Справа № 199/6834/24
ВИРОК

іменем України

19.09.2024 м. Дніпро

Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпро кримінальне провадження № 0000729, відомості про яке до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено 13.06.2024, відносно:

ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Дніпропетровську, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не маючого на утримані малолітніх або непрацездатних осіб, офіційно не працевлаштованого, без постійного місця мешкання та реєстрації, раніше судимого:

- 25.04.2006 апеляційним судом Дніпропетровської області за ч.3 ст.185, ч.3 ст.15, ч.3 ст.185, ст.304, ч.2 ст.289, ч.4 ст.187, ч.2 ст.1156, ч.2 ст.1158, ст.70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 15 років з конфіскацією майна;

- 21.08.2007 Амур-Нижньодніпровським районним судом міста Дніпропетровська за ч.2 ст.185, ч.2 ст.190, ч.1 ст.70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки. На підставі ч.4 ст.70 КК України шляхом поглинення покарання за вироком від 25.04.2006 остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 15 років з конфіскацією майна;

- 21.09.2018 Октябрьським районним судом м. Полтави за ч. 2 ст. 187 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 7 років з конфіскацією 1/2 майна. 18.09.2019 Полтавським апеляційним судом вирок в частині призначення покарання скасовано, призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 9 років 6 місяців з конфіскацією всього майна. 27.02.2020 Верховним судом України вирок в частині призначеного покарання змінено, знижено строк покарання до 8 років позбавлення волі з конфіскацією майна;

- 15.01.2021 Полтавським районним судом Полтавської області за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України частково приєднано покарання за вироком Октябрьського районного суду від 21.09.2018 та вироком Полтавського апеляційного суду від 18.09.2018 з врахуванням постанови Верховного суду України від 27.02.2020 та остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 8 років 1 місяць з конфіскацією всього майна, строк обчислювати з 15.01.2021. За ухвалою Полтавського апеляційного суду від 26.05.2021 вирок Полтавського районного суду від 15.01.2021 змінено на підставі ч. 5 ст. 72 КК України (зараховано з 19.11.2016 до 18.09.2019, з 29.08.2020 до 26.05.2021 день за день), звільнено з зали суду у зв`язку з відбуттям покарання;

- 04.07.2024 Кіровським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 4 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років. На підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування призначеного покарання з випробуванням, з іспитовим строком 3 роки,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, відповідальність за які передбачена ч.1 ст.357, ч.4 ст.185 КК України,

сторони кримінального провадження:

прокурор ОСОБА_4

потерпілий ОСОБА_5

обвинувачений ОСОБА_3

захисник - ОСОБА_6

В С Т А Н О В И В:

1.Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним.

1-й епізод

Судом визнано доведеним, що ОСОБА_3 , маючи не зняту та не погашену у встановленому законом порядку судимість, на шлях виправлення не став, належних висновків для себе не зробив та вчинив умисне кримінальне правопорушення проти власності.

Так, 12.06.2024 приблизно о 17:30 год., ОСОБА_3 перебуваючи біля магазину ТОВ «АТБ-Маркет», розташованого за адресою: м. Дніпро, вул. Луговська, буд. 255, де на підлозі побачив банківську картку АТ «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК», розрахунковий рахунок № НОМЕР_1 , обладнану технологією безконтактної оплати, яка належить потерпілому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . У цей час у ОСОБА_3 , раптово виник злочинний умисел, направлений на привласнення офіційного документу, а саме платіжного документу у вигляді банківської картки АТ «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК», розрахунковий рахунок № НОМЕР_1 , з метою подальшого використання її для заволодіння грошовими коштами.

Перебуваючи у вказаному місці та у вказаний час, ОСОБА_3 , реалізуючи свій раптово виниклий кримінально противоправний умисел, направлений на привласнення офіційного документу, а саме електронного платіжного документу у вигляді банківської картки АТ «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК», розрахунковий рахунок № НОМЕР_1 з метою подальшого використання її для заволодіння грошовими коштами, діючи умисно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи спричинення майнової шкоди та бажаючи її настання, з метою незаконного власного збагачення, достовірно знаючи, що він діє поза волею власника, підняв із підлоги банківську картку АТ «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК», розрахунковий рахунок № НОМЕР_1 , яка згідно п. 1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», Положення про міжбанківські розрахунки, затвердженого постановою Правління Національного Банку України від 08 жовтня 1998 року № 414, є офіційним документом, тобто електронним платіжним документом, відкритим на ім`я ОСОБА_5 та вирішив, що на її розрахунковому рахунку можуть знаходитись грошові кошти.

Відповідно до примітки ст. 358 Кримінального кодексу України, під офіційним документом у цій статті та статтях 357 і 366 цього Кодексу слід розуміти документи, що містять зафіксовану на будь-яких матеріальних носіях інформацію, яка підтверджує чи посвідчує певні події, явища або факти, які спричинили чи здатні спричинити наслідки правового характеру, чи може бути використана як документи - докази у правозастосовній діяльності, що складаються, видаються чи посвідчуються повноважними (компетентними) особами органів державної влади, місцевого самоврядування, об`єднань громадян, юридичних осіб незалежно від форми власності та організаційно-правової форми, а також окремими громадянами, у тому числі самозайнятими особами, яким законом надано право у зв`язку з їх професійною чи службовою діяльністю складати, видавати чи посвідчувати певні види документів, що складені з дотриманням визначених законом форм та містять передбачені законом реквізити. Відповідно до ст.1 Закону України «Про інформацію» №2657-ХП від 2 жовтня 1992 року, п.п.1.4, 1.14, 1.27, 1.31 ст. 1, п. 15.2, ст.15 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» №2346 ІІІ від 05 квітня 2001 року, ч.4 ст.51 Закону України «Про банки та банківську діяльність» №2121-Ш від 7 грудня 2000 року, документом визнається будь-який матеріальний носій, що містить інформацію, функціями якого є її збереження та передавання у часі та просторі, а засобами доступу до банківських рахунків (платіжним інструментом) засоби певної форми на паперовому, електронному чи іншому виді носія інформації, використання якого ініціює переказ грошей з відповідного рахунку. Одним із видів доступу до банківських рахунків є спеціальні платіжні засоби.

Банківська платіжна картка є особливим видом банківських розрахункових документів і призначена для оплати покупок товарів чи послуг, оплати інших зобов`язань та отримання готівки з банківських рахунків.

Відповідно до Закону України «Про інформацію», Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», Закону України «Про банки та банківську діяльність» документом визнається будь-який матеріальний носій, що містить інформацію, функціями якого є її збереження та передавання у часі та просторі, а засобами доступу до банківських рахунків (платіжним інструментом) засоби певної форми на паперовому, електронному чи іншому виді носія інформації, використання якого ініціює переказ грошей з відповідного рахунку. Одним з видів доступу до банківських рахунків є спеціальні платіжні засоби (платіжні картки). Виходячи з вищевикладеного, з аналізу законодавчих положень, платіжна картка є різновидом офіційних документів.

Доводячи свій кримінально-протиправний умисел, направлений на привласнення офіційного документу, а саме електронного платіжного документу у вигляді банківської картки АТ «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК», розрахунковий рахунок № НОМЕР_1 з метою подальшого використання її для заволодіння грошовими коштами до кінця, ОСОБА_3 , перебуваючи біля магазину ТОВ «АТБ-Маркет», розташованого за адресою: м. Дніпро, вул. Луговська, буд. 255, утримуючи в руках банківську картку АТ «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК», розрахунковий рахунок № НОМЕР_1 , покинув місце вчинення кримінального правопорушення та пішов у невідомому напрямку.

Умисні дії ОСОБА_3 , які виразились у привласненні офіційного документа вчиненого з корисливих мотивів, кваліфікуються за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.357 КК України.

2-й епізод

Так, ОСОБА_7 , достовірно знаючи, про введення воєнного стану в Україні, затвердженого Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні», 12.06.2024, близько о 17:47 год. утримуючи при собі раніше ним привласнену банківську карту АТ «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК», розрахунковий рахунок № НОМЕР_1 , обладнану технологією безконтактної оплати, що належить ОСОБА_5 , прийшов до кафе «Амур», розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , та у нього виник злочинний умисел направлений на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно, в умовах воєнного стану, а саме грошових коштів, які знаходились на розрахунковому рахунку вищевказаної банківської картки, що належить потерпілому ОСОБА_5 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно, в умовах воєнного стану, ОСОБА_3 , використовуючи вказану банківську картку, 12.06.2024 о 17:48:04 год. здійснив 1 транзакцію оплати за куплений ним товар на касі кафе «Амур» на суму 500 гривень, тим самим таємно викрав грошові кошти, які знаходились на розрахунковому рахунку вищевказаної банківської картки, належних потерпілому ОСОБА_5 .

Далі, не зупиняючись на досягнутому, продовжуючи реалізувати свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно, в умовах воєнного стану, ОСОБА_3 , 12.06.2024, залишившись у приміщенні кафе « ІНФОРМАЦІЯ_3 », що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , діючи умисно, з корисливих мотивів, використовуючи ту саму банківську картку АТ «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК», розрахунковий рахунок № НОМЕР_1 , яка обладнана технологією безконтактної оплати, о 17:48:29 здійснив 1 транзакцію оплати за куплений ним товар на касі кафе «Амур» на суму 450 гривень, тим самим таємно викрав грошові кошти, які знаходились на розрахунковому рахунку вищевказаної банківської картки, належних потерпілому ОСОБА_5 .

Продовжуючи реалізувати свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно, в умовах воєнного стану, ОСОБА_3 , 12.06.2024 приблизно о 18:03, утримуючи при собі вищевказану банківську картку, прийшов до магазину ТОВ «АТБ-Маркет», що розташований за адресою: м. Дніпро, вул. Столєтова, буд. 1-Б, де діючи умисно, в умовах воєнного стану, з корисливих мотивів, використовуючи вказану банківську картку, о 18:05:58 здійснив 1 транзакцію оплати за куплений ним товар на касі магазину ТОВ «АТБ-Маркет» на суму 440 гривень, тим самим таємно викрав грошові кошти, які знаходились на розрахунковому рахунку вищевказаної банківської картки, належних потерпілому ОСОБА_5 .

Далі, не зупиняючись на досягнутому, продовжуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно, в умовах воєнного стану, ОСОБА_3 , 12.06.2024, залишившись у приміщенні торгівельного залу ТОВ «АТБ-Маркет», що розташований за адресою: м. Дніпро, вул. Столєтова, буд. 1-Б, діючи умисно, з корисливих мотивів, використовуючи ту саму банківську картку АТ «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК», розрахунковий рахунок № НОМЕР_1 , яка обладнана технологією безконтактної оплати, о 18:07:08 здійснив 1 транзакцію оплати за куплений ним товар на касі магазину ТОВ «АТБ-Маркет», на суму 440 гривень, тим самим таємно викрав грошові кошти, які знаходились на розрахунковому рахунку вищевказаної банківської картки, належних потерпілому ОСОБА_5 .

Продовжуючи реалізувати свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно, в умовах воєнного стану, ОСОБА_3 , 12.06.2024 приблизно о 18:08 годині, утримуючи при собі вищевказану банківську картку, прийшов до кіоску ТОВ «М-ПОІНТ», що розташований за адресою: м. Дніпро, вул. пр-т. Слобожанський, буд. 26, де діючи умисно, в умовах воєнного стану, з корисливих мотивів, використовуючи вказану банківську картку, о 18:08:32 здійснив 1 транзакцію оплати за куплений ним товар на касі кіоску ТОВ «М-ПОІНТ» на суму 440 гривень, тим самим таємно викрав грошові кошти, які знаходились на розрахунковому рахунку вищевказаної банківської картки, належних потерпілому ОСОБА_5 .

Далі, не зупиняючись на досягнутому, продовжуючи реалізувати свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно, в умовах воєнного стану, ОСОБА_3 , 12.06.2024, залишившись біля кіоску ТОВ «М-ПОІНТ», що розташований за адресою: м. Дніпро, вул. пр-т. Слобожанський, буд. 26, діючи умисно, з корисливих мотивів, використовуючи ту саму банківську картку АТ «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК», розрахунковий рахунок № НОМЕР_1 , яка обладнана технологією безконтактної оплати, о 18:09:27 здійснив 1 транзакцію оплати за куплений ним товар на касі кіоску ТОВ «М-ПОІНТ», на суму 440 гривень, тим самим таємно викрав грошові кошти, які знаходились на розрахунковому рахунку вищевказаної банківської картки, належних потерпілому ОСОБА_5 .

Продовжуючи реалізувати свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно, в умовах воєнного стану, ОСОБА_3 , 12.06.2024 приблизно о 18:55, утримуючи при собі вищевказану банківську картку, прийшов до магазину ТОВ «АТБ-Маркет», що розташований за адресою: м. Дніпро, пр-т. Слобожанський, буд. 18, прим. 1-Б, де діючи умисно, в умовах воєнного стану, з корисливих мотивів, використовуючи вказану банківську картку, о 18:58:37 здійснив 1 транзакцію оплати за куплений ним товар на касі магазину ТОВ «АТБ-Маркет» на суму 408,70 гривень, тим самим таємно викрав грошові кошти, які знаходились на розрахунковому рахунку вищевказаної банківської картки, належних потерпілому ОСОБА_5 .

Далі, не зупиняючись на досягнутому, продовжуючи реалізувати свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно, в умовах воєнного стану, ОСОБА_3 , 12.06.2024, залишившись у приміщенні торгівельного залу ТОВ «АТБ-Маркет», що розташований за адресою: м. Дніпро, пр-т. Слобожанський, буд. 18, прим. 1-Б, діючи умисно, з корисливих мотивів, використовуючи вищевказану банківську картку АТ «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК», розрахунковий рахунок № НОМЕР_1 , яка обладнана технологією безконтактної оплати, о 18:59:56 здійснив 1 транзакцію оплати за куплений ним товар на касі магазину ТОВ «АТБ-Маркет», на суму 399,90 гривень, тим самим таємно викрав грошові кошти, які знаходились на розрахунковому рахунку вищевказаної банківської картки, належних потерпілому ОСОБА_5 .

Своїми умисними діями ОСОБА_3 , спричинив потерпілому ОСОБА_5 , матеріальний збиток на загальну суму 3518 гривень 60 копійок.

Умисні дії ОСОБА_3 , які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчинено повторно, в умовах воєнного стану, кваліфікуються за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України.

2.Докази на підтвердження встановлених судом обставин.

Як пояснив ОСОБА_3 суду, свою вину у вчиненні кримінального правопорушення при обставинах, викладених вище він визнає, пояснивши, що 12.06.2024 біля магазину ТОВ «АТБ-Маркет», за адресою: м.Дніпро, вул.Луговська, буд.255, він знайшов банківську картку АТ «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК», як згодом він дізнався вказана картка належала потерпілому ОСОБА_5 , та привласнив її з метою подальшого використання для заволодіння грошовими коштами. Далі, використовуючи вказану банківську картку, він здійснив оплату на суми 450 грн, 440 грн, 440 грн, 440 грн, 408,70 грн, 399,90 грн. розплатившись за придбаний товар у різних магазинах міста Дніпра.

Потерпілий ОСОБА_5 , в судовому засіданні повідомив, що він 12.06.2024 року весь день вживав алкогольні напої, а перебуваючи в кафе на Воронцовському ринку у місті Дніпрі, вживав алкогольні напої разом з ОСОБА_3 , після чого поїхав на велосипеді додому. Коли їхав до дому впав, приїхавши до дому помітив пропажу сумки у якій були ключі від будинку та банківська картка АТ «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК». Згодом він заблокував свою банківську карту і сформував виписку по рахунку, відповідно до якої, 12.06.2024 у період часу з 17:48 по 18:59 невідома особа розраховувалась його банківською картою в різних магазинах на загальну суму 3518.60 грн.

Винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 також підтверджується, письмовими доказами дослідженими у судовому засіданні.

Так, 12.06.2024 року до правоохоронних органів з заявою про вчинене кримінальне правопорушення звернувся громадянин ОСОБА_5 та просив органи поліції встановити місцезнаходження його особистих речей, а саме: документів, мобільного телефону, ключів від будинку, відсутність яких, він виявив за місцем мешкання.

Відповідно до протоколу пред`явлення особи для впізнання від 16.04.2024 в присутності двох понятих потерпілий ОСОБА_5 впізнав на фото під №2, на якому зображений ОСОБА_3 , особу з якою він 12.06.2024 близько 17:00 вживав алкогольні напої у кафе за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідно до протоколу огляду речі від 16.07.2024 з фототаблицею до нього за участі ОСОБА_5 , оглядався мобільний телефон Realmi note 8 pro, на який встановлений додаток «Pumb Onlaine», де міститься історія банківської карти № НОМЕР_1 за 12.06.2024 з розрахунками на суми: 398,90 грн, 408,70 грн, 440 грн, 440 грн, 440 грн, 440 грн, 450 грн, 500 грн.

Відповідно до протоколу зняття показань технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-, кінозйомки, відеозапису від 16.07.2024 знято відеозапис з камер внутрішнього відеоспостереження приміщення супермаркету ТОВ «АТБ-МАРКЕТ» за адресою: м.Дніпро, вул.Столєтова, буд.1Б, та зберігається на DVD-R диску.

Відповідно до постанови про визнання речовим доказом від 16.07.2024 в якості речового доказу визнано DVD-R диск з відеозаписом з камер відеоспостереження з приміщення магазину ТОВ «АТБ-МАРКЕТ» розташованого за адресою: м.Дніпро, вул.Столєтова, буд.1Б, який зберігається в матеріалах кримінального провадження.

Відповідно до протоколу зняття показань технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-, кінозйомки, відеозапису від 16.07.2024 знято відеозапис з камер внутрішнього відеоспостереження приміщення супермаркету ТОВ «АТБ-МАРКЕТ» за адресою: м.Дніпро, пр.Слобожанський, буд.18, та зберігається на DVD-R диску.

Відповідно до постанови про визнання речовим доказом від 16.07.2024 в якості речового доказу визнано DVD-R диск з відеозаписом з камер відеоспостереження з приміщення магазину ТОВ «АТБ-МАРКЕТ» розташованого за адресою: м.Дніпро, пр.Слобожанський, буд.18, який зберігається в матеріалах кримінального провадження.

Відповідно до протоколу огляду речі від 17.07.2024 оглядався DVD-R диск, який містить відеозаписи з камер спостереження супермаркету ТОВ «АТБ-МАРКЕТ» за адресою: м.Дніпро, вул.Столєтова, буд.1Б. В ході перегляду відеозапису вбачається, що чоловік середньої статури, одягнутий у футболку чорного кольору, кепку чорного кольору, сірі шорти, сірі кросівки, який проходить до приміщення магазину, згодом підходить до касової зони, де касир сканує чотири пачки цигарок, після чого особа прикладає до банківського терміналу банківську карту, і касир сканує знову чотири пачки цигарок, після чого особа знову прикладає банківську карту до банківського терміналу і забирає придбаний товар, далі виходе з торгівельної зали магазину тримаючи в руках декілька упаковок цигарок.

Відповідно до протоколу огляду речі від 17.07.2024 оглядався DVD-R диск, який містить відеозаписи з камер спостереження супермаркету ТОВ «АТБ-МАРКЕТ» за адресою: м.Дніпро, пр.Слобожанський, буд.18. В ході перегляду відеозапису вбачається, що чоловік, середньої статури, одягнутий у футболку чорного кольору, кепку чорного кольору, сірі шорти, сірі кросівки, входить до магазину, підходить до касової зони з товаром, який складається із двох бананів, який згодом касир сканує та продовжує сканувати чотири пачки цигарок і пакет білого кольору, після чого особа прикладає банківську карту до банківського терміналу, а касир видає чек та особа зникає з зображення.

Відповідно до протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 17.07.2024 в присутності двох понятих свідок ОСОБА_8 впізнав на фото №2, на якому зображений ОСОБА_3 , особу який 12.06.2024 в магазині «АТБ» за адресою: АДРЕСА_3 , купував декілька пачок цигарок, за які розрахувався банківською картою.

Відповідно до протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 17.07.2024 в присутності двох понятих свідок ОСОБА_9 впізнала на фото №2, на якому зображений ОСОБА_3 , особу який 12.06.2024 близько 18:00 купував цигарки в кіоску за адресою: АДРЕСА_4 .

Відповідно до протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 17.07.2024 в присутності двох понятих свідок ОСОБА_10 впізнав на фото №3, на якому зображений ОСОБА_3 , особу якому 12.06.2024 близько 18:58 години здійснив продаж товарів в магазині ТОВ «АТБ-Маркет» за адресою: м.Дніпро, пр.Слобожанський,18.

Відповідно до протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 17.07.2024 в присутності двох понятих свідок ОСОБА_11 впізнала на фото №1, на якому зображений ОСОБА_3 , особу який 12.06.2024 близько 17:48 години купував алкогольні напої в кафе «Амур» за адресою: м.Дніпро, вул.Каруни, 14.

Відповідно до протоколу тимчасового доступу до речей і документів від 16.08.2024 вилучено інформацію, яка перебуває у володінні АТ «Перший Український Міжнародний Банк» (ПУМБ) на 16 аркушах.

Відповідно до протоколу огляду документу від 27.08.2024 за участі підозрюваного ОСОБА_3 та його захисника, проводився огляд DVD-R диску з відеозаписами з супермаркету ТОВ «АТБ-Маркет» за адресою: м.Дніпро, пр.Слобожанський,18, від 12.07.2024, в ході перегляду якого ОСОБА_3 впізнав себе як особу, який купував товари та розраховувався 2 рази банківською картою, яку підняв на підлозі за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідно до протоколу огляду документу від 27.08.2024 за участі підозрюваного ОСОБА_3 та його захисника, проводився огляд DVD-R диску з відеозаписами з супермаркету ТОВ «АТБ-Маркет» за адресою: м.Дніпро, вул.Столєтова, 1Б, від 12.07.2024, в ході перегляду якого ОСОБА_3 впізнав себе як особу, який купував товари та розраховувався 2 рази банківською картою, яку підняв на підлозі за адресою: АДРЕСА_2 . Після чого, пішов до кіоску, де купив ще близько восьми пачок цигарок.

Відповідно до протоколу проведення слідчого експерименту від 27.08.2024 в присутності понятих за участі підозрюваного ОСОБА_3 та його захисника проведено слідчий експеримент, на якому ОСОБА_3 відтворив обставини події, що мали місце 12.06.2024 о 17:48 годині біля кафе «Амур» за адресою: АДРЕСА_1 , де він підняв з підлоги банківську карту «ПУМБ», яка належить потерпілому ОСОБА_5 , після чого здійснював нею розрахунок за товар.

Суд, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, відповідно до ст.94 КПК України, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.

Судом встановлено, що вказані у вироку та дослідженні в ході судового розгляду докази є належними, допустимими та достовірними, а з огляду на їх системну оцінку і достатніми для обґрунтованого висновку про наявність в діях обвинуваченого складу інкримінованих йому кримінальних правопорушень, доведеності вини у їх вчиненні та для прийняття законного та обґрунтованого рішення у кримінальному провадженні.

При цьому, судом установлено, що обставини визнані судом у вироку як доведені, з числа регламентованих ст. 91 КПК України, у своїй сукупності підтверджуються процесуальними джерелами доказів, які передбачені ст. 84 того ж Кодексу, та містяться у матеріалах цього провадження, як наслідок, суд вважає, встановленими всі обставини, що мають значення для кримінального провадження шляхом обсягу та порядку дослідження доказів на їх підтвердження.

3.Статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений.

Підстав, у відповідності до ч. 3 ст. 337 КПК України, для виходу за межі висунутого обвинувачення суд не вбачає, оскільки в ході судового розгляду обставин, які б перешкоджали ухваленню справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод не встановлено.

З огляду на викладене, суд доходить висновку про повну доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_3 і його умисні дії правильно кваліфіковані:

-1-й епізод: за ч.1 ст. 357 КК України, як такі, що виразилися у привласненні офіційного документа, вчиненого з корисливих мотивів;

-2-й епізод: за ч.4 ст. 185 КК України, як такі, що виразилися у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, в умовах воєнного стану.

4.Обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання.

Суд не відносить до обставини, що пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_3 щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, оскільки його каяття і сприяння розкриттю злочину висловлене вже після викриття його злочинних дій, та продиктоване бажанням пом`якшити персональну відповідальність за скоєне, а в свою чергу щире каяття, характеризуючи суб`єктивне ставлення винної особи до вчиненого нею злочину, означає, що особа визнає свою вину за усіма пунктами висунутого проти неї обвинувачення, дає правдиві свідчення, щиро жалкує про вчинене, негативно оцінює злочин, бажає виправити ситуацію, яка склалася, демонструє готовність понести заслужене покарання.

Однак вказане у суб`єктивному ставленні обвинуваченого до вчиненого ним злочину відсутнє. Навпаки ОСОБА_3 розумів, що вчинювані ним дії є злочинними, при цьому він розумів наслідки своїх злочинних дій.

Судом не встановлено обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , оскільки відповідно до ч.1 ст. 337 КПК України, судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадків, передбачених цією статтею. Таким чином, оскільки прокурором у обвинувальному акті відносно ОСОБА_3 не зазначено обставину що обтяжує покарання рецидив злочинів, то судовий розгляд проводиться лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта.

5.Мотиви призначення покарання.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд відповідно до ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Згідно ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Так, суд враховує ступінь тяжкості вчинених обвинуваченим ОСОБА_3 кримінальних проступку та правопорушення, які скоєно умисно, і, відповідно до ст. 12 КК України, відносяться до проступків та до тяжких кримінальних правопорушень, дані про особу обвинуваченого, який свою вину в інкримінованому кримінальному правопорушенні визнав, офіційно не працевлаштований, не має постійного джерела доходу, за місцем проживання характеризується вкрай негативно, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, на утримані малолітніх та непрацездатних не має, раніше неодноразово судимий, у тому числі і за вчинення злочинів проти власності. Незважаючи на неодноразове реальне відбуття ним покарання у виді позбавлення волі, ОСОБА_3 належних висновків для себе не зробив, навіть за таких обставин його виправлення досягнуте не було та він вчиняв нові злочини, що свідчить про стійкість його протиправної поведінки та антисоціальну спрямованість його особи.

Таким чином, призначаючи покарання, суд, відповідно вимог ст.65 КК України, враховує:

вищенаведені обставини, позицію прокурора який просив призначити покарання у виді позбавлення волі, потерпілий просив призначити покарання на розсуд суду, обвинуваченого та його захисника, які просили призначити мінімально можливе покарання, також суд враховує відсутність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання, дані про його особу, суд вважає за необхідне призначити покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч.1 ст.357, ч.4 ст. 185 КК України із застосуванням ч.1 ст. 70 ККМ України.

Саме визначене покарання на переконання суду, відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягається до кримінальної відповідальності через призму того, що втручання держави в приватне життя особи повинно спрямовуватись на досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та потребою захисту основоположних прав особи, - воно має бути законним (несвавільним), пропорційним (не становити надмірного тягаря для особи).

Таке покарання перебуває у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного, адже справедливість розглядається як властивість права, виражена, зокрема, в рівному юридичному масштабі поведінки й у пропорційності юридичної відповідальності вчиненому порушенню, так як Конституційний Суд України у рішенні від 2 листопада 2004 року № 15-рп/2004 зазначив, що: «Справедливе застосування норм права - є передусім недискримінаційний підхід, неупередженість. Це означає не тільки те, що передбачений законом склад злочину та рамки покарання відповідатимуть один одному, а й те, що покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного. Адекватність покарання ступеню тяжкості злочину випливає з принципу правової держави, із суті конституційних прав та свобод людини і громадянина, зокрема права на свободу, які не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України. Окремим виявом справедливості є питання відповідності покарання вчиненому злочину; категорія справедливості передбачає, що покарання за злочин повинно бути домірним злочину».

Вимога додержуватися справедливості при застосуванні кримінального покарання закріплена в міжнародних документах з прав людини, зокрема у статті 10 Загальної декларації прав людини 1948 року, статті 14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права 1966 року, статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року.

Встановлені судом обставини даного кримінального провадження та особа обвинуваченого свідчать про наявність у ОСОБА_3 стійкої направленості умислу на вчинення кримінальних правопорушень, у тому числі проти власності, і небажання ставати на шлях виправлення, бути корисним для суспільства, а тому призначення більш м`якого покарання відповідно до статті 69 КК України, або ж застосування положень ст. ст. 75, 76 КК України, не буде відповідати меті покарання, буде суперечити вимогам ст.65 КК України і не сприяти вихованню ОСОБА_3 в дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством тощо.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про можливість виправлення ОСОБА_3 виключно в умовах ізоляції від суспільства із реальним відбування покарання.

Є безпідставними доводи прокурора про необхідність при призначенні покарання ОСОБА_3 застосувати положення ч.4 ст. 70 КК України та частково зарахувати покарання за вироком Кіровського районного суду міста Дніпропетровська від 04.07.2024, з огляду на наступне.

Так, відповідно до правової позиції Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду у справі № 760/26543/17 провадження № 51 - 3600 кмо 20 у випадку, коли попередній вирок залишився незмінним і прийняте в ньому рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням зберігає свою законну силу, а новим вироком особі призначається покарання, яке вона має відбувати реально, положення ч. 4 ст. 70 КК щодо призначення остаточного покарання особі з урахуванням попереднього вироку не застосовуються, а кожний вирок - попередній, за яким особа звільнена від відбування покарання з випробуванням, та новий, за яким їй призначено покарання, що належить відбувати реально - виконуються самостійно.

Тобто, оскільки ОСОБА_3 за даним вироком призначається покарання, яке він має відбувати реально, то положення ч. 4 ст. 70 КК щодо призначення остаточного покарання особі з урахуванням попереднього вироку Кіровського районного суду міста Дніпропетровська від 04.07.2024 - не застосовуються, а кожний вирок - попередній, за яким особа звільнена від відбування покарання з випробуванням, та новий, за яким їй призначено покарання, що належить відбувати реально - виконуються самостійно.

6.Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, якими керувався суд.

Запобіжний захід, як захід забезпечення кримінального провадження, у даному кримінальному провадженні відносно ОСОБА_3 у виді тримання під вартою до набрання вироком законної сили продовжити.

Питання про долю речових доказів суд вирішує у відповідності до приписів ч. 9 ст. 100 КПК України.

На підставі ч. 15 ст. 615 КПК України, в умовах дії воєнного стану, після складання та підписання повного тексту вироку суд користується своїм правом обмежитися проголошенням його резолютивної частини з обов`язковим врученням учасникам судового провадження повного тексту вироку в день його проголошення.

Керуючись ст.ст. 7-29, 94, 368, 374, ч. 15 ст. 615 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.1 ст.357, ч.4 ст. 185 КК України і призначити йому покарання:

-за ч.1 ст.357 КК України у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік;

-за ч.4 ст.185 КК України у виді позбавленні волі на строк 5 (п`ять) років 3 місяці.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_3 остаточне покарання - у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років 3 місяці.

Вирок Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 04.07.2024, за яким ОСОБА_3 засуджено за ч. 4 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років, із застосуванням положень ст.ст.75,76 КК України з іспитовим строком на 3 (три) роки, виконувати самостійно.

Строк відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_3 обрахувати з 28.08.2024 року.

До набрання вироком законної сили продовжити дію раніше обраного ОСОБА_3 запобіжного заходу у виді тримання під вартою у Державній установі «Дніпровська установа виконання покарань (№4)».

Речові докази:

-відеозаписи з камер відеоспостереження з приміщення магазину ТОВ «АТБ-МАРКЕТ» розташованого за адресою: м.Дніпро, пр.Слобожанський, буд.18; відеозаписи з камер відеоспостереження з приміщення магазину ТОВ «АТБ-МАРКЕТ» розташованого за адресою: м.Дніпро, вул.Столєтова, буд.1Б зберігати в матеріалах кримінального провадження.

На вирок можуть бути подані апеляційні скарги протягом 30 днів з дня його проголошення, а обвинуваченим, який перебуває під вартою, з моменту вручення йому копії вироку, до Дніпровського апеляційного суду через Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя Амур-Нижньодніпровського

районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_12