Справа № 166/1247/24
Провадження 1-кп/166/102/24
Ухвала
іменем України
19 листопада 2024 року сел.Ратне
Ратнівський районний суд Волинської області в складі головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,
захисників ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,
Адвокат обвинуваченого ОСОБА_4 ОСОБА_8 через електронний суд 18.11.2024 року звернувся до суду із клопотанням про зміну запобіжного заходу ОСОБА_4 , з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт з покладенням відповідних обов`язків.
Клопотання мотивує тим, що 09.10.2024 року у цьому кримінальному провадженні розглянуто клопотання прокурора ОСОБА_3 про продовження строку запобіжного заходу в виді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 та за результатами розгляду ухвалою Ратнівського районного суду Волинської області продовжено строк тримання під вартою ОСОБА_4 на 60 днів, тобто до 07 грудня 2024 року включно.
Продовжуючи строк тримання під вартою для його підзахисного, суд зазначив, що на користь доводів прокурора про необхідність продовження строку тримання під вартою свідчить можливість впливу обвинувачених на іншу особу, підозрюваного у цьому ж провадженні, який може бути допитаний як свідок, і матеріали щодо якого виділено в окреме провадження й направлено до суду із угодою про визнання винуватості.
Станом на сьогоднішній день змінились обставини, які слугували для суду прийти до висновку про необхідність продовження строку тримання під вартою його підзахисному.
В судовому засіданні вже допитані всі свідки сторони обвинувачення, а тому теоретична можливість впливати на їх свідчення втратила будь-який зміст та актуальність.
На переконання сторони захисту, жоден з допитаних у судових засіданнях свідків, не підтвердили будь-якої причетності ОСОБА_4 до інкримінованих йому злочинних діянь.
Крім того, жодним доказом не обґрунтовується можливість незаконного впливу його підзахисного на обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_5 , які перебувають під вартою, а також жодним доказом не обгрутновується будь-який незаконний вплив ОСОБА_4 , який вчинявся на вказаних осіб чи будь-яких інших осіб протягом усього строку досудового розслідування.
ОСОБА_4 несудимий, винуватість його не доведена, має постійне місце проживання, а також міцні соціальні зв`язки та сім`ю.
Крім цього, підозрюваний ОСОБА_4 , до взяття під варту, здійснював постійний догляд за хворою дружиною, яка є інвалідом ІІ групи та потребує такого догляду із зазначенням діагнозу. В наслідок постійних емоційних навантажень та стресу, у зв`язку з перебуванням ОСОБА_4 під вартою, а також неможливістю самостійно забезпечити повноцінний догляд за малолітнім сином, стан здоров`я дружини ОСОБА_4 ОСОБА_4 з кожним днем погіршується.
Маючи відстрочку від призову під час мобілізацій, мав реальну можливість виїзду за кордон протягом усього часу досудового розслідування, проте, таким правом не користувався, своєчасно та постійно з`являвся за повістками слідчого для надання показів та пояснень, оскільки жодного відношення до данного кримінального провадження немає.
На час розгляду судом даного клопотання, ОСОБА_4 жодних порушень процесуальної поведінки не допускав та не проявляв, а отже зазначені обставини у своїй сукупності не свідчать про необхідність та доцільність продовження застосування до нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
Крім того, звертає увагу суду на те, що за час перебування під вартою, в останнього значно погіршився стан здоров`я.
Дейнека неодноразово звертався в медичну частину ДУ «Луцький слідчий ізолятор» зі скаргами на підвищений тиск, головні болі, оніміння потиличної сторони голови.
За результатами медичного обстеження в період з 19.09.2024 року по 26.09.2024 року ОСОБА_4 встановлено діагнози, які зазначає
У зв`язку із встановленими діагнозами та, відповідно рекомендаціями лікарів,подальше перебування його підзахисного під вартою напряму загрожує здоров`ю та життю.
Просить змінити запобіжний захід ОСОБА_4 , з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт з покладенням відповідних обов`язків.
Обвинувачений ОСОБА_4 ,його захисник ОСОБА_8 клопотання підтримали.
Прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_3 просив відмовити у задоволенні клопотання. Додатково пояснив, що відсутні відомості про погіршення здоров`я дружини обвинуваченого, вона присутня на кожному судовому засіданні. З долученої медичної документації не вбачається погіршення здоров`я обвинуваченого та протипоказання перебування під вартою за станом здоров`я.Окрім того, прокурор пояснив, що є інші ризики , які не відпали на теперішній час. Так, незважаючи на допитаних свідків , обвинувачений ОСОБА_4 іншим чином буде вчиняти тиск на допитаних свідків , залучати інших осіб. Крім того, беречи до уваги , що він проходив службу в прикордонних військах , може виїхати за межі України.
Інші учасники судового розгляду підтримали клопотання захисника ОСОБА_8 про зміну запобіжного заходу ОСОБА_4 ..
Заслухавши учасників судового засідання , дослідивши матеріали клопотання, суд доходить висновку,що клопотання не підлягає до задоволення з таких підстав.
Ухвалою Ратнівського районного суду Волинської області від 09 жовтня 2024 року клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу в виді тримання під вартою задоволено, застосований обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою продовжено строком на 60 днів, до 07 грудня 2024 року включно, без визначення розміру застави.
Згідно з ч. 1 ст. 331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.
Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України, за наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та надсилається уповноваженій службовій особі до місця ув`язнення.
Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Практика Європейського суду з прав людини, відповідно до якої допустимими підставами для взяття й утримання особи під вартою є наявність з боку підозрюваного таких загроз як: перешкоджання розслідуванню, вплив на свідків та інших осіб, ухилення від слідства та суду або повторне вчинення злочину (рішення ЄСПЛ у справі «Воляник проти України»).
Метою застосування запобіжного заходу є не карна функція, а забезпечувальна, тобто до обвинуваченого може бути застосований такий вид запобіжного заходу, який би в повній мірі забезпечив запобіганню ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а також відповідав засадам гарантування основоположних прав людини на свободу та особисту недоторканність, що передбачає недопущення ув`язнення особи до засудження її компетентним судом (пп. «а» п.1ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод).
Таким чином, суд вважає, що клопотання захисника обвинуваченого не є обгрунтованим відповідно до вимог ст. ст.177, 201 КПК України, та зміна запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_4 на цілодобовий домашній арешт не забезпечить належної процесуальної його поведінки .
Так, всі доводи , на які покликається захисник у клопотанні, що розглядається, були предметом дослідження під час розгляду продовження запобіжного заходу в суді першої та апеляційної інстанції.
Вимоги ст.177 КПК України регламентують, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
На думку суду відповідно до положень кримінального процесуального законодавства, а також майнового і сімейного стану ОСОБА_4 , міцності його соціальних зв`язків, інших даних про його особу, ризиків, передбачених ст.177 КПК України, практики Європейського суду з прав людини, згідно з якою рішення суду повинно забезпечити високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, відсутні підстави для задоволення клопотання.
Так, матеріалами судового провадження доводиться, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.15 ч.3 ст.305, ч.3 ст.307 КК України.
Суд вважає, що розглядаючи клопотання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховано вимоги п.п.3,4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду, згідно з якими обмеження прав особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише у передбачених законом випадках за встановленою процедурою.
Відтак, судом першої інстанції у достатній мірі встановлені підстави для продовження виняткового запобіжного заходу, з чим погодився і суд апеляційної інстанції.
Окрім того, ОСОБА_4 обвинувачуються, у вчиненні особливо тяжких злочинів, за які передбачено покарання у виді позбавленням волі на строк до дванадцяти років з конфіскацію майна, зазначені обставини, характер правопорушення вказує на продовження існування раніше визначених ризиків, на даний час в рамках кримінального провадження триває судовий розгляд.
Тому, на переконання суду, заявлені прокурором ризики при продовженні запобіжного заходу , продовжують існувати.
Суд вважає, що продовжуючи ОСОБА_4 винятковий запобіжний захід, суд врахував як обставини, передбачені ст.184 КПК України, так і обставини, визначені ст.199 КПК України.
Долучені стороною захисту медичні документи не містять об`єктивних даних про неможливість утримання обвинуваченого ОСОБА_4 в умовах слідчого ізолятора, а тому вони не можуть слугувати єдиною і безумовною підставою для зміни ОСОБА_4 запобіжного заходу на більш м`який, оскільки кримінальне провадження по суті не розглянуто, докази не досліджені.
Інші підстави захисника, наведені в клопотанні, на думку суду не є такими , що слугують для зміни запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_4 з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт.
На підставі викладеного, керуючись статтями, 177, 350, 201 КПК УКраїни ,суд,
п о с т а н о в и в :
У задоволенні клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_8 про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт -відмовити.
Копію ухвали вручити обвинуваченому, захиснику, прокурору.
Ухвала може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду протягом семи днів з моменту проголошення.

Суддя Ратнівського районного суду ОСОБА_1