Житомирський апеляційний суд
Номер провадження №11-сс/4805/619/24
Категорія ст.183 КПК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 листопада 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Житомирського апеляційного суду в складі:

головуючого судді: ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря: ОСОБА_5 ,

захисника: ОСОБА_6 ,

підозрюваного: ОСОБА_7 ,

прокурора: ОСОБА_8

розглянувши у закритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира від 12 жовтня 2024 року, якою задоволено клопотання слідчої СВ Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_9 та застосовано до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 08 грудня 2024 року,

встановила:

Ухвалою слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира від 12 жовтня 2024 року задоволено клопотання слідчої про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави підозрюваному ОСОБА_7 до 08 грудня 2024 включно.

Слідчий суддя враховуючи тяжкість, передбаченого ч.3 ст.152 КК України кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_7 , наявність вагомих доказів вчинення ним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання його винуватим у особливо тяжкому злочині, враховуючи його вік та стан здоров`я, відсутність міцних соціальних зв`язків в місці фактичного проживання, репутацію та майновий стан підозрюваного, дійшов висновку про необхідність обрання відносно Гриви запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування та неможливість на даний час застосувати до підозрюваного інший (альтернативний ) запобіжний захід ніж тримання під вартою, оскільки зміна запобіжного заходу на більш м`який не забезпечить запобігання ризикам.

З цих же підстав слідчий суддя вважав неможливим застосувати заставу, відповідно до вимог ч.3 ст. 183 КПК України.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_6 просить скасувати ухвалу слідчого судді, постановити нову, якою застосувати щодо ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_1 .

Вважає, що ухвала постановлена з порушенням норм процесуального та матеріального права; неповним з`ясуванням обставин, що мають значення по справі; недоведеністю обставин, що мають значення для справи, які суд вважав доведеними; невідповідності висновків суду обставинам справи.

Зазначає, що його підзахисний має постійне місце проживання, де позитивно характеризується, є несудимою особою, працевлаштований, під час досудового слідства не надав жодних підстав вважати можливим, що він будь-яким чином буде ухилятися від суду, від виконання процесуальних обов`язків, впливати на свідків, а тим більше вчиняти нові злочини.

Твердить, що ОСОБА_7 не вчиняв зґвалтування чи будь-яких інших дій щодо потерпілої. В додатках до клопотання про обрання запобіжного заходу відсутні будь-які докази вчинення зґвалтування, жодний із допитаних свідків не був очевидцем інкримінованого злочину, і фактично все обвинувачення ґрунтується лише на показах потерпілої.

Вважає, що всі матеріали справи, і загалом все обвинувачення базується лише на припущеннях сторони обвинувачення та на даних не підтверджених жодним доказом. Наразі відсутні будь-які виняткові обставини обрання ОСОБА_7 запобіжного заходу саме у виді тримання під вартою, оскільки інші запобіжні заходи здатні в повній мірі забезпечити належну поведінку останнього.

Заслухавши доповідача, пояснення захисника та підозрюваного, які підтримали подану апеляційну скаргу, заперечення прокурора, на апеляційну скаргу, перевіривши матеріали провадження відповідно до вимог ст. 404 КПК України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є винятковим заходом і він може бути застосованим тоді, коли жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбачених у ст. 177 КПК України.

Згідно з вимогами ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Відповідно до вимог ст. 178 КПК України при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу (його продовження) враховується вагомість наявних доказів про вчинення кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує особі у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, наявність родини та утриманців; наявність постійного місця роботи, навчання; репутацію, майновий стан підозрюваного; наявність судимостей; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється особа.

Відповідно до вимог ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

10.10.2024 р. о 19.56 год. ОСОБА_7 затримано в порядку ст. 208 КПК України, за підозрою в вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 152 КК України.

11.10.2024 р. ОСОБА_7 , в порядку ст. 278 КПК України, вручено письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст.152 КК України.

На думку колегії суддів висновки слідчого судді про обґрунтованість підозри повідомленої ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.152 КК України, яке класифікується як особливо тяжкий злочин, та за яке законом передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 7 до 12 років відповідають фактичним обставинам провадження, оскільки підтверджуються доказами.

Так, зокрема обґрунтованість підозри підтверджується протоколом прийняття заяви від 10.10.2024; протоколом допиту неповнолітньої ОСОБА_10 з додатками; протоколом допиту свідка ОСОБА_11 ; актом судово-медичного обстеження № 1684; протоколами допиту свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_13 ; протоколом обшуку від 10.10.2024; іншими доказами, які отримані у встановленому КПК України порядку, шляхом проведення слідчих (розшукових), негласних слідчих (розшукових) та інших процесуальних дій.

Матеріали судового провадження свідчать, що на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права підозрюваного, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості саме для встановлення вини чи її відсутності у особи у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо нього запобіжного заходу.

Обґрунтованість підозри - це не акт притягнення особи до відповідальності, а сукупність даних, які переконують об`єктивного спостерігача, що особа могла бути причетною до вчинення конкретного злочину.

Крім того, з практики Європейського Суду з прав людини випливає, що «розумна підозра у вчиненні кримінального злочину», про яку йдеться у ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, визначає наявність обставин або відомостей, які б переконали неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила злочин.

Докази долучені до клопотання свідчать, що ОСОБА_7 може бути причетний до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.152 КК України.

Наведені захисником відомості в апеляційній скарзі, так і доводи підозрюваного в судовому засіданні апеляційного суду не спростовують даних, що ОСОБА_7 може бути причетним до інкримінованого йому кримінального правопорушення.

Слідчий суддя також достатньо обґрунтував свої висновки про наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які дають підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_7 може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконного впливати на потерпілу, свідків, оскільки особисто знайомий із свідками та потерпілою, є її родичом, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином з цими висновками погоджується і колегія суддів.

За таких обставин, апеляційний суд вважає обґрунтованими та законними висновки слідчого судді про наявність достатніх підстав, згідно вимог ст. 194 КПК України для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та неможливості застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Колегія суддів зважає і на те, що при розгляді питання щодо обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слід враховувати і серйозність звинувачення та ризик втечі підозрюваного. Крім цього, «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів.

Також, колегія суддів зважає і на те, що на даний час в Україні введено воєнний стан, що також є відповідним ризиком, який з врахуванням даних про особу обвинуваченого, характером злочинів у яких він обвинувачується додатково свідчить про правильність висновків суду, оскільки в зазначених умовах здійснення контролю за обвинуваченим правоохоронними органами, в разі застосування до нього інших більш м`яких запобіжних заходів, в тому числі домашнього арешту є ускладненим.

Доводи сторони захисту про те, що до підозрюваного ОСОБА_7 може бути застосований запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, апеляційний суд вважає необґрунтованими, оскільки слідчим суддею при розгляді клопотання не встановлено достатніх стримуючих факторів від порушень з боку підозрюваного своїх зобов`язань в разі застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Доводи захисника, що підозрюваний має постійне місце проживання, де позитивно характеризується, є несудимою особою, працевлаштований не є переконливим та достатнього обґрунтованими аргументами для можливості застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, оскільки сам характер вчиненого злочину щодо неповнолітньої племінниці за місцем його проживання, відповідно до підозри, характеризуючі дані про особу підозрюваного, який раніше притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення умисних злочинів, в тому числі з застосуванням насильства, відбував покарання в місцях позбавлення волі свідчить, що менш суворий запобіжний захід ніж тримання під вартою не зможе запобігти встановленим ризикам.

Крім того, апеляційному суду стороною захисту не надано доказів, щодо наявності у ОСОБА_7 іншого житла де щодо нього може бути застосовано домашній арешт, а за адресою АДРЕСА_2 (місце вчинення злочину) він винаймав лише одну кімнату.

Таким чином, вирішуючи клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя дійшов до обґрунтованого висновку про необхідність застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_7 та неможливості на даний час у застосуванні менш суворого запобіжного заходу.

Відповідно до п.1 ч.4 ст.183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні

Апеляційний суд погоджується з висновками слідчого судді про неможливість на даний час у застосуванні застави.

Інші доводи апеляційної скарги, також не спростовують правильність висновків слідчого судді.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які б давали підстави для скасування ухвали слідчого судді колегія суддів не знаходить.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира від 12 жовтня 2024 року, якою задоволено клопотання слідчої про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_7 - без змін.

Ухвала набирає законної сили після її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді: