Справа № 194/1266/24
Провадження № 1-кп/188/308/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 жовтня 2024 року Петропавлівський районний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в смт Петропавлівка Дніпропетровської області обвинувальний акт з додатками до нього у кримінальному провадженні, внесенному до ЄРДР за № 0000238 від 17.05.2024, стосовно ОСОБА_3 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, якому обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою,

за участю прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИВ:

До Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області 24.07.2024 з Дніпровського апеляційного суду надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні стосовно ОСОБА_3 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Судом було постановлено ухвалу про призначення підготовчого судового засідання.

У підготовче судове засідання не з`явилася потерпіла, надала письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, просила покарання призначити на розсуд суду, не заперечувала проти розгляду справи в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України.

У підготовчому судовому засіданні прокурор запропонувала призначити судове засідання на підставі обвинувального акту, заявивши про відсутність перешкод, передбачених п. п. 1 - 4 ч. 3 ст. 314 КПК України, в тому числі, про відсутність підстав для закриття провадження, повернення обвинувального акту прокурору та направлення його відповідному суду для визначення підсудності.

Інші учасники судового провадження не заперечували проти пропозиції прокурора, клопотань про закриття провадження, повернення обвинувального акту прокурору та направлення його відповідному суду для визначення підсудності не заявили.

Враховуючи викладене, а також те, що в ході підготовчого судового засідання не було встановлено підстав для закриття чи зупинення провадження, повернення обвинувального акту прокурору чи направлення його до відповідного суду для визначення підсудності, суд вважає необхідним призначити судовий розгляд на підставі зазначеного обвинувального акту, який проводити у відкритому судовому засіданні у залі суду з викликом учасників кримінального провадження.

30.09.2024 прокурор надала до суду клопотання про продовження обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, яке підтримала у підготовчому судовому засіданні.

В обгрунтування клопотання прокурор послалася на обставини, які вона вважає встановленими досудовим розслідуванням.

Прокурор вказує, що ОСОБА_3 , достовірно знаючи що на території України з 05:30 год. 24.02.2022 введений воєнний стан, 06.05.2024 в період часу з 19:00 год. до 20:00 год., знаходячись за місцем свого проживання, а саме за адресою: АДРЕСА_1 , побачив в кухонній кімнаті квартири мобільний телефон 02.10.24, 13:22 марки «Xiaomi», модель «Redmi 13C» в корпусі бірюзового кольору, який належить ОСОБА_6 . Після чого, у ОСОБА_3 раптово виник умисел, направлений на незаконне збагачення шляхом таємного викрадення чужого майна, яке належить ОСОБА_6 , в умовах воєнного стану, а саме: мобільного телефону марки «Xiaomi», модель «Redmi 13C» в корпусі бірюзового кольору, 4/128GB, IMEI: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 . З метою доведення свого умислу до кінця, діючи з корисливих мотивів, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, а мобільний телефон марки Xiaomi, модель Redmi 13C в корпусі бірюзового кольору, 4/128GB, IMEI: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 лежить в кімнаті квартири за вищевказаною адресою, діючи шляхом вільного доступу, в умовах воєнного стану, таємно викрав мобільний телефон «Xiaomi», модель «Redmi 13C» в корпусі бірюзового кольору, 4/128GB, IMEI: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 , вартістю 4229,10 гривень, який належить ОСОБА_6 . З викраденим майном ОСОБА_3 з місця скоєння кримінального правопорушення зник та розпорядився ним на свій розсуд, спричинивши потерпілій ОСОБА_6 , матеріальну шкоду в розмірі 4229,10 гривень.

Вказані обставини, зазначає прокурор, підтверджуються зібраними в ході досудового розслідування доказами.

Під час досудового розслідування ухвалою слідчого судді Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 31.05.2024 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який двічі продовжувався ухвалами слідчого судді Тернівського міського суду Дніпропетровської області, останній раз 02 вересня 2024 року до 23-59 годин 04 жовтня 2024 року.

Прокурор вбачає необхідність у продовженні запобіжного заходу обвинуваченому у вигляді тримання під вартою, оскільки є достатньо підстав вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, і в обґрунтування застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_3 покладає необхідність запобігання спробам переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілу, свідка у вказаному кримінальному провадженні, та вчиняти інше кримінальне правопорушення

Обвинувачений ОСОБА_3 не заперечував щодо продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Захисник ОСОБА_5 не заперечував щодо продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Вислухавши думки осіб, які беруть участь у судовому провадженні, суд зазначає таке.

Згідно з ч. 3 ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити, продовжити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом II цього Кодексу.

За нормою ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Судом ще не почато з`ясування обставин справи і перевірку їх доказами, однак із обвинувального акту та доданих до нього матеріалів вбачається, що стороною обвинувачення зібрані докази, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні обвинуваченим кримінального правопорушення, яке є тяжким злочином.

Суд бере до уваги позицію Європейського суду з прав людини, висловлену в рішенні «Мюррей проти Сполученого Королівства», згідно з якою факти, які викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеню, необхідного для засудження, що є завданням наступних етапів кримінального процесу.

Положеннями ч. 2 ст. 29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та порядку, встановлених законом.

Відповідно до вимог п.п. 3,4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою та доцільність продовження строку тримання під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що його вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.

Зокрема, таку правову позицію Європейський суд з прав людини виклав в п. 74 рішення у справі «Мамедова проти Росії» та п. 79 рішення у справі «Харченко проти України» від 10 лютого 2011 року.

У справі «Ілійков проти Болгарії» Європейський суд з прав людини зазначив, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини у справі «Тейс проти Румунії» автоматичне продовження строків тримання під вартою суперечить Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, тому при вирішенні питання про продовження обвинуваченому строку тримання під вартою, суд виходить не з принципу автоматичного продовження строку тримання під вартою, а з необхідності уникнення ризиків, визначених ст. 177 КПК України, а саме: запобігання спробам обвинуваченого переховуватися від суду, впливати на свідків та потерпілого, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення.

На думку суду, прокурор надала переконливі аргументи в обґрунтування необхідності продовження запобіжного заходу саме у вигляді тримання обвинуваченого під вартою.

Суд вважає, що враховуючи конкретні обставини справи, встановлені під час досудового розслідування, суспільний інтерес, особу обвинуваченого, з огляду на існування ризиків вчинення обвинуваченим нових кримінальних правопорушень, переховування від суду, незаконного впливу на свідків та потерпілого, слід згідно з ч. 3 ст. 315 КПК України продовжити обвинуваченому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою ще на шістдесят днів з моменту закінчення дії попередньої ухвали слідчого судді від 02 вересня 2024 року, тобто з 05 жовтня 2024 року.

У пункті 20 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 04.04.2013 № 511-550/0/4-13 «Про деякі питання порядку застосування запобіжних заходів під час досудового розслідування та судового провадження відповідно до Кримінального процесуального кодексу України» зазначено, що дія ухвали про застосування запобіжного заходу припиняється після закінчення строку дії ухвали про обрання запобіжного заходу, ухвалення виправдувального вироку чи закриття кримінального провадження.

У випадку коли слідчий суддя суду першої інстанції відмовляє у продовженні строку тримання під вартою, він має право за правилами ч. 4 ст. 194 КПК застосувати до підозрюваного, обвинуваченого інший, більш м`який, запобіжний захід. При цьому необхідно враховувати, що застосування такого запобіжного заходу є можливим лише після закінчення строку дії попередньої ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

З викладеного випливає висновок, що строк дії ухвали щодо запобіжного заходу визначається в ухвалі судді і його початок може не співпадати з датою її постановлення, якщо питання продовження запобіжного заходу вирішується судом до настання останнього дня дії попередньої ухвали суду з цього питання.

Таким чином, постановлення ухвали про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на два місяці не припиняє дію попередньої ухвали про продовження строку тримання під вартою від 02.09.2024 на період до 23 години 59 хвилин 04.10.24 та не скасовує її.

Відповідно до ч. 4 ст. 115 КПК України при обчисленні строків місяцями строк закінчується у відповідне число останнього місяця.

Отже, строк тримання обвинуваченого під вартою на 60 днів, встановлений цією ухвалою суду, має рахуватися з 12 години 00 хвилин 07.07.23 до 12 години 00 хвилин 05.09.2023 включно, що не порушує права обвинуваченого і не є триманням під вартою понад два місяці.

Відповідно до ч.ч. 4, 5 ст. 182, ст. 183 КПК України суд вважає необхідним одночасно визначити ОСОБА_3 розмір застави, достатньої для виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 177, 182, 183, 194, 314-316, 369 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акту стосовно ОСОБА_3 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, на 14 годину 40 хвилин 02.10.2024.

Судовий розгляд проводити суддею одноособово у відкритому судовому засіданні в приміщенні Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області.

Викликати в судове засідання учасників кримінального провадження, доставити обвинуваченого.

Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу обвинуваченому задовольнити частково.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів з 05 жовтня 2024 року до 03 грудня 2024 року, але не більше, ніж до дня набрання вироком законної сили.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Визначити ОСОБА_3 заставу в розмірі вісімдесяти прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 242 240,00 грн.

У разі внесення застави покласти на обвинуваченого ОСОБА_3 на строк два місяці з моменту внесення застави такі обов`язки: прибувати до суду із встановленою періодичністю; не відлучатися з м. Тернівка Дніпропетровської області без дозволу суду; утримуватися від спілкування зі свідками та потерпілою; повідомляти суд про зміну місця проживання та/або місця роботи; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Ухвала підлягає оскарженню тільки в частині продовження запобіжного заходу протягом п`яти днів з дня її оголошення, а обвинуваченим в той же строк з моменту вручення йому копії судового рішення.

Суддя ОСОБА_1