Справа № 397/409/24
н/п : 1-кп/397/123/24
У Х В А Л А

Іменем Ураїни

про продовження строку домашнього арешту

26.11.2024 ел. Олександрівка

Олександрівський районний суд Кіровоградської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

в присутності

представника потерпілого ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_5 ,

захисника адвоката ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в режимі відеоконференції матеріали кримінального провадження № 0001291 від 27.10.2023 року по обвинуваченню ОСОБА_7 ча у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,

У С Т А Н О В И В:

В провадженні Олександрівського районного суду Кіровоградської області знаходиться кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 27.10.2023 за № 0001291 по обвинуваченню ОСОБА_7 у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинили смерть одного потерпілого та сережньої тяжкості тілесне ушкодження іншому потерпілому (ч.2 ст.286 КК України).

Прокурор подав клопотання про продовження відносно обвинуваченого ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту терміном на 2 місяці, заборонивши йому з 22:00 до 06:00 год. залишати місце постійного проживання за адресою: АДРЕСА_1 з покладеннням на нього обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України, а саме:

1) повідомляти суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

2) утримуватися від спілкування із свідками та потерпілими;

3) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїз з України і в`їзд в Україну.

Своє клопотання прокурор обгрунтував тим, що строк дії заходу забезпечення кримінального провадження спливає та наявні безумовні підстави для продовження обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту з метою запобігання спробам:

- переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, так як злочин, що інкримінується ОСОБА_7 є тяжким правопорушенням, за який передбачено покарання у виді позбавленням волі на строк від 3 до 8 років із позбавленням спеціального права;

- незаконного впливу на потерпілого та свідка та можливих очевидців, які підлягають допиту з метою зміни наданих ними показів, які підтверджують вину ОСОБА_7 у скоєному злочині;

-вчинити інше кримінальне правопорушення.

Запобігти вищевказаним ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів (зокрема, застави), не можливо, оскільки ОСОБА_7 не працює та не має офіційного та постійного джерела доходів, обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, наслідком якого є смерть людини.

Застосування щодо обвинуваченого такого запобіжного заходу як особиста порука неможливо, у зв`язку із не встановленням осіб, які заслуговують на особливу довіру та можливо передати на поруки обвинуваченого, а застосування особистого зобов`язання з вищезазначених підстав не забезпечить дієвого контролю за обвинуваченим.

Представник потерпілого - адвокат ОСОБА_5 , захисник та обвинувачений не заперечували щодо задоволення клопотання прокурора.

Представник потерпілого - адвокат ОСОБА_8 надав клопотання про розгляд справи без його участі та потерпілого, клопотання прокурора підтримав.

Відповідно до ч.1, 2 ст.331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

До таких ризиків ч.1 ст.177 КПК України відносить можливість обвинуваченого:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.176 КПК України до запобіжних заходів відноситься домашній арешт.

Відповідно до ч.1, 2 ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби . Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Ризики вчинення обвинуваченим дій, передбачених частиною першою статті 177 КПК України, вважаються наявними за умови встановлення судом обґрунтованої ймовірності реалізації ним таких дій. Чинне законодавство не вимагає підтвердження того, що обвинувачений обов`язково здійснюватиме такі дії. Однак суду необхідно встановити, чи обвинувачений наразі має об`єктивну можливість їх реалізації в майбутньому.

Судом встановлено, що відносно обвинуваченого ОСОБА_7 на досудовому розслідуванні за ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Кіровограда від 21.03.2024 застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту до 18.05.2024 з покладенням на останнього дії обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України.

Ухвалами Олександрівського районного суду Кіровоградської області від 02.05.2024, 26.06.2024, 15.08.2024 та 04.10.2024 продовжено стосовно обвинуваченого ОСОБА_7 строк дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту до 02.12.2024 з покладенням на останнього дії обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України.

На думку суду, ризики переховуватися від суду а також вчинити інше кримінальне правопорушення є реальними. Обвинувачений на даному етапі має можливість їх реалізації за умови незастосування відповідного запобіжного заходу.

Так, Європейський суд з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії» вказав, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторно вчинення злочинів».

У рішенні Європейського суду «Лабіта проти Італії» від 06.04.2000 р. зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують, та міжнародними контактами.

Зокрема, ризик переховування від суду є реальним з огляду на тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_7 , суворістю можливого покарання, пов`язаними із цим негативними для особи наслідками.

На існування такого ризику, як можливість вчинити інше кримінальне правопорушення обвинуваченим ОСОБА_7 , свідчать відомості про його особу, який раніше хоча й не судимий, проте обвинувачується у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення.

Також, ОСОБА_7 може незаконно впливати на потерпілих та свідків з метою зміни наданих ними показів, тим самим перешкоджаючи кримінальному провадженню.

Отже, продовжують існувати ризики, що зумовили застосування стосовно обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту. При цьому, жодних доказів протилежного, стороною захисту до суду не надано.

З наведених вище підстав, суд вважає, що інші менш суворі запобіжні заходи (особисте зобов`язання, порука) не достатні для запобігання вищевказаним ризикам, тому вказані обставини дають всі підстави вважати, що у разі застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу ані ж домашній арешт, не зможе запобігти ризикам передбачених ч.1 ст.177 КПК України та не забезпечить виконання останнім покладених на нього процесуальних обов`язків, а тому підстав для застосування іншого, більш м`якого, запобіжного заходу, ані ж домашній арешт не має.

За таких обставин, для забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого та виконання останнім, покладених на нього процесуальних обов`язків, суд вважає за необхідне задовольнити клопотання прокурора та продовжити обвинуваченому ОСОБА_7 строк дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту строком на 60 днів, з покладенням на нього обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України.

Також, суд вважає за необхідне роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_7 наслідки невиконання покладених на нього обов`язків.

Керуючись ст. 177, 178, 181, 183, 201, 315, 331, 350, 372, 376 КПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту обвинуваченому ОСОБА_7 - задовольнити.

Продовжити стосовно обвинуваченого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, який полягає у забороні обвинуваченому залишати місце постійного проживання: АДРЕСА_1 у період часу з 22:00 год. до 06:00 год. наступної доби щоденно, строком до 24 січня 2025 року.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на строк до 24 січня 2025 року дію наступних обов`язків відповідно до ч.5 ст.194 КПК України:

1) повідомляти суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

2) утримуватися від спілкування з свідками та потерпілими;

3) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_7 , що у разі невиконання покладених на нього обов`язків до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_7 , що відповідно до ч.5 ст. 181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань.

Копію ухвали направити начальникові ГУНП в Кіровоградській області, для виконання.

Копію ухвали направити процесуальному прокурору в даному кримінальному провадженні для контролю за виконанням.

Визначити дату закінчення дії даної ухвали 24 січня 2025 року.

Ознайомити та вручити обвинуваченому ОСОБА_7 під розписку копію ухвали про продовження відносно нього запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Ухвала набирає законної сили та підлягає негайному виконанню після її проголошення та може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Суддя: ОСОБА_1