ФАСТІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 жовтня 2024 року місто Фастів

Фастівський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участі:

секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду у місті Фастові питання про затвердження угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні № 005796 від 14.12.2023 за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Червоне Фастівського району Київської області, українця, громадянина України, не одруженого, на утриманні нікого не має, працюючого на посаді сторожа у Ковалівському академічному ліцеї Ковалівської сільської ради Білоцерківському районі Київської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до ст. 178 Цивільного кодексу України - об`єкти цивільних прав можуть вільно відчужуватися або переходити від однієї особи до іншої в порядку правонаступництва чи спадкування або іншим чином, якщо вони не вилучені з цивільного обороту, або не обмежені в обороті, або не є невід`ємними від фізичної чи юридичної особи. Види об`єктів цивільних прав, перебування яких у цивільному обороті не допускається (об`єкти, вилучені з цивільного обороту), мають бути прямо встановлені у законі. Види об`єктів цивільних прав, які можуть належати лише певним учасникам обороту або перебування яких у цивільному обороті допускається за спеціальним дозволом (об`єкти, обмежено оборотоздатні), встановлюються законом.

Відповідно до «Переліку видів майна, що не може перебувати у власності громадян, громадських об`єднань, міжнародних організацій та юридичних осіб інших держав на території України», затвердженого Постановою Верховної Ради України від 17 червня 1992 року «Про право власності на окремі види майна», не може перебувати у власності громадян громадських об`єднань, міжнародних організацій та юридичних осіб інших держав на території України - зброя, боєприпаси (крім мисливської і пневматичної зброї, зазначеної в додатку № 2, і боєприпасів до неї, а також спортивної зброї і боєприпасів до неї, що придбаваютьсягромадськими об`єднаннями з дозволу органів внутрішніх справ), бойова і спеціальна військова техніка, ракетно-космічні комплекси.

Відповідно до Положення про дозвільну систему (затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 жовтня 1992р. № 576 з наступними змінами) до предметів, матеріалів і речовин, підприємств, майстерень і лабораторій, на які поширюється дозвільна система, серед іншого належать: вогнепальна зброя (нарізна воєнних зразків, несучасна стрілецька, спортивна, навчальна, охолощена, мисливська нарізна і гладкоствольна), бойові припаси до неї, холодна зброя, (арбалети, мисливські ножі тощо), пневматична зброя калібру понад 4,5 міліметра і швидкістю польоту кулі понад 100 метрів за секунду, пристрої вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та зазначені патрони, вибухові матеріали і речовини.

Згідно з Інструкцією про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної і холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії та зазначених патронів, а також боєприпасів до зброї та вибухових матеріалів (затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України від 21 серпня 1998 р. № 622; зі змінами, внесеними наказом від 13 квітня 1999 р. № 293Завданнями органів поліції є запобігання порушенням порядку виготовлення, придбання, зберігання, обліку, охорони, перевезення та використання вогнепальної зброї, пневматичної зброї калібру понад 4,5 мм та швидкістю польоту кулі понад 100 метрів за секунду (далі - пневматична зброя) і холодної зброї (арбалети, луки з зусиллям натягу тятиви більше ніж 20 кг, мисливські ножі тощо (далі - холодна зброя), пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії (далі - пристрої), та патрони до них, основних частин зброї бойових припасів до зброї і охолощеної зброї, вибухових матеріалів і речовин, попередження випадків їх втрати, крадіжок, використання не за призначенням та з протиправною метою.

Однак, всупереч вказаним вимогам законодавства України ОСОБА_4 , достовірно знаючи, що не має передбаченого законом дозволу на придбання, носіння та зберігання вогнепальної зброї, незаконно придбав шляхом віднайдення за невстановлених досудовим слідством обставин та часу, макет масогабаритного «МГВ АКС74У» калібру 5,45*39 № року випуску, який попередньо невідомими особами перероблений саморобним способом шляхом його відновлення, який придатний для стрільби та належить до нарізної вогнепальної автоматичної зброї, який помістив до салону автомобіля, яким користується, а саме марки «Skoda Fabia», д.н.з. НОМЕР_1 , де незаконно зберігав, без передбаченого законом дозволу.

Таким чином, ОСОБА_4 вчинив незаконне придбання, зберігання вогнепальної зброї без передбаченого законом дозволу, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 263 КК України.

До початку підготовчого зсідання прокурором було подано угоду про визнання винуватості від 20.07.2024, укладену між прокурором Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 , та обвинуваченим ОСОБА_4 в присутності захисника ОСОБА_5 , яку в судовому засіданні прокурор, обвинувачений, захисник просять затвердити.

Враховуючи вищевикладене та керуючись вимогою ч. 3 ст. 474 КПК України, суд невідкладно зупиняє проведення процесуальних дій і переходить до розгляду зазначеної вище угоди.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості, яка відповідно до ч. 2 ст. 469 КПК України може бути укладена за ініціативою прокурора або підозрюваного чи обвинуваченого.

З огляду на надану угоду прокурор у справі ОСОБА_3 , будучи уповноваженою відповідно до ст. 37 КПК України особою, та обвинувачений ОСОБА_4 відповідно до ст.ст. 468, 469, 470, 472 КПК України в присутності захисника ОСОБА_5 , уклали угоду в службовому приміщенні Білоцерківської окружної прокуратури, на підставі якої ОСОБА_4 зобов`язується визнати свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України. В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про винуватість, наслідки її невиконання. Також сторони погодилися на призначення ОСОБА_4 покарання за ч. 1 ст. 263 КК України у виді позбавлення волі строком на три роки із застосуванням положень статей 75,76 КК України.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 , обвинувачений ОСОБА_4 , захисник ОСОБА_5 просили затвердити угоду про визнання винуватості.

Під час судового засідання ОСОБА_4 повністю визнав свою вину у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України за вказаних в обвинувальному акті та угоді про визнання винуватості обставинах. Пояснив, що у нього стояв автомобіль військовослужбовця ЗСУ, під капотом якого він виявив предмет, схожий на автомат. Він взяв цей предмет та поїхав з ним до знайомого. Однак, він був помічений з цим предметом іншими людьми, які й викликали поліцію.

Відповідно до ст. 474 КПК України суд роз`яснив ОСОБА_4 права, передбачені ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки затвердження такої угоди та переконався у добровільності її укладення.

Також судом встановлено, що умови цієї угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України.

Переконавшись в тому, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, який згідно ст. 12 КК України є тяжким злочином та в тому, що ОСОБА_4 цілком розуміє наслідки затвердження такої угоди, а також в тому, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є актом насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок, заслухавши думку сторін кримінального провадження, суд вважає за необхідне затвердити вказану угоду.

Відповідно до документів, що характеризують обвинуваченого, він раніше не судимий, за місцем проживання та роботи характеризується посередньо, працює на посаді сторожа, на утриманні нікого немає, на спеціальних обліках не перебуває.

Відповідно до довідки про витрати на проведення експертиз під час досудового розслідування у кримінальному провадженні за висновком експертизи: № СЕ-19/111-23/62639-БЛ від 07.12.2023, витрати на проведення експертизи складають 4780 грн. 00 копійок.

Згідно зі ст. 124 КПК України вказані судові витрати слід стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 .

Питання речових доказів вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись, ст.ст. 314, 374, 376, 474, 475, 484, ч. 15 ст. 615 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 20 липня 2024 року, укладену між прокурором Білоцерківської окружної прокуратури Київської області та обвинуваченим ОСОБА_4 у присутності захисника ОСОБА_5 у кримінальному провадженні внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0005796 від 14.12.2023.

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

Призначити ОСОБА_4 узгоджене в угоді про визнання винуватості від 20.07.2024 покарання за ч. 1 ст. 263 КК України у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання у виді позбавлення волі, встановивши йому іспитовий строк, тривалістю 1 (один) рік.

На підставі ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.

Іспитовий строк обвинуваченому ОСОБА_4 обчислювати з дня ухвалення вироку, тобто з 17.10.2024.

Стягнути з ОСОБА_4 процесуальні витрати в сумі 4780 (чотири тисячі сімсот вісімдесят) гривень 00 копійок в дохід держави.

Речові докази, визначені у постановах від 13.12.2023 року, а саме:

- автомат, який належить до автоматичної вогнепальної нарізної зброї та виготовлений саморобним шляхом відновлення макету масо-габаритного «МГВ АКС74У» калібру 5,45х39 № 881878, 2007 року виготовлення, придатний до стрільби та який запакований до прозорого безбарвного полімерного пакету, який обгорнутий та опечатаний стяжкою № 7582808, які передано на зберігання до кімнати зберігання зброї Білоцерківського РУП ГУ НП в Київській області передати Міністерству оборони України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, а у разі її подання, якщо його не скасовано, після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Апеляційну скаргу на вирок може бути подано до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Фастівський міськрайонний суд Київської області.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору, а іншим учасникам кримінального провадження роз`яснити їх право отримати копію даного вироку в суді.

Суддя ОСОБА_1