Роздільнянський районний суд Одеської області
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа 511/3217/24

Номер провадження: 1-кп/511/271/24

05 листопада 2024 року Роздільнянський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора - ОСОБА_3

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

захисника - ОСОБА_5 ,

розглянувши в підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Роздільна Одеської області обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000239 внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 13.07.2024 року за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,уродженця с. Новодмитрівка Роздільнянського району Одеської області, громадянина України, з неповною середньою освітою, неодруженого, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 240 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 восени 2023 року, більш точну дату та час в ході досудового розслідування не встановлено, у особи № 1 (матеріали відносно якої виділені в окреме кримінальне провадження), який на той час мав знайомих з досвідом організації незаконного видобування корисних копалин, виник злочинний умисел, направлений на незаконний видобуток корисних копалин загальнодержавного значення - вапняку-черепашника на території Одеського району Одеської області.

Розуміючи, що для досягнення злочинної корисливої мети, необхідні співучасники з числа осіб, які володіють навичками користування спеціальною технікою, особа № 1 (матеріали відносно якої виділені в окреме кримінальне провадження), керуючись прямим умислом, що спрямований на незаконне збагачення, у різні проміжки часу запропонував Особі № 2 (матеріали відносно якої виділені в окреме кримінальне провадження), а також своєму брату ОСОБА_4 спільно із ним на постійній основі здійснювати видобуток корисних копалин шляхом порушення встановлених правил охорони надр на території Одеського району Одеської області, які бажаючи покращити своє матеріальне становище, погодились на пропозицію останнього виконувати вказану роботу за фіксовану заробітну плату.

Реалізуючи спільний протиправний умисел, усвідомлюючи суспільно- небезпечний характер своїх діянь, передбачаючи їх суспільно-небезпечнінаслідки та бажаючи їх настання, переслідуючи корисливий мотив, особа №1 (матеріали відносно якої виділені в окреме кримінальне провадження), ОСОБА_4 , Особа №3 (матеріали відносно якої виділені в окреме кримінальнепровадження), розробили дієвий, стійкий злочинний план, згідно якого особа № 1 (матеріали відносно якої виділені в окреме кримінальне провадження)., використовуючи власні знання, уміння і навички в галузі техніки, у невстановлений слідством час, підшукав знаряддя вчинення злочину, а саме дві електричні каменерізні машини, призначені для безпосереднього видобутку каменю вапняку, шляхом його випилювання з гірської породи надр, а також два дизельних мотоблоки, які використовувались для транспортування вапняку, після чого, вказана група осіб, яка діяла за попередньою змовою під чітким контролем особи № 1 (матеріали відносно якої виділені в окреме кримінальне провадження), перевезли вказані знаряддя до місця незаконного видобутку корисної копалини загальнодержавного значення - вапняку- черепашника, розташованого на земельній ділянці поблизу населеного пункту Світлогірське Дачненської громади Одеського району Одеської області за координатами 46°44'16.6"К 30°21'29.7"Е.

У відповідності до узгодженого плану, особа № 1. (матеріали відносно якої виділені в окреме кримінальне провадження), особа № 2 (матеріали відносно якої виділені в окреме кримінальне провадження), ОСОБА_4 використовуючи заздалегідь підготовлену останніми техніку, діючи умисно, керуючись корисливим мотивом, достовірно знаючи про відсутність у них передбачених законодавством України дозвільних документів на видобування корисних копалин загальнодержавного значення та повноважень на проведення таких робіт, діючи всупереч вимог ст.ст. 13, 14 Конституції України, ст.ст. 17, 19 Кодексу України «Про надра», ст. 24 Гірничого Закону України, п. З Порядку надання спеціальних дозволів на користування надрами, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 615 від 30.05.2011 та п. 4 Постанови Кабінету Міністрів України від 27.01.1995 № 59 «Про затвердження Положення про порядок надання гірничих відводів», тобто за відсутності рішень та дозвільних документів, що видаються Державною службою геології та надр України та Головним управлінням Держпраці в Одеській області, а саме спеціального дозволу на користування надрами з метою видобування корисних копалин загальнодержавного значення - вапняку черепашника на земельній ділянці поблизу населеного пункту Світлогірське Дачненської громади Одеського району Одеської області за координатами 46°44'16.6,ГМ 30о21'29.7"Е, а також акту про надання гірничого відводу, переслідуючи мету незаконного збагачення, у період часу з 06 по 11 березня 2024 року здійснили незаконний видобуток вапняку-черепашника об`ємом 6 метрів кубічних, ринкова вартість якого станом на 11.03.2024 складала 32351,10 (тридцять дві тисячі триста п`ятдесят одна гривня десять копійок ) гривень.

Крім того, відповідно до обґрунтованого розрахунку розмірів відшкодування збитків, заподіяних Державі внаслідок самовільного користування надрами, який здійснено за «Методикою визначення розмірів відшкодування збитків, заподіяних Державі внаслідок самовільного користування надрами», затвердженої наказом Міністерства екології та природних ресурсів України від 29.08.2011 за № 303, розмір збитків, заподіяних Державі внаслідок самовільного користування надрами склав 32351,10 гривень (тридцять дві тисячі триста п`ятдесят одна гривня десять копійок).

Дії, у яких обвинувачується ОСОБА_4 кваліфіковані за ч. 3 ст. 240 КК України - як незаконне видобування корисних копалин загальнодержавного значення, вчиненого за попередньою змовою групою осіб.

12.08.2024 року між прокурором спеціалізованої екологічної прокуратури (на правах відділу) Одеської обласної прокуратури ОСОБА_6 та підозрюваним ОСОБА_4 в присутності захисника ОСОБА_7 в порядку, передбаченому ст. ст. 468, 469, 472 КПК України укладено по даному кримінальному провадженню № 0000239 внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 13.07.2024 року угоду про визнання винуватості.

Згідно даної угоди прокурор спеціалізованої екологічної прокуратури (на правах відділу) Одеської обласної прокуратури ОСОБА_6 та підозрюваний ОСОБА_4 дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченої за ч.3 ст. 240 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, підозрюваний беззаперечно визнав свою винуватість у зазначеному діянні. Також сторонами угоди узгоджено покарання, яке повинен понести підозрюваний за вчинення злочину за ч. 3 ст. 240 КК України у вигляді 3 років позбавлення волі, із звільненням на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання з іспитовим строком, та покладенням обов`язків відповідно до ст. 76 КК України.

В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, та наслідки її невиконання, які роз`яснені підозрюваному та прокурору.

Розглядаючи питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 беззаперечно визнав себе винуватим в вчиненні даного кримінального правопорушення, шляхом опитування повідомив про добровільність своєї позиції при укладенні угоди про визнання винуватості, розуміння характеру обвинувачення, наслідків укладення та затвердження угоди, просив вказану угоду із прокурором спеціалізованої екологічної прокуратури (на правах відділу) Одеської обласної прокуратури ОСОБА_6 затвердити і призначити узгоджену в ній міру покарання.

Прокурор Роздільнянськох окружної прокуратури ОСОБА_3 , також не заперечував проти затвердження укладеної угоди про визнання винуватості, також розуміє наслідки укладення та затвердження даної угоди, підтвердив в суді, що підозрюваний ОСОБА_4 беззаперечно визнав обвинувачення в обсязі обвинувачення та погодився на призначення покарання за вчинення кримінального правопорушення за ч. 3 ст. 240 КК України у вигляді 3 років позбавлення волі, із звільненням на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання з іспитовим строком, та покладенням обов`язків відповідно до ст. 76 КК України.

Захисник ОСОБА_5 не заперечував проти затвердження укладеної угоди про визнання винуватості та підтвердив, що вона укладена у присутності його колеги адвоката ОСОБА_7 . При укладенні угоди права та свободи обвинуваченого ОСОБА_4 порушені не були.

Відповідно до правил ст. ст.468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам, може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Злочин, у вчиненні якого ОСОБА_4 визнав себе винуватим, згідно із ст.12 КК України є нетяжким злочином.

Узгодженою угодою про визнання винуватості міра покарання для обвинуваченого установлена в межах ч.3 ст.240 КК України, з урахуванням характеризуючих даних обвинуваченого.

Так, ОСОБА_4 повністю визнав свою вину, щиро розкаявся, відсутність тяжких наслідків злочину, раніше не судимий, задовільно характеризується за місцем фактичного проживання на момент проведення досудового слідства, на обліку у лікаря психіатра та у лікаря нарколога не перебуває, майнова шкода в розмірі 32351,10грн. відшкодована у повному обсязі.

Суд, шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження, переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому судом з`ясовано, що ОСОБА_4 повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором спеціалізованої екологічної прокуратури (на правах відділу) Одеської обласної прокуратури ОСОБА_6 угоди, свої права, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди та наслідки її не виконання.

Суд, при вирішенні питання про можливість призначення покарання узгодженого сторонами угоди, враховує тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого ОСОБА_4 який раніше не судимий, обставини, що пом`якшують покарання, зокрема щире каяття, відсутність тяжких наслідків кримінального правопорушення, вважає, за можливе призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки, з можливим звільненням від відбування покарання, надавши іспитовий строк на підставі ст.75 КК України.

Таке покарання буде відповідати вчиненому обвинуваченим ОСОБА_4 кримінального правопорушення і буде достатнім для його виправлення та попередження вчиненню нових кримінальних правопорушень, а також вказане покарання обумовлене укладеною сторонами кримінального провадження угодою про визнання винуватості.

Також суд вважає необхідним по даній справі з метою організації органами виконання покарань належного контролю за поведінкою обвинуваченого покласти на нього обов`язки, передбачені п. 1, 2 ч. 1, п.2 ч.3 ст. 76 КК України, періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Оскільки умови угоди про визнання винуватості між прокурором спеціалізованої екологічної прокуратури (на правах відділу) Одеської обласної прокуратури ОСОБА_6 та підозрюваним ОСОБА_4 повністю відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України, суд дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження цієї угоди та призначення обвинуваченому ОСОБА_4 узгодженої сторонами міри покарання.

Також, судом встановлено, що ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Одеса від 22.03.2024 року накладено арешт на мотоблок 2-х колісний Z-16; мотоблок б/н 4-х колісний; пилу з цепом від каменерізної машини; мобільний телефон Huawei P smart + , з сім картою НОМЕР_2 та на транспортний засіб «КАМАЗ», д.н.з. НОМЕР_3 завантажений камінням вапняком у кількості 6 куб.м. шляхом позбавлення права на відчуження, розпорядження і користування вказаним транспортним засобом власником та іншими особами. (т.1. а.к.п.131-133)

У відповідності до ст. 174 ч. 4 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна.

Суд вважає, що арешт, накладений на тимчасове вилучене майно підлягає скасуванню.

Долю речових доказів по справі суд вирішує відповідно до ст.100 КПК України.

Цивільний позов по справі не заявлявся.

Запобіжний захід не обирався.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст.100, 314, 368, 369-371,373, 374, 475 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 12 серпня 2024 року, укладену між прокурором спеціалізованої екологічної прокуратури (на правах відділу) Одеської обласної прокуратури ОСОБА_6 та підозрюваним ОСОБА_4 в присутності захисника ОСОБА_7 по кримінальному провадженню № 0000239 внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 13.07.2024 року.

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 240 КК України і призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 , від відбування призначеного покарання, якщо він протягом 1 (одного) року іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки, передбачені п.1,2 ч.1, п.2 ч.3 ст.76 КК України, періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Скасувати арешт накладений ухвалою слідчого судді Київсвького районного суду м. Одеси від 22.03.2024 року на тимчасове вилучене майно, а саме: на мотоблок 2-х колісний Z-16; мотоблок б/н 4-х колісний; пилу з цепом від каменерізної машини; мобільний телефон Huawei P smart + , з сім картою НОМЕР_2 та на транспортний засіб «КАМАЗ», д.н.з. НОМЕР_3 завантажений камінням вапняком у кількості 6 куб.м. шляхом позбавлення права на відчуження, розпорядження і користування вказаним транспортним засобом власником та іншими особами.

Речові докази:

1) камінь-вапняк у кількості 6 куб.м, мотоблок 2-х колісний Z-16; мотоблок б/н 4-х колісний; пилу з цепом від каменерізної машини; мобільний телефон Huawei P smart + , з сім картою НОМЕР_2 , після набрання вироком законної сили, конфіскувати в дохід держави;

2) транспортний засіб «КАМАЗ», д.н.з. НОМЕР_3 , після набрання вироком законної сили, повернути власнику ОСОБА_8 .

Вирок може бути оскаржений до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Роздільнянський районний суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок, якщо інше не передбачено КПК України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя: ОСОБА_1