20.08.2024
Справа № 642/5798/23
Провадження № 1-кс/642/2545/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 серпня 2024 року слідчий суддя Ленінського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваної ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові клопотання старшого слідчого в ОВС другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Харкові) територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, ОСОБА_6 про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Харкова, громадянки України, вдова, тимчасово не працюючої, не зареєстрованої, останнє місце реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , та проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимої, яка підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 307 КК України,

встановив:

Старший слідчий в ОВС другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Харкові) територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, ОСОБА_6 за погодженням прокурора звернулася із клопотанням про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваної у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 307 КК України.

Згідно з матеріалами клопотання, у провадженні Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Харкові) Територіального бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, знаходиться кримінальне провадження № 0001357 від 08.07.2023 за підозрою ОСОБА_7 , ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 28, ч. 3 ст. 368; ч. 3 ст. 368; ч. 3 ст. 307 КК України, ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 307 КК України, ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 28, ч. 3 ст. 368; ч. 3 ст. 307 КК України, ОСОБА_10 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 28, ч. 3 ст. 368 КК України.

Як зазначено у клопотанні, в ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_8 обіймаючи посаду старшого оперуповноваженого сектору кримінальної поліції відділу поліції № 1 Харківського районного управління поліції № 3 ГУНП в Харківській області, а з 03.05.2023 по 03.08.2023 будучи т.в.о. дільничного офіцера поліції сектору превенції відділу поліції № 1 Чугуївського районного управління поліції ГУНП в Харківській області, маючи спеціальне звання лейтенант поліції, здійснюючи функції представника влади та відповідно до ч. 3 ст. 18 КК України, приміток до ст. ст. 364, 368 КК України, будучи службовою особою, наділеною владними повноваженнями, діючи з корисливих мотивів з метою особистого збагачення протиправним шляхом, використовуючи своє службове становище та владні повноваження та зловживаючи ними, будучи діючим працівником органів Національної поліції України (далі - НПУ), обізнаним про встановлений законодавством України порядок реагування працівниками НПУ в разі виявлення ознак адміністративного чи кримінального правопорушення, а також про наслідки застосування санкцій адміністративно- та кримінально-правового характеру за вчинення відповідних правопорушень, на початку травня 2023 року, точної дати та часу в ході досудового розслідування не встановлено, вирішив зайнятися злочинною діяльністю, а саме скоєнням тяжких корупційних злочинів - одержання неправомірної вигоди за непритягнення до кримінальної відповідальності осіб, які беруть участь у незаконному обігу наркотичних засобів та психотропних речовин.

До здійснення своєї злочинної діяльності ОСОБА_8 вирішив залучити раніше своїх знайомих та довірених осіб, а саме: діючого працівника НПУ старшого оперуповноваженого сектору кримінальної поліції відділу поліції № 1 Харківського районного управління поліції № 3 ГУНП в Харківській області ОСОБА_7 , а також цивільних осіб ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , з якими був раніше знайомий та підтримував дружні стосунки.

Так, у травні 2023 року, точна дата, час та місце під час досудового розслідування не встановлені, ОСОБА_8 розповівши свій вищевказаний злочинний план своєму знайомому по службі ОСОБА_7 , запропонував йому увійти до складу створюваної ним організованої групи, на що останній надав свою згоду та погодився вчиняти тяжкі корупційні кримінальні правопорушення у складі організованої групи.

Таким чином, ОСОБА_8 створив та очолив організовану групу з чотирьох осіб, до складу якої увійшов останній, у якості організатора та її керівника, співробітник ГУНП в Харківській області ОСОБА_7 , та цивільні особи ОСОБА_10 та ОСОБА_9 , які попередньо зорганізувалися в стійке об`єднання для вчинення тяжких корупційних злочинів, об`єднаних єдиним планом, з розподілом функцій учасників групи, спрямованих на досягнення цього плану, відомого усім учасникам організованої групи.

Упродовж травня 2023 року до 04.10.2023, учасники організованої групи систематично вимагали та одержували неправомірну вигоду від осіб, які беруть участь у незаконному обігу наркотичних засобів та психотропних речовин, за непритягнення останніх до кримінальної відповідальності осіб.

Крім того, органом досудового розслідування встановлено, що у вказаний період часу учасники організованої групи, скоїли низку особливо тяжких злочинів, пов`язаних із незаконним обігом наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів, а саме:

20.04.2024 приблизно о 16.00 (більш точний час в ході досудового розслідування не встановлено) ОСОБА_5 , неподалік від будинку розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , попередньо придбавши, перевозячи, зберігаючи з метою збуту особливо небезпечну психотропну речовину, продовжуючи реалізацію спільного, заздалегідь узгодженого з членами організованої групи ОСОБА_8 , ОСОБА_7 та ОСОБА_9 , злочинного умислу, направленого на незаконний збут особливо небезпечних психотропних речовин, на виконання попередньої домовленості з вищевказаними особами, розмістила у прихованому місці «закладку» у вигляді згортку продовгуватої форми замотаного полімерною стрічкою чорного кольору довжиною приблизно 9 см, шириною приблизно 1 см, з речовиною масою 13,232 грама, яка відповідно до висновку за результатами судової експертизи матеріалів, речовин та виробів, містить у своєму складі особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено 4-MMC (4-метилметкатинон), маса якого в складі наданої речовини складає 12,5259 грама, що є великим розміром, чим незаконно збула особливо небезпечну психотропну речовину 4-MMC (4-метилметкатинон), обіг якої заборонено.

Крім того, 11.05.2024 ОСОБА_5 , на виконання заздалегідь узгодженого з учасниками організованої групи ОСОБА_8 , ОСОБА_7 та ОСОБА_9 , діючи повторно, перебуваючи неподалік від будинку за адресою: АДРЕСА_4 , попередньо придбавши, перевозячи, зберігаючи з метою збуту особливо небезпечну психотропну речовину, розмістила «закладку» у вигляді згортку замотаного полімерною стрічкою червоного кольору, з особливо небезпечною психотропною речовину, обіг якої заборонено МДМА.

31.03.2024 ОСОБА_5 , на виконання заздалегідь узгодженого з учасниками організованої групи ОСОБА_8 , ОСОБА_7 та ОСОБА_9 , перебуваючи неподалік від будинку за адресою: АДРЕСА_5 , розмістила згорток замотаний полімерною стрічкою червоного кольору, з особливо небезпечними психотропними речовинами, обіг яких заборонено МДМА, 4-ММС та метамфетамін.

У невстановлений в ході досудового розслідування час, однак не пізніше 17.06.2024 ОСОБА_5 , на виконання заздалегідь узгодженого з учасниками організованої групи ОСОБА_8 , ОСОБА_7 та ОСОБА_9 , перебуваючи неподалік від стадіону Управління державної пожежної охорони УМВС України (за координатами 49.93822, 36.32017), розмістила пластикову прозору косметологічну баночку з речовиною чорного кольору з логотипом і написом «Mr.N1CE_Elite Shop», з особливо небезпечною психотропною речовиною, обіг якої заборонено 4-ММС.

18.06.2024 приблизно о 04.40 год ОСОБА_11 (який працював з правоохоронними органами на умовах конфіденційного співробітництва) на виконання зазначених у телеграм-боті з назвою «N1cer_bot» інструкцій, попередньо здійснивши переказ грошових коштів у розмірі 5000 грн на банківську картку № НОМЕР_1 та у розмірі 2400 грн на банківську картку № НОМЕР_2 , прибула до місцевості неподалік від стадіону Управління державної пожежної охорони УМВС України (за координатами 49.93822, 36.32017), де отримала у вказаному на фотозображенні місці, що надійшло з аккаунту у мережі Telegram під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_2 »., пластикову прозору косметологічну баночку з речовиною чорного кольору з логотипом і написом «Mr.N1CE_Elite Shop», з речовиною масою 5,3048 грама, яка відповідно до висновку за результатами судової експертизи матеріалів, речовин та виробів, містить у своєму складі особливо небезпечні психотропні речовини, обіг яких заборонено 4-ММС (маса якого в складі наданої речовини складає 2,8752 грама).

Таким чином, за версією органу досудового розслідування, члени організованої групи, а саме ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_7 та ОСОБА_5 реалізувавши умисел спрямований на збут наркотичних засобів та сильнодіючих психотропних речовин шляхом використання мережа інтернет ресурсів із загальною назвою «N1CE SHOP», незаконно збули особливо небезпечну психотропну речовину 4-ММС, обіг якої заборонено.

Вказана організована група діяла у період з початку травня 2023 року до 18.06.2024, тобто до моменту припинення їх діяльності правоохоронними органами згідно з розробленим та погодженим усіма учасниками планом, з розподілом їх функцій, спрямованих на досягнення єдиного злочинного результату.

18.06.2024 ОСОБА_5 затримано в порядку ст. 208, 615 КПК України, а саме за підозрою у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 307 КК Україні.

18.06.2024 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 307 КК Україні.

19.06.2024 ОСОБА_5 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри, у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 3 ст. 307 КК України.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_5 слідчий підтверджує зібраними на даний час у кримінальному провадженні доказами у їх сукупності, та вказує що в ході досудового розслідування необхідно ще провести ряд слідчий та процесуальних дій зокрема встановити повне коло осіб причетних до вчинення кримінальних правопорушень, вчинених у складі ОЗГ створеної ОСОБА_8 ; встановити повне коло осіб постраждалих від злочинної діяльності підозрюваних; призначити судові експертизи аудіо, - звукозапису; призначити молекулярно-генетичні експертизи; отримати висновки раніше призначених молекулярно-генетичних експертиз; після отримання висновків молекулярно-генетичних експертиз призначити експертизи матеріалів, речовин та виробів за експертною спеціальністю 8.6 «дослідження наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів»; оглянути магнітні носії інформації, отримані за результатами проведеними ОРЗ та НСРД; розсекретити матеріали, отримані в результаті проведення ОРЗ та НСРД; повідомити про підозру ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , ОСОБА_5 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 в остаточній редакції.

Ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Харкова від 19.06.2024 року відносно підозрюваної ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без визначення застави.

У зв`язку з тим, що строк дії запобіжного заходу закінчується, виникла необхідність у вирішенні питання щодо продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування.

Постановою першого заступника керівника Харківської обласної прокуратури строк досудового розслідування продовжено до 3 (трьох) місяців, а саме до 18.09.2024.

Слідчий в обґрунтування клопотання та необхідності продовження строку дії застосованого відносно підозрюваного запобіжного заходу, зазначив що продовжують зберігатись ризики, передбачені п. п. 1, 2, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, які стали підставою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, які обґрунтовуються обставинами кримінального провадження, а саме:

Так, слідчий вказує, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні особливо тяжких злочинів за які передбачено покарання у вигляді позбавлення волі. Окрім того, санкція вказаних злочинів передбачає конфіскацію майна. Розуміючи можливість призначеного їй покарання ОСОБА_5 може вчиняти дії спрямовані на переховування від органів досудового розслідування чи суду. Вказані обставини, в сукупності з її негативним способом життя, що виразився у вчиненні злочину в умовах воєнного стану введеного на території України та в злочинній співучасті з працівниками Національної поліції України, підтверджує можливість ОСОБА_5 вчиняти дії, що будуть перешкоджати кримінальному провадженню.

Крім того, на переконання слідчого, ОСОБА_5 була достовірно обізнана, що працівники НПУ ОСОБА_8 та ОСОБА_7 порушують присягу поліцейського та основоположні принципи правоохоронної діяльності, їх поведінка порочить звання поліцейського, а співучасть ОСОБА_5 в складі організованої групи з останнім у вчиненні злочинів пов`язаних із незаконним обігом наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів, свідчить про нехтування останньою загально прийнятими принципами моралі та людяності.

Також, слідчий посилається на те, що ОСОБА_5 тривалий час вчинювала злочини в складі організованої групи, у співучасті з працівниками правоохоронного органу НПУ ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , які під час підготовки складу організованої групи до вчинення злочинів, проводили інструктажі про методи та способи ведення досудового розслідування, проведення оперативно-розшукових заходів, негласних слідчих(розшукових) дій, а отже, розуміючи подальший процес досудового розслідування, може переховуватись від органів досудового розслідування чи суду, а також шляхом обману та корупційних зв`язків серед правоохоронних органів створити штучні докази щодо своєї непричетності до вчиненого злочину.

Слідчий вказує, що ОСОБА_5 не має хронічних або важких захворювань, має закордонний паспорт, не має офіційного працевлаштування та джерел доходу, що в сукупності з її фінансовим становищем дає підстави вважати, що розуміючи можливе призначене їй покарання, вона може вчинити дії спрямовані на зміну місця проживання або переїзду до іншої країни (в тому числі, шляхом незаконного перетинання кордону, в умовах воєнного стану, шляхом використання корупційних зав`язків).

Вищевказані обставини на переконання органу досудового слідчтва свідчать про підвищену суспільну небезпеку ОСОБА_5 що унеможливлює застосування до неї більш м`якого запобіжного заходу.

Посилаючись на те, що ОСОБА_5 , вчинила злочини в складі організованої групи до якої входили працівники НПУ, які своїми діями дискредитували звання працівника Національної поліції України, не застосування до неї запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою може викликати суспільний резонанс, та недовіру суспільства до правоохоронної системи в цілому. Подальша протиправна поведінка ОСОБА_5 може завдати шкоди інтересам держави та суспільства, а також послугувати прикладом вседозволеності та безкарності за злочинні дії для інших осіб.

Слідчий вказує, що менш суворі запобіжні заходи не достатні для запобігання вищевказаним ризикам, не забезпечать належної процесуальної поведінки підозрюваного, нададуть змогу переховуватись від органів досудового розслідування та суду, а також негативно вплинуть на об`єктивне розслідування кримінального провадження, слідчий просить продовжити щодо підозрюваного ОСОБА_5 застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без визначенням застави .

В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання про продовження строку тримання під вартою відносно підозрюваного в межах строку досудового розслідування.

Підозрювана ОСОБА_5 та її захисник адвокат ОСОБА_4 проти задоволення клопотання слідчого заперечували, посилаючись на те, що підозра необгрунтована, ризики не доведені, клопотання є необґрунтованим та подане з порушенням строку. Просили відмовити у задоволенні клопотання слідчого, або застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, або визначити розмір застави.

Заслухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши клопотання, копії матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовують доводи клопотання, слідчий суддя дійшов до висновку, що клопотання слідчого є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

В ході розгляду клопотання встановлено, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 3 ст. 307 КК України, тобто у незаконному придбанні, перевезенні, зберіганні з метою збуту, а також незаконному збуті особливо небезпечної психотропної речовини, у великих розмірах, вчинене організованою групою, та вчинення вказаних дій повторно.

Ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Харкова від 19.06.2024 року відносно підозрюваної ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без визначенням застави.

З матеріалів судової справи, наведені у клопотанні дані свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 інкримінованих кримінальних правопорушень.

Для обґрунтованої підозри повинні бути факти або інформація, які б переконали неупередженого спостерігача в тому, що ця особа, можливо, вчинила злочин (Ilgar Mammadov v. Azerbaijan п. 88).

Факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії кримінального розслідування (Murray v. the United Kingdom).

Проте, у практиці ЄСПЛ відсутній універсальний підхід, за якого підозра вважається обґрунтованою. Це визначається конкретними обставинами (рішення у справі «Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom», п.32; «Merabishvili v. Georgia», п.184), а також пов`язується зі ступенем суспільної небезпечності діяння.

Стандарт доказування «обґрунтована підозра» вважається досягнутим, якщо фактів та інформації достатньо, аби переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла вчинити кримінальне правопорушення.

Обґрунтованість підозри може встановлюватися тільки щодо діяння, яке підпадає під ознаки правопорушення за законом про кримінальну відповідальність.

Стандарт доказування «обґрунтована підозра» не передбачає, що уповноважені органи мають оперувати доказами, достатніми для пред`явлення обвинувачення чи ухвалення обвинувального вироку, що пов`язано з меншою мірою ймовірності, необхідною на ранніх етапах кримінального провадження для обмеження прав особи.

Стандарт доказування «обґрунтована підозра» має динамічний характер, тобто з плином часу така підозра в учиненні кримінального правопорушення не може бути самостійною підставою для продовження обмеження прав особи, мають бути наведені відповідні й достатні підстави (ризики), підкріплені доказами.

Слідчий суддя на цьому етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу.

З огляду на вказані положення закону, слідчий суддя, не вирішуючи питання про доведеність вини та правильність кваліфікації дій ОСОБА_5 , що є виключною прерогативою суду за результатами розгляду справи по суті, приходить до висновку про наявність в долучених до клопотання матеріалах кримінального провадження достатніх фактичних даних ( фактів та інформації), які свідчать про можливу причетність ОСОБА_5 до вчинення інкримінованих кримінальних правопорушень.

Більш того, у пункті 48 рішення «Чеботарь проти Молдови» № 35615/06 від 13.11.2007 - Європейський Суд з прав людини зазначив «Суд повторює, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 & 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту ні під час перебування заявника під вартою. Також, не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання».

У контексті заперечень сторони захисту слідчий суддя наголошує, що при вирішенні питання щодо існування обґрунтованої підозри у розрізі наявності підстав для застосування заходу забезпечення кримінального провадження чи продовження строку його дії, оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності, доведення чи не доведення винуватості особи, що здійснюється судом при ухваленні вироку, а з метою визначення вірогідності та достатності підстав причетності тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення, а також того чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

Висновок про обґрунтованість підозри не констатує винуватості ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень та відповідно не порушує принципу «презумпції невинуватості».

Стороною захисту також заявлено, що у задоволенні клопотання слідчого слід відмовити, оскільки клопотання подано з пропуском строку, а саме за чотири дні до закінчення строку дії запобіжного заходу.

Слідчий суддя відхиляє вказані доводи, адже це не є підставою для відмови у задоволенні клопотання слідчого.

Вирішуючи питання про доведеність існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя виходить з наступного.

Як передбачено ст. ст. 131, 132 КПК України, запобіжні заходи, як заходи забезпечення кримінального провадження, застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Слідчий суддя погоджується із прокурором, що застосування більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти вищевказаним ризикам, також суворість покарання за кримінальне правопорушення та особистість підозрюваного свідчить про те, що наслідки та ризик втечі для підозрюваного у цьому випадку можуть бути визнані ним менш небезпечними ніж кримінальне переслідування та процедура виконання покарання.

Суд вважає, що ступінь ризиків, які стали підставою для обрання відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на даний час не зменшились.

Крім того, при вирішенні питання про обрання, продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суд повинен врахувати обставини, передбачені ст. 178 КПК України, зокрема, тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа та дані, які її характеризують і можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Зокрема, ризик втечі має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування («Бекчиєв проти Молдови» §58). Серйозність покарання є ревалентною обставиною в оцінці ризику того, що обвинувачений може втекти («Ідалов проти Росії», «Гарицьки проти Польщі», «Храїді проти Німеччини», «Ілійков проти Болгарії»), а наявність судимості може стати підставою для обґрунтування того, що обвинувачений може вчинити новий злочин («Сельчук проти Туреччини», «Мацнеттер проти Австрії»).

Слідчий суддя також бере до уваги роз`яснення, надані Верховним Судом у листі від 03.03.2022 р. № 1/0/2-22 «Щодо окремих питань здійснення кримінального провадження в умовах воєнного стану», де у п. 8 зазначено, що як відповідний ризик суди мають ураховувати запровадження воєнного стану та збройну агресію в Україні.

Отже, слідчий суддя враховує, що на даний час не всі ділянки державного кордону України контролюються українською владою, а тому, на переконання слідчого судді, останній може переховуватись від органу досудового розслідування, суду, зокрема незаконно перетнути державний кордон України з метою уникнення кримінальної відповідальності, тому альтернативні запобіжні заходи не в змозі гарантувати належну поведінку підозрюваного.

При встановленні наявності ризику впливу на свідків у кримінальному провадженні слід враховувати встановлену Кримінальним процесуальним кодексом України процедуру отримання показань у кримінальному провадженні, оскільки суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК України, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина 4 статті 95 КПК України).

За таких обставин ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й продовжує існувати на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від таких осіб та дослідження їх судом.

Відповідно до положень ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод законне, тобто передбачене внутрішнім законодавством тримання особи під вартою з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обгрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення, не є порушенням права особи на свободу та особисту недоторканість. Крім цього, відповідно до зазначеної норми Конвенції, звільнення особи повинно обумовлюватися гарантіями явки в судове засідання.

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Строк досудового розслідування у кримінальному провадженні продовжено до 18.09.2024.

Слідчим та прокурором доведена наявність обставин, які об`єктивно перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про обрання запобіжного заходу.

На думку суду, є встановленим факт недостатності застосування інших більш м`яких запобіжних заходів до підозрюваного, а обраний відносно ОСОБА_5 запобіжний захід з урахуванням його тривалості не виходить за межі розумного строку, відповідає характеру та тяжкості діянь, які їй інкримінуються, кореспондується з характером суспільного інтересу, тобто визначеними КПК України конкретними підставами і метою запобіжного заходу.

Посилання захисника про те, що стороною обвинувачення не було надано доказів, які б свідчили про існування обставин, які підтверджують наявність ризиків, визначених ч.1ст.177КПК України, неспроможні.

Встановлені під час обрання запобіжного заходу ризики є дійсними та триваючими, і вони виключають, на даний час, можливість зміни міри запобіжного заходу щодо ОСОБА_5 на більш м`який, а тому наявна необхідність у збереженні такої міри запобіжного заходу як тримання під вартою, без визначеного розміру застави, продовживши строк застосованого запобіжного заходу відносно неї у вигляді тримання під вартою, до 18.09.2024 року, в межах строку досудового розслідування.

Керуючись ст. ст. 32, 110, 131, 132, 176-178, 183,193-194, 196, 369-372, 376, 395 КПК України, слідчий суддя -

ухвалив:

клопотання задовольнити.

Продовжити строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в умовах ДУ «Харківський слідчий ізолятор» відносно підозрюваної ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до 18.09.2024, тобто в межах строку досудового розслідування.

Строк дії ухвали - до 18 вересня 2024 включно.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а підозрюваним - в той же строк, але з моменту вручення йому копії ухвали суду.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1