Справа № 598/2141/24
провадження № 1-в/598/261/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" жовтня 2024 р. Збаразький районний суд Тернопільської області

в складі : головуючої судді ОСОБА_1

секретаря ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Збаражі клопотання адміністрації Державної установи «Збаразька виправна колонія (№63)» про звільнення від призначеного покарання, засудженої

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м.Керч, АР Крим, громадянки України, з середньою освітою, неодруженої, до засудження непрацюючої, зареєстрованої по АДРЕСА_1 , мешканки АДРЕСА_2 ,

раніше судимої:

1. вироком Тернопільського міськрайонного суду від 23.11.2021 року за ч.1 ст.185, ч.2 ст.15 ч.2 ст.185, ч.2 ст.185, ч.1 ст.70, ст.75, ст.76 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки, з випробуванням з іспитовим строком 2 роки,

2. вироком Тернопільського міськрайонного суду від 22.08.2022 року за ч.2 ст.185, ст.71 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 850 грн., що виконується самостійно,

засудженої вироком Тернопільського міськрайонного суду від 04.04.2023 року за ч.2 ст.185, ч.1 ст.71 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 1 місяць,

встановив:

Державна установа «Збаразька виправна колонія (№63)» звернулася до суду з клопотанням про вирішення питання про приведення вироку у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 №3886-ІХ, відносно ОСОБА_4 , у зв`язку з усуненням законом карності діяння, за яке вона засуджена.

Від адміністрації Державної установи «Збаразька виправна колонія (№63)» надійшла заява про розгляд клопотання у відсутності представника установи, клопотання підтримує.

Засуджена також подала до суду заяву про розгляд клопотання у її відсутності.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши думку прокурора, суд приходить до висновку, що клопотання підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 , раніше засуджена вироком Тернопільського міськрайонного суду від 23.11.2021 року за ч.1 ст.185, ч.2 ст.15 ч.2 ст.185, ч.2 ст.185, ч.1 ст.70, ст.75, ст.76 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки, з випробуванням з іспитовим строком 3 роки.

Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду від 22.12.2022 року скасовано звільнення та засуджена ОСОБА_4 направлена для відбуття покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки за вироком Тернопільського міськрайонного суду від 23.11.2021 року.

За даною справою ОСОБА_4 засуджена вироком Тернопільського міськрайонного суду від 04.04.2023 року за ч.2 ст.185, ч.1 ст.71 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 1 місяць.

Початок строку відбуття покарання - 09.05.2023 року.

Кінець строку покарання - 09.06.2026 року.

Засуджена відбуває покарання в Державній установі «Збаразька виправна колонія (№63)» за вироком Тернопільського міськрайонного суду від 04.04.2023 року.

Відповідно до п.2 ч.2 ст.539 КПК України клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається: до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 10 (у частині клопотань про заміну покарання відповідно до частини третьої статті 57, частини першої статті 58, частини першої статті 62 Кримінального кодексу України), 11,13,13-2 частини першої статті 537 цього Кодексу.

Згідно п.13 ч.1 ст.537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати такі питання: про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України.

Відповідно до положення ст.51 КУпАП діяли в редакції Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 №3886-ІХ, що набрав чинності 09.08.2024 року, декриміналізовано викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення менше двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Неоподаткований мінімум доходів громадян, це грошова сума розміром 17 гривень, встановлена пунктом 5 підрозділу 1 розділу ХХ Податкового Кодексу України, яка застосовується при посиланнях на неоподаткований мінімум доходів громадян в законах або інших нормативно-правових актах, за винятком норм адміністративного та кримінального законодавства у частині кваліфікації злочинів або правопорушень, для яких сума неоподаткованого мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1, пункту 169.1 статті 169 розділу ІV Податкового Кодексу України. Підпунктом 169.1.1, пункту 169.1 статті 169 розділу ІV Податкового Кодексу України, визначено, що податкова соціальна пільга дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року.

Неоподаткований мінімум доходів громадян у розмірі податкової соціальної пільги з 01 січня 2019 року та з 01 січня 2020 року складав 1051 грн. (2102 грн. - розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи станом на 01.01.2022 року х на 50%), тобто два неоподатковуваних мінімуми доходів громадян за цей період складають суму в розмірі: 1051 грн. х 2=2102 грн..

За вироком Тернопільського міськрайонного суду від 23.11.2021 року засуджена ОСОБА_4 таємно викрала чуже майно 23.10.2019 року на суму 450 грн., 24.10.2019 року на суму 3000 грн., 09.12.2019 року на суму 3000 грн., 26.12.2019 року на суму 573 грн., 25.01.2020 року на суму 400 грн., 03.02.2020 року на суму 1000 грн., що станом на дні вчинення крадіжок по епізодах 24.10.2019 року на суму 3000 грн. та 09.12.2019 року на суму 3000 грн. складає суму більше двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто більше 2102 грн.

Неоподаткований мінімум доходів громадян у розмірі податкової соціальної пільги з 01 січня 2022 року складав 1240,50 грн. (2481 грн. - розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи станом на 01.01.2022 року х на 50%), тобто два неоподатковуваних мінімуми доходів громадян за цей період складають суму в розмірі: 1240,50 грн. х 2=2481 грн..

За вироком Тернопільського міськрайонного суду від 04.04.2023 року засуджена ОСОБА_4 таємно викрала чуже майно 08.02.2022 року на суму 382,50 грн., що станом на день вчинення крадіжки складає суму менше двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто менше 2481 грн.

Таким чином, на засуджену ОСОБА_4 поширюється дія Закону України "Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів" №3886-IX від 18.07.2024 року, що набув чинності 09.08.2024 року, та яким декриміналізовано викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати.

Відповідно до положень ч.2 ст.74 КК України (в редакції Закону України №3886-ІХ від 18.07.2024р.) особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

Відповідно до ч.1 ст.5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує злочинність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Суд вивчивши матеріали справи, заслухавши думку прокурора, приходиться до висновку про наявність законних підстав для задоволення клопотання та звільнення засудженої від покарання, у зв`язку з усуненням законом карності діяння, за яке вона була засуджена.

На підставі наведеного та керуючись ст.58 Конституції України, ст.5, ч.2 ст.74 КК України, Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» № 3886-ІХ від 18.07.2024 року, ст.ст. 369, 372, 537, 539 КПК України, суд

постановив :

Клопотання Державної установи «Збаразька виправна колонія (№63) задовольнити.

Звільнити засуджену ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від покарання у виді позбавлення волі призначеного вироком Тернопільського міськрайонного суду від 04.04.2023 року, у зв`язку з усуненням законом карності діяння, за яке вона була засуджена.

Вирок Тернопільського міськрайонного суду від 23.11.2021 року, яким ОСОБА_4 засуджена за ч.2 ст.185, ч.1 ст.71 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 1 місяць виконувати самостійно.

Ухвала підлягає до негайного виконання.

На дану ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Тернопільського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення, а особою, яка перебуває під вартою, у той же строк з моменту вручення йому копії ухвали.

Суддя ОСОБА_5