1 УХВАЛА ІМЕНЕМ УКРАЇНИСправа № 335/6427/24 1-кс/335/3973/2024
В судовому засіданні при розгляді поданої заяви адвокат ОСОБА_3 пояснив, що наявність підстав для її подання обґрунтована тим, що в рамках проведення досудового розслідування даному провадженні, в період часу з 20.06.2024 по 22.06.2024 було проведено обшук за місцем знаходження та здійснення господарської діяльності Вищого навчального закладу «Класичний приватний університет», в ході якого було вилучене належне «КПУ» майно, на яке за клопотанням слідчого слідчим суддею Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя накладено арешт. Обшуки та вилучення майна було здійснено також за місцем мешкання службових осіб ВНЗ «КПУ».
При цьому, згідно з положенням ч. 3 ст. 64-2 КПК України «третя особа щодо майна якої вирішується питання про арешт, має права передбачені цім Кодексом для підозрюваного, обвинуваченого, в частині що стосується арешту майна».
Крім того, відповідно до змісту інформації яка внесена до ЄРДР, саме службові особи Вищого навчального закладу «Класичний приватний університет» на думку обвинувачення причетні до скоєння кримінального правопорушення.
Вимоги заяви про відвід обґрунтовані тим, що процесуальне керівництво в даному кримінальному провадженні всупереч вимогам наказу Генерального прокурора № 130 від 17.05.2024, та нормам кримінального процесуального закону щодо належного процесуального керівництва в кримінальному провадженні, здійснюється працівниками Запорізької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону, що на думку заявника викликає обґрунтовані сумніви в їх об`єктивності, незаінтересованості та неупередженості.
Зазначає, що згідно з вимогами п. 4.1 розділу 4 зазначеного вище наказу Генерального прокурора № 130 від 17.05.2024 прокурори спеціалізованих прокуратур у сфері оборони (на правах обласних та окружних прокуратур) не мають право здійснювати процесуальне керівництво досудовим розслідуванням в даному провадженні. Єдиною підставою яка дозволяє здійснювати процесуальне керівництво в провадженні прокурорам спеціалізованої прокуратури є доводи про те, що злочин скоєно за посередництва невстановлених представників територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки в Запорізькій області. Однак ці твердження є недоведеними, та жодним чином не підтверджується матеріалами провадження та вигадані на його думку, лише з однією ціллю - придати вигляд законності незаконному процесуальному керівництву в провадженні прокурорами Запорізької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону.
Прокурори Запорізької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону про день, час та місце судового засідання повідомлялися належним чином, своїх пояснень з приводу заяви ВНЗ «КПУ» в особі представника адвоката ОСОБА_3 не подали.
Відповідно до вимог ст. 81 КПК України, неявка особи, якій заявлено відвід, а також осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, не перешкоджає судовому розгляду питання про відвід судді, а тому враховуючи думку представника заявника, заява про відвід прокурорів розглянута в судовому засіданні за відсутності прокурорів Запорізької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону.
Вислухавши представника заявника, дослідивши матеріали заяви та додані до неї документи, слідчий суддя встановив таке.
За наявними у даному проваджені даними невстановлені службові особи ВНЗ «КПУ» здійснили несанкціоноване втручання в роботу інформаційних (автоматизованих), електронних комунікаційних, інформаційно-комунікаційних систем, електронних комунікаційних мереж, що призвели до підробки інформації, спотворення процесу обробки інформації, шляхом внесення недостовірної інформації до Єдиної державної електронної бази щодо вступу на навчання аспірантів, а також щодо спотворення ті підробки інформації щодо поновлення на навчанні вступників, які мають тільки повну або базову середню освіту.
Також за даними у цьому провадженні невстановлені службові особи ВНЗ «КПУ» причетні до отримання неправомірної вигоди за вчинення дій, з використанням наданих їм повноважень в інтересах того, хто пропонує, обіцяє чи надає таку вигоду, або в інтересах третіх осіб, зв попередньою змовою, групою осіб, поєднаної з вимаганням такої вгоди, шляхом внесення недостовірних відомостей до Єдиної державної електронної бази щодо вступу на навчання аспірантів та вступників до навчального закладу, за посередництва невстановлених представників ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Втім, з наявних матеріалів встановлено, що причетність до скоєння розслідуваних злочинів представників територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки в Запорізькій області в наданих матеріалах не наведена, нікому з осіб про підозру не повідомили. Будь-які посилання на співучасть в скоєнні злочинів вказаних осіб в матеріалах провадження відсутні та стороною обвинувачення надані не були.
Разом з тим, відповідно з вимогами наказу Генерального прокурора № 130 від 17.05.2024 прокурори спеціалізованих прокуратур у сфері оборони (на правах обласних та окружних прокуратур) мають право здійснювати процесуальне керівництво досудовим розслідуванням лише у кримінальних провадженнях: проти встановленого порядку несення військової служби (військові кримінальні правопорушення), які вчинені військовослужбовцями; військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів, добровольцями добровольчих формувань територіальних громад, які вчинені під час виконання службових обов`язків працівниками військових частин, підприємств, установ та організацій, що належать до сфери управління Міністерства оборони України, Збройних Сил України, інших військових формувань, оборонно-промислового комплексу України та органів державної влади, які комплектуються (формуються) військовослужбовцями, які вчинені на території розташування військових частин, установ, організацій Міністерства оборони України, Збройних Сил України, Служби безпеки України, Державної прикордонної служби України, Національної гвардії України, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, інших військових формувань, утворених відповідно до законів України, Державного космічного агентства України та підприємств оборонно-промислового комплексу України, які вчинені у сфері службової діяльності та проти власності, об`єктом посягання яких є військове майно та (або) кошти для потреб оборони, у тому числі для військових адміністрацій з питань здійснення заходів правового режиму воєнного стану, інші кримінальні правопорушення в порядку, визначеному КПК України, у тому числі якщо хоча б один із співучасників кримінального правопорушення є вищезазначеним суб`єктом або хоча б одне правопорушення у кримінальному провадженні відповідає вищевказаним критеріям.
Відповідно до ч. 1 ст. 80 КПК України за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу, слідчий суддя, суддя, присяжний, прокурор, слідчий, дізнавач, захисник, представник, експерт, представник персоналу органу пробації, спеціаліст, перекладач, секретар судового засідання зобов`язані заявити самовідвід.
Згідно з ч. 2 ст. 80 КПК України за цими ж підставами їм може бути заявлено відвід особами, які беруть участь у кримінальному провадженні
Згідно з нормою ст. 77 ч. 1 п. 3 КПК України підставою для відводу прокурора є зокрема випадки, коли він особисто заінтересований в результатах кримінального провадження, або існують обставини, які викликають обґрунтовані сумніви в його неупередженості.
Згідно зі ст. 131-1 Конституції України організація та порядок діяльності прокуратури визначаються законом.
Статтею 3 Закону України «Про прокуратуру» встановлено, що неупередженість та об`єктивність є одними із засад діяльності прокуратури.
Вимогами ст. 17 ч. 2, 4 Закону України «Про прокуратуру» передбачено, що Генеральний прокурор має право видавати письмові накази адміністративного характеру, що є обов`язковими до виконання всіма прокурорами. Накази адміністративного характеру, а також вказівки, що прямо стосуються реалізації прокурором функцій прокуратури, видані (віддані) в письмовій формі в межах повноважень, визначених законом, є обов`язковими до виконання відповідним прокурором.
Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 3 КПК України, керівник органу прокуратури - Генеральний прокурор України, керівник регіональної прокуратури, керівник місцевої прокуратури та їх перші заступники і заступники, діють у межах своїх повноважень.
Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого в самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до Керівних принципів ООН щодо ролі обвинувачів, прийнятих восьмим Конгресом ООН із запобігання злочинності і поводження з правопорушниками (Гавана, Куба, 27 серпня - 7 вересня 1990 p.) обвинувачі відповідно до закону виконують свої обов`язки справедливо, послідовно та швидко, поважають і захищають людську гідність й захищають права людини, сприяючи тим самим забезпеченню належного процесу і безперебійного функціонування системи кримінального правосуддя. При виконанні своїх обов`язків обвинувачі виконують свої функції неупереджено та уникають будь-якої дискримінації на основі політичних переконань, соціального походження, раси, культури, статі або будь-якої іншої дискримінації; захищають державні інтереси, діють об`єктивно, належним чином враховують становище підозрюваного та жертви і звертають увагу на всі обставини, що мають відношення до справи, незалежно від того, вигідні чи невигідні вони для підозрюваного (п.п. 12, 13).
Неупередженість прокурора є необхідною умовою успішного виконання своїх конституційних функцій, про що зазначено у ст. 121 Конституції України, та виконання своїх повноважень на досудовому розслідуванні й в судовому провадженні для здійснення завдань кримінального провадження і забезпечення законності, відповідно до КПК України. Згідно ст. 6 Європейської конвенції з прав людини, значення неупередженого досудового розслідування оцінюється в контексті забезпечення реалізації права на справедливий розгляд.
Європейський Суд з прав людини у рішенні «Тимошенко проти України» зазначив, що структура Конвенції ґрунтується на презумпції добросовісності дій органів державної влади країн - учасниць. Будь-яка державна політика чи окремий захід може мати «прихований мотив», а презумпція добросовісності є спростованою. Однак, заявник, який стверджує, що його права і свободи були обмежені з неналежних підстав, повинен переконливо довести, що справжня мета державних органів була не такою, як її було проголошено (або яка може обґрунтовано припускатись, виходячи з контексту). Простої підозри про те, що державні органи користувались своєю владою для іншої мети, ніж та, що передбачена Конвенцією, недостатньо, щоб довести порушення статті 18 Конвенції.
Положенням ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. В рішенні Європейського Суду з прав людини в справі Жоффер де ля Прадель проти Франції від 16 грудня 1992 р. зазначено, що не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але й реальним. Кожна людина при визначенні її громадських прав та обов`язків або при висуненні проти неї будь-якого обвинувачення, має право на справедливий і відкритий розгляд впродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом. Прокурор входить до складу суду, який здійснює розгляд кримінального провадження і виконує функцію підтримання публічного обвинувачення. Можливість неупередженого та об`єктивного розгляду справи є однією з фундаментальних засад здійснення правосуддя. Відповідно до ч. 1 ст. 21 КПК України кожному гарантується право на розгляд та вирішення справи незалежним і неупередженим судом. З метою дотримання цієї гарантії ст. 80 КПК України передбачає право учасників судового провадження заявити відвід, який повинен бути вмотивованим.
Так, положеннями ст. 77 КПК України визначені підстави відводу прокурора, слідчого у кримінальному провадженні.
Для успішного виконання своїх конституційних функцій (ст. 121 Конституції України) та виконання своїх повноважень на досудовому розслідуванні і в судовому провадженні для здійснення завдань кримінального провадження (ст. 2 КПК України) прокурор має бути незалежним, об`єктивним та неупередженим.
Об`єктивність і неупередженість прокурора або слідчого є не менш важливим для досягнення завдань кримінального провадження, оскільки вони згідно зі ст. ст. 36 та 40 КПК України наділені значним обсягом повноважень, що можуть суттєво обмежувати чи звужувати права і свободи особи.
Вимога здійснення неупередженого досудового розслідування означає, що органи досудового розслідування зобов`язані об`єктивно, неупереджено, без необґрунтованої підозри та обвинувального ухилу встановити за допомогою доказів, зібраних у встановленій процесуальній формі, всі обставини кримінального правопорушення та осіб, які його вчинили.
Неупередженість (об`єктивність) дослідження обставин провадження слідчим, прокурором передбачає вчинення ними процесуальних дій, ухвалення процесуальних рішень лише з підстав, встановлених КПК, та на основі зібраних фактичних даних, без обвинувального ухилу та особистої зацікавленості у вирішенні справи. В разі отримання під час проведення слідчої (розшукової) дії доказів, які можуть вказати на невинуватість особи у вчиненні кримінального правопорушення, слідчий, прокурор зобов`язані провести відповідну слідчу дію в повному обсязі й складені при цьому процесуальні документи долучити до матеріалів справи та надати їх судові у випадку звернення до нього з обвинувальним актом.
Значення об`єктивності чи неупередженості слідчого та прокурора щодо дослідження всіх обставин провадження варто оцінювати крізь призму гарантування реалізації завдань кримінального провадження, зокрема, щодо забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності, відповідно до своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження було застосовано належну правову процедуру (ст. 2 КПК України). Розв`язання цього завдання сприяє, з одного боку, реалізації принципу невідворотності відповідальності за правопорушення, а, з іншого, недопущенню обвинувачення або засудження жодного невинуватого.
Значення неупередженого досудового розслідування варто оцінювати в контексті забезпечення реалізації права на справедливий розгляд (ст. 6 Європейської конвенції з прав людини), хоча буквально в ст.6 Європейської конвенції з прав людини мова йде про справедливість судового провадження, для оцінки в контексті дотримання цієї статті в перебігу конкретних проваджень належить і досудове розслідування як невід`ємний етап кримінального процесу.
Враховуючи викладене, вважаю, що заява службових осіб Вищого навчального закладу «Класичний приватний університет» в особі представника адвоката ОСОБА_3 є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 77, 81, 83, 372 КПК України, слідчий суддя
Про прийняте судом рішення негайно повідомити керівника Запорізької спеціалізованої прокуратури у сфері оброни Східного регіону.
Ухвала апеляційному оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1