Провадження № 1-в/761/428/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 листопада 2024 року Шевченківський районний суд міста Києва у складі головуючої судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання начальника Державної установи «Київський слідчий ізолятор» ОСОБА_4 про приведення вироку Солом`янського районного суду м. Києва від 20.06.2022 до відповідності, яким

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, українця, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого

ВСТАНОВИВ

До Шевченківського районного суду м. Києва надійшло клопотання начальника Державної установи «Київський слідчий ізолятор» ОСОБА_4 про приведення у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» вироку Солом`янського районного суду м. Києва від 20.06.2022 у відношенні ОСОБА_5 .

У клопотанні вказано, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , утримується в державній установі «Київський слідчий ізолятор» (далі установа), засуджений вироком Солом`янського районного суду м. Києва від 20.06.2022 за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185, ч.2 ст. 186, ч.4 ст.70 КК України та йому призначено покарання у виді 4 (чотири) роки 3 (три) місяці позбавлення волі. Вирок набрав законної сили 20.07.2022.

Строк відбування покарання рахувати з моменту затримання 04.08.2020 Початок строку 04.08.2020. Кінець строку 04.11.2024.

Засуджений ОСОБА_5 06.08.2020 прибув до ДУ «Київський слідчий ізолятор» на підставі протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 04.08.2020.

На підставі ухвали Шевченківського районного суду м. Києва від 14.07.2022 року ОСОБА_5 тимчасово залишено в ДУ «Київський слідчий ізолятор» до розгляду кримінального провадження №0001165 від 06.02.2019.

В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання та просив його задовольнити.

ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився.

Представник ДУ «Київський слідчий ізолятор» в судове засідання не прибув.

Заслухавши думку учасників, дослідивши матеріали клопотання, матеріали особової справи засудженого, надані ДУ «Київський слідчий ізолятор», суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України.

Пунктом 2 частини 2 статі 539 КПК України передбачено, що клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, у разі необхідності вирішення, зокрема, питань, передбачених пунктом 13 частини першої статті 537 цього Кодексу.

Відповідно до довідки ДУ «Київський слідчий ізолятор», вказана установа не є для засудженого ОСОБА_5 установою відбування покарання, але згідно ч. ч. 1,2 ст. 539 КК вирок щодо ОСОБА_5 виконується в установі.

Судом встановлено, що вироком Солом`янського районного суду м. Києва від 20.06.2022 ОСОБА_5 визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.15, ч. 2 ст. 185; ч. 2 ст. 185; ч. 2 ст. 186 КК України та призначено йому покарання: за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки; за ч. 2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки; за ч. 2 ст. 186 КК України у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки. На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно ОСОБА_5 призначено покарання у виді позбавлення волі строком 4 (чотири) роки. На підставі ч.4 ст.70 КК України приєднано ОСОБА_5 частину не відбутого покарання за вироком Подільського районного суду м. Києва від 25.01.2022 та остаточно призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки 3 (три) місяці.

Згідно з вищевказаним вироком кримінальні правопорушення вчинені за ч. 2 ст. 185, та ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України: 18.05.2017 та завдано матеріальної шкоди на суму 269,26 грн.; 04.08.2022 - завдано матеріальної шкоди на суму 543,96 грн.; 25.02.2019 завдано матеріальної шкоди на суму 539,48 грн.; 07.02.2020 завдано матеріальної шкоди на суму 293,52 грн.; 08.07.2020 завдано матеріальної шкоди на суму 732 грн.; 13.04.2018 завдано матеріальної шкоди на суму 240 грн.

Положеннями ч. 1 ст. 3 КК України встановлено, що законодавство України про кримінальну відповідальність становить КК України, який ґрунтується на Конституції України та загальновизнаних принципах і нормах міжнародного права. При цьому зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення (ч. 6 ст. 3 КК України).

Відповідно до ст. 58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

За змістом ч. 1 ст. 5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що скасовує злочинність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

09.08.2024 набув чинності Закон України 18 липня 2024 року № 3886-IX «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від (далі - Закон № 3886-IX), яким було внесено зміни до ст. 51 КУпАП(Дрібне викрадення чужого майна).

Частиною 1 ст. 51 КУпАП (у редакції Закону № 3886-IX) передбачено відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.

Частиною 2 ст. 51 КУпАП(у редакції Закону № 3886-IX) установлена відповідальність за вчинення дій, передбачених ч. 1ст. 51 КУпАП, якщо вартість майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Таким чином, особа, яка вчинила дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, підлягає адміністративній відповідальності у випадку, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Враховуючи наведене, слід дійти висновку, що кримінальна відповідальність настає у випадку, якщо розмір такого майна перевищує розмір, установлений ст. 51 КУпАП, а саме 2 неоподатковуваних мінімуми доходів громадян.

Згідно з ч. 5 Підрозділу 1 Розділу ХХ Податкового кодексу України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 грн, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної пп.169.1.1 п. 169.1 ст. 169розділуIVцьогоКодексудля відповідного року, яка дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), установленого законом станом на 01 січня звітного податкового року.

Відповідно до ЗУ «Про Державний бюджет на 2017 рік», «Про Державний бюджет на 2022 рік», «Про Державний бюджет на 2019 рік», «Про Державний бюджет на 2020 рік», «Про Державний бюджет на 2018 рік» станом на 01 січня відповідного року прожитковий мінімум для працездатних осіб становив 1600 грн., 2481 грн., 1921 грн., 1762 грн.

Таким чином, з огляду на зміст положень Податкового кодексу України та Закону № 3886-IX, на момент вчинення ОСОБА_5 кримінальних правопорушень за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України, розмір вартості викраденого майна, з якого настає кримінальна відповідальність за ст. 185 КК України у 2017 році - становив 1600 грн.; у 2022 році - становив 2481 грн.; у 2019 році - становив 1921 грн.; у 2020 році - становив 2102 грн.; у 2018 році - становив 1762 грн.

На підставі вищевикладеного суд робить висновок про те, що діяння, за вчинення яких засуджено ОСОБА_5 вироком Солом`янського районного суду м. Києва від 20.06.2022 за ч. 2 ст. 15 ч.2 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України, на цей час не може вважатись кримінальним правопорушенням, оскільки вартість майна, за викрадення якого останній був засуджений за вище вказаним вироком, не перевищує граничної вартості майна, за викрадення якого закон передбачає кримінальну відповідальність.

Зазначене узгоджується з правовою позицією, викладеною у постанові Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 07.10.2024 у справі № 278/1566/21 (провадження № 51-2555кмо24).

Відповідно до ч. 2 ст. 74 КК України особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

За таких обставин, враховуючи часткову декриміналізацію, введену новим Законом, на підставі ст. 5 України, суд вважає необхідним звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання призначеного за вироком Солом`янського районного суду м. Києва від 20.06.2022 за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України.

Керуючись ст. 5, КК України, ст.ст. 537, 539 КПК України, Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення» та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання інших питань діяльності правоохоронних органів», суд

ПОСТАНОВИВ

Клопотання начальника Державної установи «Київський слідчий ізолятор» ОСОБА_4 задовольнити.

Звільнити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від покарання, призначеного вироком Солом`янського районного суду м. Києва від 20.06.2022 за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на 2 роки та за ч. 2 ст. 185 КК України у вигляді позбавлення волі строком на 3 роки.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом 7 (семи) днів з дня її оголошення через Шевченківський районний суд м. Києва.

Ухвала набирає законної сили на наступний день після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо таку не подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1