Справа № 541/3159/24
Провадження № 1-кс/541/880/2024
У Х В А Л А

Іменем України

13 вересня 2024 рокум.Миргород

Миргородський міськрайонний суд Полтавської області у складі :

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3

підозрюваного ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши клопотання заступника начальника СВ Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_6 про застосування до підозрюваного за ч.2 ст. 307 КК України,

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миргород Полтавської області, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, неодруженого, утриманців не маючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою,

в с т а н о в и в:

Заступник начальника СВ Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_6 за погодженням з прокурором Миргородської окружної прокуратури ОСОБА_3 , звернувся в суд з клопотанням про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_7 зазначивши як ризики, передбачені ст. 177 КПК України: переховування від органів досудового розслідування, суду та незаконний вплив свідків у кримінальному провадженні, вчинення іншого кримінального правопорушення.

Зі змісту поданого клопотання вбачається, що слідчим відділенням Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості щодо кримінального правопорушення у якому внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 03.02.2024 за №0000132, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

В ході досудового розслідування зібрано достатньо доказів, які вказують на те, що ОСОБА_4 у невстановлену під час досудового розслідування дату та час, у невстановленому місці, маючи умисел, спрямований на незаконне придбання особливо небезпечної психотропної речовини PVP, з метою подальшого її збуту, маючи на меті отримати грошові кошти від її реалізації, розуміючи та усвідомлюючи в повній мірі протиправність та караність своїх дій, незаконно придбав невстановлену кількість особливо небезпечної психотропної речовини PVP, яку почав незаконно зберігати при собі з метою подальшого її збуту. Так, ОСОБА_4 , керуючись корисливим мотивом і переслідуючи мету незаконного збагачення, обрав незаконну діяльність, пов`язану із незаконним придбанням, зберіганням з метою збуту та незаконним збутом на території м. Миргород особливо небезпечної психотропної речовини PVP, обіг якої заборонено, як джерело накопичення коштів.

Після цього, 19.03.2024 близько о 17 год. 05 хв., ОСОБА_4 , маючи умисел та бажання, направлені на незаконний збут особливо небезпечної психотропної речовини, розуміючи та усвідомлюючи в повній мірі протиправний характер та караність своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, тобто діючи з прямим умислом, з корисливих мотивів, переслідуючи мету незаконного збагачення, а саме протиправного отримання грошових коштів, реалізуючи свої злочинні наміри та умисел, направлені на незаконний збут особливо небезпечної психотропної речовини PVP, заздалегідь домовившись про зустріч у визначеному ним місці із особою зі зміненими анкетними даними ОСОБА_8 , зустрівся з останнім та по АДРЕСА_3 за 500 гривень незаконно збув йому згорток з фольги з порошкоподібною речовиною білого кольору. Відповідно до висновку експерта №СЕ-19/117-24/5018-НЗПРАП від 25.03.2024, вказана кристалічна речовина білого кольору містить PVP, особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено, масою 0,1533г, яку ОСОБА_4 незаконно зберігав при собі з метою збуту та незаконно збув ОСОБА_8 , за що отримав вищезазначені грошові кошти в загальній сумі 500 гривень, чим довів свій злочинний умисел до кінця.

Своїми умисними та протиправними діями, що виразилися в незаконному придбанні, зберіганні з метою збуту, а також у незаконному збуті особливо небезпечної психотропної речовини, що є кваліфікуючою ознакою скоєного, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Крім цього, діючи повторно, ОСОБА_4 , у невстановленому в ході досудового розслідування час та місці, маючи умисел, спрямований на незаконне придбання особливо небезпечної психотропної речовини PVP, з метою подальшого її збуту, маючи на меті отримати грошові кошти від її реалізації, розуміючи та усвідомлюючи в повній мірі протиправність та караність своїх дій, незаконно придбав невстановлену кількість психотропної речовини PVP, яку почав незаконно зберігати при собі з метою подальшого збуту. Так, ОСОБА_4 , керуючись корисливим мотивом і переслідуючи мету незаконного збагачення, продовжив здійснювати незаконну діяльність, пов`язану із незаконним придбанням, зберіганням з метою збуту та незаконним збутом на території м. Миргород особливо небезпечної психотропної речовини PVP, обіг якої заборонено, як джерело накопичення коштів.

Після цього, 12 вересня 2024 року близько 14 год. 40 хв., ОСОБА_4 , маючи умисел та бажання, направлені на незаконний збут особливо небезпечної психотропної речовини, розуміючи та усвідомлюючи в повній мірі протиправний характер та караність своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, тобто діючи з прямим умислом, з корисливих мотивів, переслідуючи мету незаконного збагачення, а саме протиправного отримання грошових коштів, реалізуючи свої злочинні наміри та умисел, направлені на незаконний збут особливо небезпечної психотропної речовини PVP, заздалегідь домовившись про зустріч із особою зі зміненими анкетними даними ОСОБА_8 , зустрівся з останнім на території ПрАТ «Миргородкурорт» по вул. Гоголя, 112, в м. Миргород неподалік «Вічного вогню», де за 600 гривень незаконно збув поліетиленовий зіп-пакет з особливо небезпечною психотропною речовиною PVP, яку незаконно придбав, зберігав з метою збуту та незаконно збув, за що отримав вищезазначені грошові кошти в загальній сумі 600 гривень, чим довів свій злочинний умисел до кінця.

Своїми умисними та протиправними діями, що виразилися в незаконному придбанні, зберіганні з метою збуту, а також у незаконному збуті особливо небезпечної психотропної речовини, вчиненому повторно, що є кваліфікуючими ознаками скоєного, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Підозра ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України підтверджується:

-рапортом оперуповноваженого ВКП Миргородського РВП в Полтавській області про виявлення факту вчинення кримінального правопорушення від 02.02.2024;

-протоколами допиту свідка ОСОБА_8 від 16.02.2024, 22.03.2024;

-протоколами допиту свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_10 ;

-протоколами оперативної закупівлі від 19.03.2024 та 12.09.2024;

-протоколом про результати НС(Р)Д;

-висновком судового експерта, за результатами проведення експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів №СЕ-19/117-23/5018-НЗПРАП від 25.03.2024;

-протоколом затримання особи ( ОСОБА_4 ) за підозрою у вчиненні злочину від 12.09.2024;

- іншими доказами у своїй сукупності.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав та просив задовольнити.

Підозрюваний ОСОБА_4 в судовому засіданні себе винним визнав, просив обрати відносно нього домашній арешт.

Захисник ОСОБА_5 просив обрати запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, зазначивши, що ОСОБА_4 має постійне місце проживання, від органів досудового слідства переховувати наміру не має, при визначені розміру застави просив врахувати похилий вік батьків ОСОБА_4 , відсутність постійної роботи і обрати її в мінімальному розмірі.

Вислухавши сторону обвинувачення та сторону захисту, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов до наступних висновків.

Згідно ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до вимог, викладених у ч. 2 ст. 177 КПК України, підставами для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до рішення ЄСПЛ за скаргою № 25629/94 від «27» листопада 1997 року по справі «К.Ф. проти Німеччини», п. 57, обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватись арешт, складає суттєву частину гарантії від безпідставного арешту і затримання, закріпленої у статті 5 § 1 (с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин.

Отже, для висновку про обґрунтованість підозри достатньою лише доказів, які свідчать про можливу причетність особи до злочину. І ці докази не обов`язково мають бути такого ступеню, щоб забезпечити подальше засудження особи та призначення покарання.

Слідством встановлено, що до вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст.307 КК України може бути причетний ОСОБА_4 . Підозра обґрунтовується наданими до клопотання протоколами оглядів , протоколами допитів свідків.

Таким чином, з урахуванням досліджених доказів, слідчий суддя вбачає наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 307 КК України, що відповідно до ст. 12 КК України віднесено до категорії тяжких злочинів.

З приводу ризиків, на які посилається прокурор, слідчий суддя відзначає, що на існування ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, вказує те, що підозрюваний не має міцних соціальних зв`язків, офіційно не працевлаштований, відсутні джерела доходів або майна у значних розмірах, які б утримували його за місцем мешкання, проживає не за місцем реєстрації, має задовільний стан здоров`я, а тому в будь-який час може змінити місце проживання, виїхавши за межі міста та району, на територію, яка буде знаходитися поза юрисдикцією Миргородського районного відділу поліції, без значних наслідків для себе. Також, слідчий суддя вважає доведеним ризик, передбачений п.3 ч.1 ст. 177 КПК України, оскільки знаходячись на волі , матиме можливість шляхом умовлянь, або іншим шляхом впливати на покази свідків.

Також є доведеним ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України наявність повторності у діях ОСОБА_4 , характер, тяжкість та період вчинення інкримінованих йому кримінальних правопорушень підтверджує наявність вказаного ризику, тобто можливість вчинити нове кримінальне правопорушення аналогічне або іншого характеру, зокрема з корисливим мотивом.

Для запобігання переліченим ризикам, вважаю за необхідне, обрати підозрюваному запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Розглядаючи можливість застосування альтернативних триманню під вартою запобіжних заходів, ураховуючи тяжкість покарання та наявність ризиків вважаю, що виключно тримання під вартою зможе запобігти переліченим ризикам.

Слідчий суддя враховує доводи сторони захисту щодо обрання більш м`якого запобіжного заходу, проте вважає, що стороною захисту не доведено наявність підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу, оскільки не спростовано існування в кримінальному провадженні ризиків, визначених ч. 1 ст. 177 КПК України, тому у даному випадку такі доводи про обрання іншого запобіжного заходу ніж того, про який просить прокурор, не перевищують суспільного інтересу у справі, який полягає у повному та неупередженому розгляді кримінального провадження у розумні строки, а також забезпечення виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків у справі та запобігання процесуальних ризиків.

З вищевикладених підстав у задоволенні клопотання захисника ОСОБА_5 та підозрюваного ОСОБА_4 відмовити.

Вказані суспільні інтереси, не дивлячись на презумпцію невинуватості, мають більшу вагу ніж правила про повагу до свободи особи, про що неодноразово зазначав ЄСПЛ, зокрема, в рішеннях по справах «Лабіта проти Італії» від 06.04.200, «Рохліна проти російської федерації» від 07.04.2005, «Летельє проти Франції» від 26.06.1991, « ОСОБА_11 та інші проти України» від 17.01.2019.

Крім того, вивченням даних про особу обвинуваченого встановлено, що доказів того, що стан здоров`я останнього не допускає його тримання під вартою суду стороною захисту не надано, з огляду на це слід вважати, що таких перешкод не має.

12.09.2024 о 14 год. 50 хв. за підозрою у вчиненні вказаного кримінального правопорушення ОСОБА_4 затримано на підставі та в порядку ст. 208 КПК України.

12.09.2024 затриманому за підозрою у вчиненні злочину ОСОБА_4 у присутності його захисника (адвоката) повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України.

Відповідно п. 4 ч. 3 ст. 219 КПК України встановлено, що з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, досудове розслідування повинно бути закінчене протягом двох місяців. З метою забезпечення швидкого, повного та неупередженого досудового розслідування відповідно до вимог ст. 2 КПК України слід застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб.

Згідно ч. 3 ст. 183 КПК України суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України суд визначає заставу 70 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 211960,00 гривень, яка буде достатньою для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Застосовуючи до обвинуваченого поряд із запобіжним заходом у виді тримання під вартою альтернативний запобіжний захід у виді застави, суд вважає за необхідне покласти на нього обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 177, 183, 194, 372 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання заступника начальника СВ Миргородського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області ОСОБА_6 про застосування до підозрюваного за ч.2 ст. 307 КК України, ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миргород Полтавської області, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, неодруженого, утриманців не маючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком 60 (шістдесят) діб.

Строк дії ухвали слідчого судді щодо обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 становить 60 (шістдесят) днів і обчислюється з моменту його затримання, тобто з 12.09.2024 року.

Ухвала суду про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою припиняє свою дію 10.11.2024 року .

Одночасно визначити альтернативний запобіжний захід у вигляді застави, а саме у розмірі 70 розмірів прожиткових мінімуму для працездатних осіб, що становить 211960 (двісті одинадцять тисяч дев`ятсот шістдесят) гривень 00 копійок, дана сума є достатньою для внесення її як застави.

Сума застави у національній грошовій одиниці може бути внесена, як підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем).

У разі звільнення ОСОБА_4 з-під варти під заставу, покласти на нього обов`язки: прибувати до слідчого, прокурора або суду за першим викликом для проведення процесуальних дій; не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду; утримуватися від спілкування з будь-якою особою, визначеною слідчим, судом ; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Термін обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави визначити до 10 листопада 2024 року, включно.

У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

Попередити підозрюваного , що в разі невиконання покладених на нього зобов`язань, внесена застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України.

Ухвала суду щодо обрання запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом 5 днів з дня оголошення до Полтавського апеляційного суду.

Повний текст ухвали виготовлено 13.09.2024.

Слідчий суддяОСОБА_1