіжка кабелю довжиною 48 метрів, із будівлі АДРЕСА_2 , що належить ОСОБА_8 , на загальну суму 415,68 гривень), у зв`язку з декриміналізацією злочинів відповідно до Закону України № 3886-IX «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18 липня 2024 року.

Керуючись ст. ст. 369-372, 537, 539 КПК України, суд,

п о с т а н о в и в:

Подання Тячівського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Закарпатській області задовольнити повністю.

ОСОБА_5 звільнити від покарання у виді позбавлення волі на строк три роки і 6 місяців, призначеного за вироком Тячівського районного суду Закарпатської області від 11 травня 2023 року за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 15 і ч. 3 ст. 185 КК України на підставі ч. 2 ст. 74 КК України, у зв`язку із втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, за яке він був засуджений.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано, та може бути оскаржена в апеляційному порядку до Закарпатського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через суд, який постановив ухвалу, протягом семи днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали буде складено та оголошено 18 листопада 2024 року о 14 год. 30 хв.

Суддя ОСОБА_1