Номер провадження 1-кп/754/981/24
Справа№754/9324/24
Вирок

Іменем України

02 серпня 2024 року м.Київ

Деснянський районний суд м. Києва у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Києві кримінальне провадження відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, зі середньою освітою, офіційно не працевлаштованого, неодруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніш не судимого,

обвинуваченого за ч.4 ст.185 КК України,

за участі прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3

ВСТАНОВИВ :

02.06.24, приблизно о 14:23 годині ОСОБА_3 , знаходячись поблизу закладу швидкого харчування «Pizza day» ТОВ «Піца Дей», що розташований по вул. Шолом-Алейхема, 17 у м. Києві з метою таємного викрадення чужого майна, в умовах воєнного стану, діючи умисно, протиправно, з корисливих мотивів, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає та його дії є таємними для оточуючих, незаконно заволодів - викрав велосипед марки «Ardis», діаметром коліс 27,5дюйми, чорного кольору, з кермом червоного кольору, вартістю 4266грн. 67коп., який належить ОСОБА_5 . Утримуючи вказаний велосипед при собі ОСОБА_3 залишив місце вчинення кримінального правопорушення, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим завдав потерпілій матеріальної шкоди на вказану суму.

Обвинувачений ОСОБА_3 , у судовому засіданні свою вину у вчиненому злочині, а саме: у вчиненні таємного викрадення чужого майна (крадіжка), в умовах воєнного стану, що кваліфікується за ч.4 ст.185 КК України, визнав повністю, щиро покаявся. Суду надав покази, за змістом яких підтвердив інкриміновані події мотивуючи свій вчинок тимчасовими життєвими обставинами. З реалізацією цієї мети, перебуваючи поблизу піцерії побачив велосипед, який не був пристебнутий та перебував поза контролем власника. Сівши на вказаний велосипед, одразу попрямував до ломбарду, де заклав його за 900грн., витративши гроши на власні потреби. В подальшому за відомостями відображеними на камері відеоспостереження, був викритий у вчиненні злочину, що одразу визнав, не намагаючись уникнути відповідальності. Запевнив суд, що зробив належні висновки виховного характеру, повністю відшкодував заподіяну злочином шкоду.

Потерпіла ОСОБА_5 суду надала заяву за змістом якої претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого не має.

У судовому засіданні, відповідно до ст. 349 КПК України, було визнано недоцільним дослідження інших доказів по справі, а саме: показань потерпілого, свідків, а також письмових доказів, оскільки фактичні обставини ніким не оскаржуються і у суду відсутні сумніви щодо добровільності та істинності позиції обвинуваченого. Крім того, показання обвинуваченого відповідають фактичним обставинам справи та ним не оскаржуються. У зв`язку з цим, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_3 доведена повністю.

Зазначені дії ОСОБА_3 суд кваліфікує за ч.4 ст.185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану.

При призначенні виду покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд, у відповідності до ст. 65 КК України та п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», повинен дослідити дані про особу обвинуваченого, з`ясувати його вік, стан здоров`я, поведінку до вчинення злочину як у побуті так і за місцем роботи чи навчання, його минуле (зокрема, наявність не знятих чи не погашених судимостей, адміністративних стягнень), склад сім`ї (наявність на утриманні дітей та осіб похилого віку), матеріальний стан, тощо.

Визначаючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, суд виходить з класифікації, відповідно до положень ст.12 КК України, а також враховує особливості кожного конкретного кримінального правопорушення й обставини його вчинення, зокрема, форму вини, мотив і мету, спосіб вчинення та ступінь тяжкості наслідків, що настали.

Вчинене обвинуваченим ОСОБА_3 , діяння відноситься до категорії тяжких злочинів.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому покарання суд виходить із встановленої ст. 50 КК України мети кари, виправлення і запобігання вчиненню винними та іншими особами нових злочинів, заснованої на вимогах виваженості та справедливості, з урахуванням позиції Європейського суду з прав людини, відповідно до якого покарання як втручання держави в приватне життя особи повинно спрямовуватись на досягненні справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та потребою захисту основоположних прав особи - воно має буду законним, пропорційним (не становити надмірного тягаря для особи) (справи Балканов проти росії від 09.06.2005, Ісмалова проти росії від 29.11.2007).

Обвинувачений ОСОБА_3 раніше не судимий, відомості по притягнення до адміністративної відповідальності відсутні, має постійне місце проживання, на обліку у лікаря нарколога або психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується посередньо.

Вирішуючи питання щодо наявності пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин, суд вказує, що рішення про їх встановлення насамперед має значення для правильного призначення покарання і має бути повністю самостійним, тобто незалежним від наведених в обвинувальному висновку обставин, які пом`якшують чи обтяжують покарання.

Щире каяття характеризує суб`єктивне ставлення винної особи до вчиненого злочину, яке виявляється в тому, що вона визнає свою провину, висловлює жаль з приводу вчиненого та бажання виправити ситуацію, що склалася. Розкаяння передбачає, окрім визнання особою факту вчинення злочину, ще й дійсне, відверте, а не уявне визнання своєї провини у вчиненому певному злочині, щирий жаль з приводу цього та осуд своєї поведінки.

Так, в ході судового провадження, обвинувачений відверто визнав свою провину, висловив щирий жаль з приводу вчиненого, осудив свою поведінку, повідомив суду фактичні обставини про вчинений ним злочину, вказав, що відсутність контролю з боку власника спровокувало в нього бажання вчинити крадіжку велосипеда. Через вчинене щиро жалкує, вжив вичерпних заходів до залагоджування своєї провини перед потерпілим, повністю відшкодувавши вартість велосипеда.

До обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_3 , згідно ст. 66 КК України, суд відносить щире каяття та добровільне відшкодування заподіяного злочином збитку.

Обставини, що обтяжують покарання ОСОБА_3 , згідно ст. 67 КК України, судом не встановлені.

На підставі викладеного, враховуючи обставини вчиненого кримінального правопорушення, спосіб його вчинення, предмет та вартість викраденого майна, наведені вище дані про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, неофіційно не працевлаштований, на обліку у лікаря нарколога або психіатра не перебуває, його ставлення до вчиненого, поведінку до та після вчинення злочину, наявність обставин, які пом`якшують покарання, відсутність тяжких наслідків від злочину, беручи до уваги, що сума завданого злочином збитку добровільно відшкодована потерпілій шляхом сплати вартості викраденого велосипеда, потерпіла не наполягала на суворому покаранні для обвинуваченого, суд, реалізуючи принцип законності, справедливості та індивідуалізації покарання, вважає за необхідне призначити ОСОБА_3 , за кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст.185 КК України, покарання у виді позбавлення волі, у мінімальному розмірі передбаченому санкцією статті.

Вирішуючи питання щодо можливості звільнення обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням, суд звертає увагу на положення, закріплені в ч.1 ст.75 КК України, і зазначає, що тільки комплексне з`ясування підстав застосування цього виду звільнення від відбування покарання може забезпечити обґрунтований висновок суду про можливість виправлення засудженої особи без реального відбування покарання, але в умовах належного контролю за його поведінкою та виконанням покладених на нього судом обов`язків.

Враховуючи наведені вище обставини, які характеризують особу обвинуваченого, його соціальний статус, щире бажання виправитись, відсутність тяжких наслідків від злочину, беручи до уваги, що вартість викраденого майна повністю відшкодована, правову позицію потерпілої, яка не наполягала на суворому покаранні для обвинуваченого, суд вважає, що його виправлення можливе без реального відбуття покарання, тому знаходить можливим звільнити його від призначеного покарання з випробуванням в порядку, визначеному ст.ст.75,76 КК України. При цьому, на думку суду, тривалість іспитового строку може бути мінімальною.

Цивільний позов у кримінальному провадженні заявлений не був.

Процесуальні витрати в кримінальному провадженні пов`язані із залученням експерта підлягають стягненню з винної особи.

Питання про речові докази по справі вирішити у відповідності до ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368, 370, 374 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.185 КК України, призначити покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

Відповідно до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 , від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 1 (один) рік.

На підставі ч.1 ст.76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_3 , наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, або навчання.

Речові докази:

- диск DVD-R із записом камер відеоспостереження ломбардного відділення ПТ «Ломбард «Роял Кредіт» ТОВ «Дом Україна», за 02.06.2024; диск DVD-R із записом камер відеоспостереження магазину «Pizza day» ТОВ «Піца Дей», за 02.06.2024; диск DVD-R із записом камер відеоспостереження магазину ТОВ «АТБ-маркет», за 02.06.2024, залишити у матеріалах кримінального провадження, яке перебуває у розпорядженні прокурора.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати пов`язані із залученням експерта при проведенні судової товарознавчої експертизи №СЕ-19/111-24/33768-ТВ від 12.06.2024 у розмірі 1135грн. 92 коп.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду через Деснянський районний суд м. Києва у строк 30 днів з моменту його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не було скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити засудженому та прокурору.

Суддя ОСОБА_6