Провадження № 1-кс/734/620/24 Справа № 734/3740/24
У х в а л а

іменем України

22 серпня 2024 року смт Козелець

Слідчий суддя Козелецького районного суду Чернігівської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні в приміщенні зали суду в смт. Козелець клопотання слідчого СВ ВП №1 Чернігівського РУП ГУНП в Чернігівській області капітана поліції ОСОБА_3 , про накладення арешту на майно по кримінальному провадженню №0000326, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20.08.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

слідчий СВ ВП №1 Чернігівського РУП ГУНП в Чернігівській області капітан поліції ОСОБА_3 звернулася до суду в рамках кримінального провадження №0000326, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20.08.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України, з клопотанням про накладення арешту на майно.

Клопотання мотивоване тим, що слідчим відділенням відділення поліції № 1 Чернігівського РУП ГУНП в Чернігівській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000326 від 20.08.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України.

20.08.2024 приблизно о 23:00 год. за адресою: АДРЕСА_1 , військовослужбовець військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_4 умисно заподіяв поліцейському сектору реагування патрульної поліції відділення поліції №1 (смт. Козелець) Чернігівського РУП ГУНП в Чернігівській області старшому сержанту поліції ОСОБА_5 тілесні ушкодження у зв?язку з виконанням цим працівником службових обов?язків.

На підставі отриманої інформації та з метою виявлення та вилучення слідів злочинної діяльності, знаряддя злочину та недопущення їх знищення, як природними явищами, так і сторонніми особами, а також з метою виявлення та фіксації відомостей щодо обставин вчинення кримінального правопорушення, відповідно до ч. 3 ст. 233 КПК України слідчий вважаючи цей випадок невідкладним, тобто пов`язаний з безпосереднім переслідуванням особи, які підозрюються у вчиненні кримінального правопорушення, до постановлення ухвали слідчого судді, 21.08.2024 провів огляд житла та іншого володіння особи за адресою: АДРЕСА_1 , яке належить на праві приватної власності ОСОБА_6 .

В ході проведеного огляду території домоволодіння за адресою АДРЕСА_1 , на відстані 5 метрів від вхідних дверей до будинку, на асфальтованому покритті виявлено викрутку індикатора напруги з ковпачком червоного кольору, яку було вилучено до паперового конверту.

Згідно інформації з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, житловий будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , на праві власності належить ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Враховуючи, що викрутка була вилучена на території домоволодіння, власником якого є ОСОБА_7 , є достатні підстави вважати, що власником викрутки є ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Постановою слідчого від 21.08.2024 викрутку було визнано речовим доказом у кримінальному провадженні №0000326, так як вона була знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегла на собі його сліди та містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Відповідно до ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою збереження речових доказів.

Відповідно до п. І ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним уст. 98 цього Кодексу.

Частиною 1 ст. 98 КПК України визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Накладення арешту необхідне для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні, запобігання знищенню речових доказів, яке може перешкодити кримінальному провадженню, та можливості в подальшому використовувати майно як доказ у кримінальному провадженні.

Відповідно до ч. 5 ст. 171 КПК клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна.

Слідча в судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву про розгляд клопотання без її участі. Клопотання підтримує в повному обсязі та просить його задовольнити.

Власник майна в судове засідання не з`явилася, до суду надала заява про розгляд клопотання без її участі, проти вимог клопотання не заперечує.

Вивчивши матеріали кримінального провадження, слідчий суддя вважає клопотання обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

Частиною другою статті 170 КПК України передбачено, що слідчий суддя або суд під час судового провадження накладає арешт на майно у вигляді речей, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у частині другій статті 167 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; надані особі з метою схилити її до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та (або) матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи як винагорода за його вчинення; є предметом кримінального правопорушення, пов`язаного з їх незаконним обігом; набуті в результаті вчинення кримінального правопорушення, доходи від них, або на які було спрямоване кримінальне правопорушення.

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.

Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; достатність доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення; розмір можливої конфіскації майна, можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, та цивільного позову; наслідки арешту майна для інших осіб; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Статтею 131 КПК України визначено, що заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження, а заходами забезпечення кримінального провадження, в тому числі, є арешт майна.

Отже, на вказане в клопотанні майно необхідно накласти арешт, так-як в разі не накладення на нього арешту воно може мати наслідки зникнення, втрати, пошкодження майна або настання інших наслідків, які можуть перешкоджати встановлення істини в кримінальному провадженні.

Таким чином, проаналізувавши доводи клопотання та додані до нього докази, слідчий суддя приходить до висновку про наявність достатніх підстав для задоволення клопотання.

Враховуючи викладене, клопотання про накладення арешту на майно, підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. 167, 168, 170, 171, 173 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:

клопотання слідчого СВ ВП №1 Чернігівського РУП ГУНП в Чернігівській області капітана поліції ОСОБА_3 , про накладення арешту на майно по кримінальному провадженню №0000326, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20.08.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України, - задовольнити.

Накласти арешт на майно - викрутку індикатора напруги з ковпачком червоного кольору, яке було вилучено 21.08.2024 року під час проведення огляду житла та іншого володіння особи, за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом заборони відчуження, користування та розпорядження.

Дане майно перебувало у власності, володінні та користуванні ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до Чернігівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_8