Справа № 182/6127/24
Провадження № 1-кп/0182/1172/2024
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23.10.2024 м. Нікополь

Суддя Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 ,

розглянувши у спрощеному провадженні у м. Нікополі в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження обвинувальний акт у кримінальному провадженні, відомості про вчинене кримінальне правопорушення /кримінальний проступок/ за яким внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 04.10.2024 за № 0000334 по обвинуваченню

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження м. Нікополь Дніпропетровської області, громадянку України, з освітою середньою, зареєстрована у АДРЕСА_1 , проживає у АДРЕСА_2 , офіційно не працевлаштована, заміжня, раніше судима:

- 28.08.2023 Тернівським міським судом Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 307, ст. 69 КК України до 5 років позбавлення волі. На підставі ст. 75, 76 КК України звільнена від відбування покарання з випробуванням, строком 3 роки,

у вчиненні кримінального правопорушення /кримінального проступку/, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України,

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним

Обвинувачена ОСОБА_2 01.10.2024 приблизно о 17.00 год. перебувала на літньому майданчику, поблизу магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 » по АДРЕСА_3 , де в ході спілкування з раніше невідомим їй ОСОБА_3 побачила у останнього мобільний телефон «Samsung Galaxy А15» чорного кольору. В цей час у ОСОБА_2 виник злочинний умисел, направлений на заволодіння чужим майном шляхом обману.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на заволодіння чужим майном шляхом обману, ОСОБА_2 , перебуваючи в той самий час та в тому самому місці, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, звернулась до ОСОБА_3 та під приводом здійснення телефонного дзвінка попросила у останнього мобільний телефон «Samsung Galaxy А15» чорного кольору, при цьому з метою входження в довіру запевнила потерпілого, що поверне мобільний телефон після здійснення дзвінка.

Так, ОСОБА_3 , будучи впевнений, що телефон передає для здійснення телефонного дзвінка, передав ОСОБА_2 свій мобільний телефон «Samsung Galaxy А15», модель SM-A155F/DSN, 4GB/128GB, чорного кольору. Після отримання вищевказаного телефону ОСОБА_2 , імітуючи розмову, декілька хвилин використовувала вказаний телефон, після чого, тримаючи телефон при собі, зникла у невідомому напрямі.

Таким чином, ОСОБА_2 , діючи умисно, з корисливих мотивів, шляхом обману заволоділа мобільним телефоном «Samsung GalaxyA15», модель SM-A155F/DSN, 4GB/128GB, чорного кольору, imei1: НОМЕР_1 , imei2: НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_3 , вартість якого згідно висновку судової товарознавчої експертизи № СЕ-19/104-24/41051-ТВ від 10.10.2024 складає 5 061 грн. 33 коп.

Після чого ОСОБА_2 з місця вчинення кримінального правопорушення зникла, в подальшому розпорядившись зазначеним мобільним телефоном на власний розсуд, спричинивши своїми незаконними діями ОСОБА_3 матеріальний збиток на суму 5 061 грн. 33 коп.

Своїми умисними діями, які виразилися у заволодінні чужим майном шляхом обману (шахрайство), ОСОБА_2 вчинила кримінальне правопорушення /кримінальний проступок/, передбачений ч. 1 ст. 190 КК України.

Історія провадження

18 жовтня 2024 року прокурор Нікопольської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_4 надіслала до Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області обвинувальний акт у кримінальному провадженні, відомості про вчинене кримінальне правопорушення /кримінальний проступок/ за яким внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 04.10.2024 за № 0000334 по обвинуваченню ОСОБА_2 у вчиненні кримінального правопорушення /кримінального проступку/, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України. В обвинувальному акті прокурором викладено клопотання, в якому зазначено, що, враховуючи те, що підозрювана беззаперечно визнає свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згодна з розглядом обвинувального акта за її відсутності, у відповідності до положень ч. 1 ст. 302 КПК України просить суд розглянути кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_2 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Позиції учасників судового провадження

Обставини вчинення ОСОБА_2 кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, не оспорюються учасниками судового провадження, про що свідчать додані до обвинувального акта письмові заяви.

Так, до обвинувального акту додано письмову заяву обвинуваченої ОСОБА_2 , яку вона підписала у присутності захисника - адвоката ОСОБА_5 , відповідно до якої вона беззаперечно визнала свою винуватість у вчиненні інкримінованого їй кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, згодна зі встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлена з обмеженнями права апеляційного оскарження вироку суду, передбаченими ч. 2 ст. 302 КПК України, згодна з розглядом обвинувального акта судом у спрощеному провадженні (а.с. 14-15). У вказаній заяві захисником підтверджено добровільність беззаперечного визнання винуватості обвинуваченою, її згоду із встановленими в результаті досудового розслідування обставинами, згоду на розгляд обвинувального акту за її відсутності.

Потерпілим ОСОБА_3 надано також письмову заяву, в якій останній погодився зі встановленими досудовим розслідуванням обставинами, зазначив, що він ознайомлений з обмеженнями права апеляційного оскарження вироку, передбаченими ч. 2 ст. 302 КПК України, та погодився з розглядом обвинувального акту у спрощеному провадженні (а.с. 13).

Обґрунтування позиції суду

Враховуючи, те, що ОСОБА_2 обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, заяву ОСОБА_2 , в якій вона зазначає, що не оспорює встановлені під час досудового розслідування обставини і згодна з розглядом обвинувального акта у спрощеному порядку без її участі, заяву потерпілого ОСОБА_3 в якій він зазначає, що згодний з розглядом обвинувального акта у спрощеному порядку без його участі, відсутність сумнівів у добровільності такої позиції обвинуваченої та потерпілого, суд вважає, що обвинувальний акт має бути розглянутий в порядку, визначеному статтями 381-382 КПК України.

Згідно ч. 4 ст. 107 КПК України, у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Оцінка судом встановлених органом досудового розслідування обставин

До обвинувального акту додані матеріали досудового розслідування.

Обставини встановлені органом досудового розслідування на підставі: електронного рапорту про подію від 03.10.2024; протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення (або таке, що готується) від 03.10.2024 від потерпілого ОСОБА_3 ; копій документів на мобільний телефон (фото коробки, фото іmei); протоколів пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 05.10.2024, від 09.10.2024, від 15.10.2024; протоколу огляду місця події від 05.10.2024 з доданою до нього фото-таблицею; висновку судової товарознавчої експертизи № СЕ-19/104-24/41051-ТВ від 10.10.2024; дублікату Договору № Е43-24007789 від 01.01.2024 (Специфікація), заставодавцем у якому є ОСОБА_2 , закладене майно: мобільний телефон Samsung GalaxyA15; копії письмового повідомлення з ТОВ «ЛОМБАРД «Є ГРОШІ» від 09.10.2024; заяви ОСОБА_6 про надання на запит диску з відеозаписами моменту здійснення застави майна клієнтом; заяви ОСОБА_7 про добровільне надання співробітникам поліції для огляду та вилучення мобільного телефону; протоколу огляду диску від 10.10.2024 з доданим до нього DVD-R диском; протоколу огляду мобільного телефону від 10.10.2024 з доданою до нього фото-таблицею; розписки потерпілого ОСОБА_3 про отримання мобільного телефону.

Суд, перевіривши матеріали кримінального провадження, встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження, вважає, що при проведенні досудового розслідування порушень вимог КПК України вчинено не було, право на захист підозрюваній було роз`яснено та дотримано.

Розглянувши обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку, додані до нього матеріали кримінального провадження та докази на підтвердження встановлених органом досудового розслідування обставин, оцінюючи кожен доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд вважає винуватість ОСОБА_2 доведеною в межах пред`явленого обвинувачення.

Дії ОСОБА_2 мають правильну правову кваліфікацію за ч. 1 ст. 190 КК України, як заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство).

Вчинення ОСОБА_2 даного кримінального проступку не оспорюється.

Призначення покарання

При визначенні виду та міри покарання суд враховує вимоги ст. 50 КК України, відповідно до якої покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаною винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого, має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженим, так і іншими особами. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Відповідно до вимог ст. 65 КК України суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті КК, відповідно до положень Загальної частини Кодексу, ураховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Призначаючи покарання обвинуваченій ОСОБА_2 , суд ураховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке, відповідно до ст. 12 КК України є кримінальним проступком.

Також суд ураховує встановлені органом досудового розслідування обставини та докази на підтвердження встановлених органом досудового розслідування обставин; особу винної.

Так, обвинувачена ОСОБА_2 раніше притягувалася до кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення /злочину/ (а.п. 69, 72-73), була звільнена від відбування покарання з іспитовим строком, але це не призвело до позитивних змін у її особистості та не створило у неї готовності до самокерованої право-слухняної поведінки в суспільстві, вона не зробила належних висновків для себе, на шлях виправлення не стала і в період іспитового строку вчинила кримінальне правопорушення. Має постійне місце реєстрації (а.п. 66) та проживання, за місцем проживання характеризується нейтрально (а.п. 75). Офіційно не працевлаштована, заміжня, на утриманні малолітніх дітей не має. Також суд враховує що обвинувачена на обліку у КП «ДБКЛПД» ДОР» не знаходиться і раніше за ОСОБА_8 документацією не значиться, в реєстрі осіб з наркологічними захворюваннями не значиться (а.п. 68). На обліку у лікаря психіатра не перебуває (а.п. 74).

Обставинами, що пом`якшують покарання, суд вважає щире каяття (п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України) та визнання вини (ч. 2 ст. 66 КК України).

Обставини, що обтяжують покарання, судом не встановлені.

Також судом ураховується те, що ОСОБА_2 вчинила нове кримінальне правопорушення /кримінальний проступок/ в період звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Так, ОСОБА_2 вироком Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 28 серпня 2023 року була засуджена за вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України з застосуванням ст. 69 КК України до 5 років позбавлення волі без конфіскації майна та на підставі ст. 75 КК України звільнена від відбування покарання, якщо протягом 3 років іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення та виконає покладені на неї обов`язки.

Нове кримінальне правопорушення /кримінальний проступок/ вчинено ОСОБА_2 01.10.2024, а саме в період визначеного судом іспитового строку.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КК України, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив нове кримінальне правопорушення, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

У разі вчинення засудженим протягом іспитового строку нового кримінального правопорушення суд призначає йому покарання за правилами, передбаченими у статях 71, 72 КК України (ч. 3 ст. 78 КК України).

Згідно з ч. 4 ст. 71 КК України остаточне покарання за сукупністю вироків, крім випадків, коли воно визначається шляхом поглинення одного покарання іншим, призначеним у максимальному розмірі, має бути більшим від покарання, призначеного за нове кримінальне правопорушення, а також від невідбутої частини покарання за попереднім вироком.

Відповідно п.п. «б» п. 1 ч. 1 ст. 72 КК України при складанні покарань за сукупністю кримінальних правопорушень та сукупністю вироків менш суворий вид покарання переводиться в більш суворий вид виходячи з такого їх співвідношення: одному дню позбавлення волі відповідають два дні обмеження волі.

Відповідно до п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» від 24 жовтня 2003 року, виходячи зі змісту ч. 3 ст. 78 КК України, у разі вчинення особою під час іспитового строку нового злочину, суди мають розцінювати це як порушення умов застосування статті 75 КК України про звільнення від відбування покарання з випробуванням і призначати покарання за сукупністю вироків на підставі ст. 71 КК України. У таких випадках повторне звільнення від відбування покарання з випробуванням є неприпустимим.

Враховуючи вищевикладене, в разі вчинення особою нового кримінального правопорушення в період іспитового строку, остаточне покарання має бути призначено за сукупністю вироків на підставі ст. 71 КК України.

З урахуванням викладеного, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченій покарання в межах санкції статті, за якою кваліфіковано її дії, у виді обмеження волі. На підставі ч. 1 ст. 71 КК України суд вважає необхідним частково приєднати до покарання за даним вироком невідбуту частину покарання за вироком Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 28 серпня 2023 року.

З урахуванням встановлених даних про особу винної, конкретних обставин справи, свідомого порушення обвинуваченою закону, незважаючи на невідворотність покарання, недосягнення мети покарання за попереднім вироком, яким ОСОБА_2 було призначено покарання із застосуванням положень ст. 75 КК України суд вважає неможливим виправлення обвинуваченої без реального відбування покарання, а тому підстав для застосування ст. 69, 75 КК України, стосовно обвинуваченої ОСОБА_2 суд не вбачає.

Приходячи до такого висновку, суд враховує свої дискреційні повноваження (судового розсуду) у кримінальному судочинстві, які охоплюють повноваження суду (права та обов`язки), надані йому державою, обирати між альтернативами, кожна з яких є законною, та інтелектуально-вольову владну діяльність суду з вирішення у визначених законом випадках спірних правових питань, виходячи із цілей та принципів права, загальних засад судочинства, конкретних обставин справи, даних про особу винного, справедливості й достатності обраного покарання тощо. Дискреційні повноваження суду визнаються і Європейським судом з прав людини (зокрема справа «Довженко проти України»), який у своїх рішеннях зазначає лише про необхідність визначення законності, обсягу, способів і меж застосування свободи оцінювання представниками судових органів, виходячи із відповідності таких повноважень суду принципу верховенства права.

Інші питання, які вирішуються судом при ухваленні вироку

Цивільний позов

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Запобіжний захід

Запобіжний захід стосовно обвинуваченої не застосовувався. Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.

Речові докази та арештоване майно

Суд вирішує долю речових доказів відповідно до положень ст. 100 КПК України.

Речові докази:

- мобільний телефон марки Samsung GalaxyA15, модель SM-A155F/ НОМЕР_3 , 4GB/128GB, чорного кольору, imei1: НОМЕР_1 , imei2: НОМЕР_2 , що переданий на зберігання потерпілому ОСОБА_3 - залишити останньому;

- ДВД диск з відеозаписами за 01.10.2024 з приміщення ломбарду « ІНФОРМАЦІЯ_3 », розташованого за адресою: АДРЕСА_4 , який долучено до матеріалів провадження, залишити в матеріалах кримінального провадження.

Арешт на майно не накладався.

Процесуальні витрати.

Також суд вважає необхідним стягнути з обвинуваченої процесуальні витрати на залучення експерта при проведенні судової товарознавчої експертизи № СЕ-19/104-24/41051-ТВ від 10.10.2024 в сумі 1 591 грн. 80 коп., оскільки відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України у разі винесення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

На підставі наведеного, керуючись ст. 370, 371, 374, 381-382 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_2 визнати винуватою у пред`явленому їй обвинуваченні за ч. 1 ст. 190 КК України і призначити покарання у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік.

На підставі ст. 71 КК України до покарання, призначеного за даним вироком, частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 28 серпня 2023 року, яким вона засуджена за ч. 2 ст. 307 КК України та остаточно призначити ОСОБА_2 за сукупністю вироків покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років 10 днів, без конфіскації майна.

Зарахувати у строк відбування покарання за цим вироком строк попереднього ув`язнення ОСОБА_2 за вироком Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 28 серпня 2023 року.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_2 обчислювати з моменту її фактичного затримання для доставлення до закладу відбування покарання.

Запобіжний захід стосовно ОСОБА_2 не застосовувався. Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.

Речові докази:

- мобільний телефон марки Samsung GalaxyA15, модель SM-A155F/DSN, 4GB/128GB, чорного кольору, imei1: НОМЕР_1 , imei2: НОМЕР_2 , що переданий на зберігання потерпілому ОСОБА_3 - залишити останньому;

- ДВД диск з відеозаписами за 01.10.2024 з приміщення ломбарду « ІНФОРМАЦІЯ_3 », розташованого за адресою: АДРЕСА_4 , який долучено до матеріалів провадження, залишити в матеріалах кримінального провадження.

Арешт на майно не накладався.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави у відшкодування процесуальних витрат на залучення експерта 1 591 (одна тис. п`ятсот дев`яносто одна) грн. 80 коп.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду м. Кривого Рогу протягом тридцяти днів з моменту його проголошення з подачею апеляції через Нікопольський міськрайонний суд.

У відповідності до частини 1 статті 394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Суддя: ОСОБА_1