ЖОВТНЕВИЙ РАЙОННИЙ СУД
Миколаївської області
Справа №477/2886/24
Провадження №1-кс/477/1269/24
УХВАЛА

про арешт майна

22 листопада 2024 року місто Миколаїв

Слідчий суддя Жовтневого районного суду Миколаївської області ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Миколаєві клопотання прокурора Миколаївської окружної прокуратури ОСОБА_3 , внесене у кримінальному провадженні №0000639 від 15 листопада 2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 286 КК України про арешт тимчасово вилученого майна

ВСТАНОВИВ:

19 листопада 2024 року до Жовтневого районного суду Миколаївської області надійшло клопотання прокурора Миколаївської окружної прокуратури ОСОБА_3 про арешт тимчасово вилученого майна, яке було вилучено 15 листопада 2024 року під час проведення огляду місця дорожньо-транспортної події, що мала місце 14 листопада 2024 року о 20.40 годині на автодорозі О-151125 в районі АДРЕСА_1 , а саме на автомобіль, марки «ТАТА», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який перебував у володінні ОСОБА_4 , а на праві власності належить ОСОБА_5 .

В обґрунтування поданого клопотання вказує, що за фактом дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 14 листопада 2024 року о 20.40 годині за участі автомобіля, марки «ТАТА», реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та пішохода, особа якого на даний час встановлюється, під час якої останній отримав тілесні ушкодження 15 листопада 2024 року внесено відомості до ЄРДР №0000639 та розпочато досудове розслідування за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 286 КК України.

Під час огляду місця дорожньо-транспортної пригоди у період часу з 22.20 години 14 листопада по 00.30 годину 15 листопада 2024 року, на місці пригоди виявлено та вилучено транспортний засіб - автомобіль, марки «ТАТА», реєстраційний номер НОМЕР_1 , з пошкодженнями внаслідок дорожньої пригоди, який перебував у володінні ОСОБА_4 .

Постановою слідчого від 15 листопада 2024 року вищевказаний транспортний засіб визнано речовим доказом у цьому кримінальному провадженні та постановами слідчого від 18 листопада 2024 року призначено ряд експертиз у кримінальному провадженні з наданням на дослідження вилученого транспортного засобу.

З метою збереження речового доказу, прокурор ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді з цим клопотанням.

У судове засідання прокурор ОСОБА_3 не з`явився, подавши заяву про розгляд клопотання за його відсутності.

ОСОБА_4 як володілець вилученого майна, в судове засідання не з`явився, не повідомивши суд про причини неявки.

Згідно з положенням частини четвертої статті 107 КПК України, у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Перевіривши надані матеріали клопотання та дослідивши докази по даних матеріалах, приходжу до висновку, що клопотання підлягає задоволенню.

Відповідно до вимог статті 170 КПК України, під арештом майна розуміється тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно частини третьої статті 170 КПК України у випадку, збереження речових доказів, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

Згідно частини першої статті 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

За змістом частини четвертої статті 173КПК України у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

Як вбачається з матеріалів клопотання, у провадженні ВП №4 Миколаївського районного управління поліції ГУНП в Миколаївській області перебувають матеріали досудового розслідування №0000639 від 15 листопада 2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 286 КК України, за фактом дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 14 листопада 2024 року о 20.40 годині за участі автомобіля, марки «ТАТА», реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та пішохода, особа якого на даний час встановлюється, під час якої останній отримав тілесні ушкодження, що підтверджується витягом з ЄРДР від 15 листопада 2024 року.

З протоколу огляду місця дорожньо-транспортної події від 14 листопада 2024 року вбачається, що в ході досудового розслідування у період часу з 22.20 години 14 листопада по 00.30 годину 15 листопада 2024 року оглядалося місце події - відкрита ділянки автомобільної дороги АДРЕСА_1 , під час якого було виявлено транспортний засіб, марки «ТАТА», реєстраційний номер НОМЕР_1 , з пошкодженнями характерними для дорожньо-транспортної пригоди який вилучено та доправлено на територію ВП №4 Миколаївського районного управління поліції ГУНП в Миколаївській області для його зберігання.

Оскільки вилучений транспортний засіб зберіг на собі сліди вчиненого кримінального правопорушення, постановою слідчого у цьому кримінальному провадженні, вилучений транспортний засіб, марки «ТАТА», реєстраційний номер НОМЕР_1 визнано речовим доказом у кримінальному провадженні №0000639 від 15 листопада 2024 року.

За таких обставин вилучене майно, а саме транспортний засіб, марки «ТАТА», реєстраційний номер НОМЕР_1 , є речовим доказом у даному кримінальному провадженню, що на переконання слідчого судді свідчить про існування ризику можливості знищення, пошкодження, псування, перетворення, відчуження майна, а тому на даному етапі слідства є підстави для арешту майна, що полягає в забороні його відчуження, розпорядження та користування.

Прокурором доведено існування обґрунтованої підозри, щодо вчинення злочину такої тяжкості, що може бути підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження у виді арешту.

Вилучені речі відповідають критеріям, зазначеним у статті 98 КПК, так як містять інформацію та відомості, які можуть бути використані в якості доказу факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а для досягнення мети збереження цього майна як речових доказів та для виконання завдання із запобігання їх приховування, пошкодження, псування, знищення, відчуження є необхідним застосування саме такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна та встановлення заборони користування та розпорядження цим майном. До того ж, у випадку повернення власнику транспортного засобу існують обґрунтовані ризики його приховування або знищення. При цьому таке обмеження власності на майно є розумним, пропорційним та співрозмірним завданням кримінального провадження та переслідує легітимну мету.

Враховуючи викладене, та те, що вилучене в ході обшуку майно є речовими доказами у кримінальному провадженні, слідчий суддя вважає, що застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна, є виправданим і необхідним у даному кримінальному провадженні, оскільки сприятиме досягненню мети щодо швидкого, повного та неупередженого досудового розслідування, а також запобігатиме настанню будь-яких негативних наслідків, в тому числі приховування та знищення майна, а тому з метою забезпечення кримінального провадження, запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, знищення або перетворення тимчасово вилученого майна, задовольняє клопотання прокурора про арешт тимчасово вилученого майна.

На підставі викладеного, керуючись статтями 167, 170-173, 175, 372 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.

З метою збереження речового доказу накласти арешт на автомобіль, марки «ТАТА», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який перебуває у володінні ОСОБА_4 , з позбавленням права його відчуження, розпорядження та користування.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

СЛІДЧИЙ СУДДЯ ОСОБА_6