Справа № 548/1688/24
Провадження №1-кп/548/214/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 серпня 2024 року

Хорольський районний суд в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання - ОСОБА_2 ,

за участі: прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , українець, громадянин України, освіта середня, офіційно непрацевлаштований, неодружений, на утриманні неповнолітніх та непрацездатних осіб не має, інвалідності не має, раніше судимий, має непогашену судимість:

- 13.07.2004 Хорольським районним судом Полтавської області за ч. 3 ст. 185, 297, 70 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком 2 роки;

- 20.01.2005 Хорольським районним судом Полтавської області за ч.3 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі. На підставі ст.71 КК України приєднано 1 рік позбавлення волі за вироком Хорольського районного суду Полтавської області від 13.07.2004 року по ч. 3 ст. 185, 297, 70 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України від відбування покарання звільнено з іспитовим строком 2 роки, остаточно засуджений до 4 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки;

- 20.01.2006 Хорольським районним судом Полтавської області за ч.3 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі. На підставі ст.71 КК України приєднано 1 рік 6 місяців позбавлення волі за вироком Хорольського районного суду Полтавської області від 20.01.2005, остаточно засуджений до 4 років 6 місяців позбавлення волі. 30.06.2009 за ухвалою Ленінського районного суду м. Полтави умовно-достроково звільнений від відбування покарання на невідбутий строк 10 місяців 12 днів позбавлення волі;

- 08.10.2009 Хорольським районним судом Полтавської області за ч.3 ст.185 КК України до 1 року 9 місяців позбавлення волі. На підставі ст.71 КК України приєднано 3 місяці позбавлення волі за вироком Хорольського районного суду Полтавської області від 20.01.2006, остаточно засуджений до 2 років позбавлення волі. 05.08.2011 звільнений по відбуттю строку покарання;

- 31.05.2013 Хорольським районним судом Полтавської області за ч.3 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі.

- 09.02.2016 за постановою Крюківського районного суду м. Кременчук Полтавської області за ч.5 ст.72 КК України зарахований строк попереднього затримання з 31.05.2013 по 01.07.2013 із розрахунку 1 день попереднього затримання за 2 дні позбавлення волі. Звільнений 29.04.2016 по відбуттю строку покарання;

- 15.06.2018 Автозаводським районним судом м. Кременчука за ч.2 ст.185 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік;

- 04.12.2019 Хорольським районним судом Полтавської області за ч. 2 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 3 роки, знятий з обліку 23.12.2022 по відбуттю строку покарання.

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 382 КК України,

В С Т А Н О В И В:

20 травня 2024 року ОСОБА_4 , будучи обізнаним про застосування до нього адміністративного стягнення у виді штрафу у сумі 40800 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 5 років без оплатного вилучення транспортного засобу згідно зпостановою Хорольського районного суду Полтавської області у справі № 548/494/23 від 18.04.2023 (29.04.2024 набрала законної сили), за якою його було визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених частиною п`ятою статті 126, частиною першою статті 130 КУпАП, близько 20 години 58 хвилин керував транспортним засобом марки ВАЗ 2101, д.н.з. НОМЕР_1 , рухаючись по вул. Центральна в с. Хвощівка, Лубенського району Полтавської області, де і був зупинений працівниками сектору реагування патрульної поліції відділення поліції № 2 Лубенського РВП ГУНП в Полтавській області на підставі пункту третього статті 35 Закону України «Про Національну поліцію». ОСОБА_4 , будучи позбавленим права керування транспортними засобами, умисно не виконуючи постанову суду, що набрала законної сили, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи умисно, з метою невиконання постанови суду щодо позбавлення його права керування транспортними засобами, маючи реальну можливість її виконати, підриваючи авторитет органів правосуддя України, в порушення норм частини першої статті 129-1 Конституції України та частини другої статті 13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», відповідно до якої судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими особами та службовими особами, фізичними та юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України, будучи притягненим до адміністративної відповідальності постановами Хорольського районного суду Полтавської області: постановою суду від 27.06.2023 у справі № 548/1320/23 за вчинення адміністративного правопорушення за частиною п`ятою статті 126 із застосуванням штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 7 років; постановою суду від 09.11.2023 у справі № 548/2257/23 за вчинення адміністративного правопорушення за частиною п`ятою статті 126, частиною другою статті 130 КУпАП із застосуванням штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 5 років; постановою суду від 06.02.2024 у справі № 548/185/24 за вчинення адміністративного правопорушення за частиною сьомою статті 121, частиною п`ятою статті 126 КУпАП у вигляді штрафу; постановою суду від 20.03.2024 у справі № 548/453/24 за вчинення адміністративного правопорушення за частиною п`ятою статті 126 КУпАП у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 5 років; продовжував керувати транспортним засобом.

Своїми діями ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене частиною першою статті 382 КК України, тобто умисно не виконував постанови суду, що набрали законної сили, винесених щодо нього у зв`язку з притягненням до адміністративної відповідальності.

Відповідно до частини третьої статті 349 КПК України суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорюються.

З огляду на те, що у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 у повному обсязі визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення за обставин, викладених у обвинувальному акті, прокурор та обвинувачений у судовому засіданні не оспорювали фактичні обставини провадження, суд зі згоди усіх учасників відповідно до вимог частини третьої статті 349 КПК України ухвалив визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються. Водночас суд попередньо з`ясував правильне розуміння ОСОБА_4 змісту обставин кримінального правопорушення, відсутність сумнівів у добровільності та істинності його позиції, роз`яснив, що в такому разі він буде позбавлений права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку.

У судовому засіданні ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 382 КК України, за обставин, зазначених в обвинувальному акті, визнав. При цьому підтвердив час, місце, спосіб вчинення інкримінованому йому органами досудового розслідування кримінального правопорушення, що викладені в обвинувальному акті. Докази щодо фактичних обставин кримінального провадження не оспорював, щиро розкаявся у вчиненому кримінальному правопорушенні.

Суд визнає, що обвинувачений дав суду правдиві показання, які узгоджуються з обставинами, встановленими досудовим розслідуванням.

Встановлені обставини кримінального правопорушення вказують на те, що дії ОСОБА_4 кваліфіковані правильно за частиною першою статті 382 КК України, як умисне невиконання постанов суду, що набрали законної сили.

Відповідно до статті 50 КК України покарання є заходом примусу, полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого, має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженим, так і іншими особами.

Визначаючи вид та міру покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує, що вчинене ним кримінальне правопорушення, передбачене частиною першою статті 382 КК України, відноситься до нетяжких злочинів.

З огляду на мету покарання та принципи справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого відповідно до статті 66 КК України, є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого відповідно до статті 67 КК України, є рецидив кримінальних правопорушень.

При визначенні покарання обвинуваченому суд бере до уваги, що за місцем проживання ОСОБА_4 характеризується посередньо, неодружений, офіційно непрацевлаштований, на диспансерному обліку у лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває, щиро розкаявся у вчиненому злочині, активно сприяв розкриттю злочину. Водночас суд враховує, що ОСОБА_4 неодноразово був притягнутий до адміністративної та кримінальної відповідальності, має непогашену судимість за вироком Хорольського районного суду за частиною третьою статті 185 КК України від 31.05.2013; 29.04.2016 звільнений по відбуттю строку покарання. З огляду на зазначене, суд на підставі встановлених обставин вважає необхідним та достатнім призначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі в межах санкції частини першої статті 382 КК України з можливим звільненням від відбування покарання з випробуванням на підставі статті 75 КК України та покладенням на нього обов`язків, передбачених частиною першою статті 76 КК України.

Судові витрати відсутні.

Цивільний позов не був заявлений.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_4 не обирався.

Питання про речові докази суд вирішує відповідно до статті 100 КПК України.

За приписами частини п`ятнадцятої статті 615 КПК України в умовах воєнного стану після складання та підписання повного тексту вироку суд обмежується проголошенням його резолютивної частини з обов`язковим врученням учасникам судового провадження повного тексту вироку в день його проголошення.

Керуючись статтями 370, 373,374, ч.15 ст.615 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 382 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки.

На підставі статті 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк 1 (один) рік.

На підставі статті 76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Запобіжний захід ОСОБА_4 на час набрання законної сили вироку не обирати.

Речові докази:

-автомобіль марки ВАЗ 2101, д.н.з. НОМЕР_1 , на який ухвалою слідчого судді Хорольського районного суду Полтавської області 23.05.2024 у справі № 548/1225/24 накладено арешт та який зберігається на території ВП №2 Лубенського РВП ГУНП в Полтавській області, після набрання законної сили вироку повернути ОСОБА_4 , скасувавши арешт майна.

-1 (один) СD-R диск із відеозаписами з нагрудної камери DSJ-21100015 за 20.05.2024, який зберігається в матеріалах кримінального провадження, після набрання законної сили вироку суду залишити у матеріалах кримінального провадження № 0000206.

Згідно із частиною шостою статті 376 КПК України копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Вирок може бути оскаржений до Полтавського апеляційного суду через Хорольський районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1