г Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області
Справа № 213/3875/24
Номер провадження 1-в/213/170/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 листопада 2024 року м. Кривий Ріг

Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі: головуючого судді - ОСОБА_1

секретар судового засідання - ОСОБА_2

за участю: прокурора - ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі судових засідань подання начальника Інгулецького районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області про приведення вироку Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 22 липня 2024 року відносно засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у відповідність до вимог закону,

В С Т А Н О В И В:

Вищезазначене подання надійшло до суду 09.09.2024 року.

В обґрунтування подання зазначено, що з 02.09.2024 на обліку в Інгулецькому районному відділі філії ДУ «Центр пробації» у Дніпропетровській області перебуває засуджений ОСОБА_4 .

Відповідно до вироку суду, 30.05.2024 ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.190 КК України. Вартість викраденого майна становить 813,00 грн.

Відповідно до Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» №3886-ІХ від 18.07.2024, який набрав чинності 09.08.2024, декриміналізовано викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість вкраденого не перевищує 3028 грн (у 2024 році).

Згідно з положеннями ч.2 ст.74 КК України особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

У судове засідання представник органу пробації та засуджений не з`явились, про місце та час розгляду подання повідомлені належним чином. Їх неприбуття, у відповідності до ч.4 ст.539 КПК України, не перешкоджає проведенню судового розгляду.

Прокурор в судовому засіданні не заперечувала щодо задоволення подання та звільнення від покарання, призначеного вироком суду за ч.1 ст.190 КК України. ОСОБА_4 слід вважати засудженим за ч.1 ст.309 КК України, відповідальність, за яке не усунена.

Вислухавши думку прокурора, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі обставини справи, суд приходить до такого.

Судом встановлено, що вироком Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 22 липня 2024 року ОСОБА_4 засуджено за ст. 309 ч.1, ст. 190 ч.1, ст.70 ч.1 КК України до 2 років пробаційного нагляду.

Вирок набрав законної сили 22 серпня 2024 року.

Як вказано в поданні, засуджений з 02.09.2024 перебуває на обліку в Інгулецькому районному відділі філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області.

09.08.2024 набрав чинності Закон України № 3886-ІХ «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18 липня 2024 року (далі - Закон України № 3886-IX), відповідно до якого стаття 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення викладена у новій редакції, внаслідок чого дрібним викраденням чужого майна вважається крадіжка, шахрайство, привласнення чи розтрата, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ч.1 ст.5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

У постанові Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду від 07.10.2024 у справі № 278/1566/21 зроблено висновок, що Закон України № 3886-IX є законом про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність у значенні ст.5 КК України для тих діянь, які до набрання цим Законом чинності вважалися кримінальним правопорушенням, однак після набрання ним чинності підпадають під ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 51 КУпАП.

Отже, на теперішній час кримінальна відповідальність за викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати настає виключно у випадку, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить більше двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

За змістом вироку ОСОБА_4 було визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених:

- ч.1 ст.309 КК України: незаконне придбання, виготовлення та зберігання наркотичних засобів без мети збуту;

- ч.1 ст.190 КК України за ознаками заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство). Кримінальне правопорушення вчинено: 30.05.2024, сума завданого матеріального збитку 813,00 грн.

Відповідно до п.5 підрозділу 1 розділу XX Податкового кодексу України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 грн., крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної пп. 169.1.1 п. 169.1 ст. 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року.

Так, пп. 169.1.1 п.169.1 ст.169 Податкового кодексу України визначено, що податкова соціальна пільга дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року, - для будь-якого платника податку.

Згідно зі ст.7 Закону України «Про Державний бюджет на 2024 рік» з 1 січня 2024 року прожитковий мінімум для працездатної особи в розрахунку на місяць становить 3028 грн.

Отже, для кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень неоподатковуваний мінімум у 2024 році склав 1514 грн (3028/ 2).

Таким чином, починаючи з 09.08.2024 року майновим критерієм відмежування дрібного викрадення чужого майна, за яке передбачено адміністративну відповідальність, від викрадення чужого майна як кримінального правопорушення, є два неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що для діянь, вчинених у 2024 році, становить 3028 грн (1514 х 2).

Як зазначено вище, діяннями ОСОБА_4 було завдано матеріальних збитків на суму 813,00 грн, що становить суму менше двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (3028 грн.).

За таких обставин, вчинені ним діяння, після набрання чинності Законом України №3886-ІХ, підпадають під ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ст.51 КУпАП.

Таким чином, ОСОБА_4 є засудженим за діяння, караність яких законом на теперішній час усунена, внаслідок чого він підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання, відповідно до ч.2 ст.74 КК України.

Відповідно до п.13 ч.1 ст.537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений ч.2 ст.539 КПК, має право вирішувати питання про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених ч.2,3 ст.74 КК України.

Згідно із п.2 ч.2 ст.539 КПК України клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, у разі необхідності вирішення питань, передбачених, зокрема, п.13 ч.1 ст.537 КПК.

За таких обставин, суд дійшов висновку про необхідність привести вищевказаний вирок у відповідність до вимог вказаного Закону, звільнивши засудженого від призначеного покарання за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України на підставі ч.2 ст.74 КК України, і вважати засудженим за ч.1 ст. 309 КК України.

Керуючись ст.ст. 369, 376, 537, 539 КПК України, ч.1 ст.5, ч.2 ст.74 КК України суд,

П О С Т А Н О В И В:

Подання начальника Інгулецького районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області про приведення вироку у відповідність до вимог закону - задовольнити.

Звільнити засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від покарання, призначеного вироком Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 22 липня 2024 року за ч.1 ст.190 КК України, у зв`язку з усуненням караності діяння.

Вважати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженим за вироком Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 22 липня 2024 року за ч.1 ст.309 КК України до покарання у виді 2 (двох) років пробаційного нагляду.

На підставі ч.2 ст.59-1 КК України покласти на ОСОБА_4 такі обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення через Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Суддя ОСОБА_1