ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/2318/24 Справа № 205/4063/24 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 липня 2024 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

засудженого (в режимі відеоконференції) ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_8 на ухвалу Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 20 травня 2024 року про відмову у задоволенні подання державної установи Дніпровська виправна колонія (№89) про умовно-дострокове звільнення засудженого

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

від відбування покарання, -

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст оскарженого рішення та встановлені судом першої інстанції обставини.

Ухвалою Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 20 травня 2024 року відмовлено у задоволенні подання державної установи Дніпровська виправна колонія (№89) про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_8 від відбування покарання.

Відмовляючи у задоволенні подання суд першої інстанції зазначив, що засуджений ОСОБА_8 своєю поведінкою не довів свого виправлення, а саме що останній неодноразово судимий, раніше звільнявся від відбування покарання умовно-достроково та з іспитовим строком, проте знову вчиняв умисні злочини, що свідчить про те, що засуджений у повній мірі не став на шлях виправлення, а тому суд не знаходить законних підстав для задоволення клопотання, оскільки в ході розгляду клопотання не доведено, що засуджений ОСОБА_8 дійсно став на шлях виправлення та досягнув його виправлення, що є однією з обов`язкових підстав для умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, а тому клопотання засудженого не підлягає задоволенню.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.

В апеляційній скарзі засуджений просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та застосувати до нього умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Обгрунтовуючи апеляційну скаргу зазначає, що має 4 заохочення, увесь час відбування покарання характеризується позитивно, працює, приймає активну участь у житті відділення та у благоустрої відділення.

Позиції учасників судового провадження.

Засуджений ОСОБА_8 та захисник ОСОБА_7 у судовому засіданні просили апеляційну скаргу задовольнити та звільнити ОСОБА_8 умовно-достроково від відбування покарання.

У судовому засіданні прокурор заперечував проти задоволення апеляційної скарги засудженого.

Мотиви суду.

Заслухавши доповідь судді, думку учасників судового провадження, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши наведені у скарзі доводи, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню на таких підставах.

Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст.ст. 50, 65 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Згідно ч. 2 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

З вищенаведених положень закону про кримінальну відповідальність вбачається, що головною передумовою для звільнення особи умовно-достроково є не формальний сплив певної частини строку покарання, а факт виправлення засудженої особи, яке вона довела своєю сумлінною поведінкою та ставленням до праці, а також досягнення цілей покарання.

Як вбачаться із роз`яснень постанови Пленуму Верховного Суду України від 26 квітня 2002 року № 2 Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого.

З матеріалів провадження слідує, що ОСОБА_8 засуджений вироком Самарського районного суду м.Дніпропетровська від 22 липня 2021 року за ч. 2 ст. 186, ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України із застосуванням ст.ст. 70, 71 КК України до остаточного покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки 3 місяці.

Початок строку відбування покарання засудженим 29 червня 2021 року.

Кінець строку відбування покарання засудженим 29 вересня 2025 року.

Згідно наявної в матеріалах провадження характеристики на ОСОБА_8 останній з 30 червня 2021 року утримувався в державній установі Дніпровська установа виконання покарань (№4), де характеризувався посередньо, заохочень та стягнень не мав.

З 04 листопада 2021 року відбував покарання в державній установі Солонянська виправна колонія (№21), де характеризувався посередньо, заохочень та стягнень не мав.

З 12 вересня 2022 року відбуває покарання в державній установі Дніпровська виправна колонія (№89), де характеризується добре, майже одразу був працевлаштований на добровільних засадах безоплатно в котельні установи, дотримувавться норм, які визначають порядок, умови відбування та розпорядок дня установи, отримав 3 заохочення, стягнень не мав.

З 10 січня 2024 року відбуває покарання в державній установі Дніпровська виправна колонія (№89) у дільниці обмеження волі, приймає активну участь у роботах з благоустрою установи, до суспільно-корисної праці ставиться добре, на заходи виховного характеру реагує своєчасно, дотримується правомірних та ввічливих правовідносин з персоналом та іншими засудженими.

Окрім того, засуджений приймає участь у виховних заходах, що проводяться в установі, та реагує на їх проведення правильно, приймає участь в програмах диференційованого виховного впливу Правова освіта та Фізкультура та спорт, бере участь у роботі самодіяльної організації санітарно-побутові секції відділень СПС, де виявляє соціально-корисну активність, а також дорожить соціально-корисними зв`язками та підтримує зв`язки з рідними шляхом листування, побачень та отримання передач.

Також, засуджений відвідує програми ДВВ, на 90 % виконав індивідуальний план виховної роботи, цивільних позовів та виконавчих листів не має.

Таким чином, з матеріалів провадження вбачається, що засуджений прагне до виправлення своєї поведінки, працевлаштований в установі, поставлені завдання виконує в вчасно та якісно, проявляє розумну ініціативу,має заохочення, стягнень не мав, а тому, на переконання апеляційного суду, зазначеним обставинам у сукупності суд першої інстанції належної оцінки не дав, внаслідок чого дійшов необґрунтованого висновку про відсутність підстав для умовно-дострокового звільнення ОСОБА_8 від відбування покарання.

За таких обставин апеляційний суд дійшов висновку, що засуджений ОСОБА_8 під час відбування покарання довів своє виправлення, тому до нього може бути застосовано умовно-дострокове звільнення від відбування покарання згідно ст. 81 КК України.

З огляду на викладене доводи засудженого ОСОБА_8 про наявність підстав для його умовно-дострокового звільнення апеляційний суд вважає обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, а ухвала суду першої інстанції скасуванню з постановленням нової ухвали.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 537, 539 КПК України, апеляційний суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_8 задовольнити.

Ухвалу Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 20 травня 2024 року про відмову у задоволенні подання державної установи Дніпровська виправна колонія (№89) про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_8 від відбування покарання скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою подання державної установи Дніпровська виправна колонія (№89) задовольнити.

На підставі ст. 81 КК України звільнити умовно-достроково засудженого ОСОБА_8 від подальшого відбування покарання.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4