УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 жовтня 2024 року

м. Київ

справа № 505/2909/16-к

провадження № 51-4624 ск 24

Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження та касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5 на ухвалу Одеського апеляційного суду від 16 квітня 2024 року,

встановив:

За вироком Котовського міськрайонного суду Одеської області від 28 січня 2020 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винуватим та засуджено за частиною 2 статті 364 Кримінального кодексу України (далі - КК) до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки з позбавленням права обіймати посади в державних органах, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій на строк 2 роки; за частиною 2 статті 366 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки з позбавленням права обіймати посади в державних органах, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій, на строк 1 рік 6 місяців.

На підставі частини 5 статті 74 КК звільнено ОСОБА_5 від покарання за частиною 2 статті 366 КК у зв`язку із закінченням строків давності, передбачених пунктом 3 частиною 1 статті 49 КК.

Відповідно до статті 75 КК ОСОБА_5 звільнений від відбування покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку 1 рік.

На підставі пунктів 1, 2 частини 1 статті 76 КК зобов`язано ОСОБА_5 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.

Призначене ОСОБА_5 покарання у вигляді позбавлення права обіймати посади в державних органах, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій, підлягають реальному виконанню.

Постановлено залишити без задоволення цивільний позов прокурора в інтересах держави в особі Одеської обласної державної адміністрації про стягнення з ОСОБА_5 збитків, завданих державі, в розмірі 963 500 грн.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 16 квітня 2024 року апеляційні скарги прокурора ОСОБА_6 та захисника ОСОБА_4 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_5 задоволено частково, а вирок Котовського міськрайонного суду Одеської області від 28 січня 2020 року скасовано в частині визнання ОСОБА_5 винуватим за частиною 2 статті 366 КК. Кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 366 КК, закрито на підставі пункту 3 частини 1 статті 284 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК) у зв`язку з не встановленням достатніх доказів для доведення винуватості особи в суді та вичерпанням можливості їх отримати.

Також, вирок Котовського міськрайонного суду Одеської області від 28 січня 2020 року змінено. Перекваліфіковано дії ОСОБА_5 з частини 2 статті 364 КК на частину 2 статті 222 КК та визнано його винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 222 КК (в ред. Закону від 15 квітня 2008 року), та призначено йому покарання у виді штрафу в розмірі 5000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 85 000 грн, з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з організаційно-розпорядчими або/чи адміністративно-господарськими функціями на строк 2 роки.

На підставі частини 5 статті 74 КК звільнено ОСОБА_5 від призначених основного та додаткового покарання в зв`язку із закінченням строків, передбачених статтею 49 КК.

Виключено з резолютивної частини вироку абзаци 3, 4, 5 щодо застосування до ОСОБА_5 призначеного покарання із застосуванням положень статей 75, 76 КК та щодо реального відбування додаткового покарання.

В іншій частині вирок суду першої інстанції залишено без змін.

Зі змісту касаційної скарги захисника вбачається, що він не погоджується з вказаною ухвалою апеляційного суду. Крім того, захисник просить поновити йому строк на касаційне оскарження зазначеної ухвали суду апеляційної інстанції.

Перевіривши клопотання захисника про поновлення строку на касаційне оскарження, доводи, викладені в ньому, щодо поважних причин пропуску строку на касаційне оскарження судового рішення, колегія суддів дійшла висновку про те, що зазначене клопотання не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Відповідно до вимог частини 2 статті 426 КПК касаційна скарга на судові рішення може бути подана протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Зі змісту частини 1 статті 117 КПК вбачається, що строк касаційного оскарження поновлюється лише в тому випадку, якщо причини його пропуску є поважними.

Виходячи із системного аналізу норм процесуального закону, під поважними причинами слід розуміти лише ті обставини, які були чи є об`єктивно непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, пов`язані дійсно з істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливлювали чи ускладнили можливість своєчасного звернення до суду у визначений законом строк.

У касаційній скарзі захисник просить поновити йому строк на касаційне оскарження ухвали апеляційного суду. Зазначає, що 16 серпня 2024 року шляхом кур`єрського відправлення ним було направлено до Верховного Суду касаційну скаргу на ухвалу Одеського апеляційного суду від 16 квітня 2024 року. При цьому, вказує на те що, оскільки приміщення Верховного Суду було закрито, то співробітник ТОВ «Двадцять п`ять годин» особисто скористався засобом зв`язку «Укрпошта» та відправив його касаційну скаргу простим листом. На підтвердження зазначеного додає до касаційної скарги копії довідки ТОВ «Двадцять п`ять годин» та кур`єрської накладної.

Однак, як вбачається з ухвали Одеського апеляційного суду, це рішення було постановлено 16 квітня 2024 року, тобто останнім днем звернення з касаційною скаргою для захисника було 17 липня 2024 року, а не 16 серпня 2024 року, як помилково вважає захисник у своїй касаційній скарзі.

Отже, захисник подав касаційну скаргу поза межами трьохмісячного строку на оскарження судових рішень, при цьому, у своєму клопотанні не вказує на об`єктивні причини, які перешкодили йому вчасно оскаржити зазначену ухвалу апеляційного суду, строк на оскарження якої закінчився 17 липня 2024 року.

За таких обставин, відповідно до пункту 3 частини 3 статті 429 КПК Суд вважає, що касаційну скаргу захисника слід повернути у зв`язку з її поданням після закінчення строку касаційного оскарження та відсутністю підстав для його поновлення.

На підставі наведеного, керуючись пунктом 3 частиною 3 статті 429 КПК, Суд

постановив:

Відмовити захиснику ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5 в поновленні строку на касаційне оскарження ухвали Одеського апеляційного суду від 16 квітня 2024 року.

Повернути захиснику ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5 касаційну скаргу на ухвалу Одеського апеляційного суду від 16 квітня 2024 року з усіма доданими до неї матеріалами.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3