Провадження № 1-кс/344/6458/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 жовтня 2024 року м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000163 від 07.06.2022 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 189, ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 255-1, ч. 3 ст. 289, ч. 3 ст. 28, ч. 1 ст. 357, ч. 4 ст. 358, ч. 1 ст. 263 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Слідчий звернувся з вказаним клопотанням, в обґрунтування якого покликався на те, що слідчим управлінням ГУНП в області розпочато досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000163 від 07.06.2022 року, за ознаками кримінальних правопорушень передбачених за ч. 4 ст. 189, ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 255-1, ч. 3 ст. 289, ч. 3 ст. 28, ч. 1 ст. 357, ч. 4 ст. 358, ч. 1 ст. 263 КК України за фактами вчиненого у 2021 році членами організованої групи ОСОБА_7 ,

ОСОБА_8 , ОСОБА_5 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 встановлення і поширення у суспільстві злочинного впливу, вимагання та заволодіння майном ОСОБА_11 та ТОВ Ньорд, яке перебувало на території ТОВ «Рибгосп Бурштинський» по вул. Л. Українки, 12, у м. Бурштин Івано-Франківського району; незаконного заволодіння транспортним засобом ОСОБА_11 - автомобілем марки Mercedes-BenzC250, д.н.з. НОМЕР_1 ; вимагання, викрадення та привласнення офіційного документа - свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 на автомобіль марки Mercedes-BenzC250, д.н.з. НОМЕР_1 , який на праві власності належить ОСОБА_11 та тимчасово

перебував у користуванні ОСОБА_12 ; незаконно заволодіння транспортним засобом ОСОБА_11 - автомобілем марки Mazda 6 MPS, чорного кольору, д.н.з. НОМЕР_3 ; за фактом вимагання майна у ОСОБА_13 грошових коштів; за фактом використання завідомо підроблених документів для перереєстрації автомобіля марки Mercedes-BenzC250, який належав ОСОБА_11 невідомою особою та зберігання вогнепальної зброї і боєприпасів на території ТОВ «Рибгосп Бурштинський» по вул. Л. Українки, 12, у м. Бурштин Івано-Франківського району.

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець

м. Івано-Франківськ, зареєстрований АДРЕСА_1 , громадянин України, українець, раніше судимий, обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 289, ч. 4 ст. 189, ч. 3 ст. 28 ч. 1 ст. 357 КК України.

18 лютого 2022 року у відповідності до ст. 111 КПК України дружині

ОСОБА_5 ОСОБА_14 повідомлено про те, що її чоловік ОСОБА_5 підозрюється у вчиненніпередбачених ч. 3 ст. 289, ч. 4 ст. 189, ч. 3 ст. 28 ч. 1 ст. 357 КК України злочинів, які відповідно до ст. 12 КК України є особливо тяжкими.

Будучи допитаною в якості свідка ОСОБА_14 вказала, що востаннє бачила свого чоловіка більше тижня назад, з того часу із ним не спілкувалась, де він перебуває їй не відомо, контактів із ним не має. На даний час місцезнаходження

ОСОБА_5 не встановлено.

21 лютого 2022 року підозрюваного ОСОБА_5 оголошено в розшук.

04 березня 2024слідчим суддею Івано-Франківського міського суду винесено ухвалу про дозвіл на затримання ОСОБА_5 з метою його приводу для участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою із строком дії до 04вересня 2024.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_5 підтверджується заявами та показаннями потерпілих, свідків, протоколами пред`явлення осіб для впізнання за фотознімками, протоколами про результати проведення негласних слідчих (розшукових) дій, висновками експертиз та сукупністю інших доказів.

Відповідно до вимог п.4 ч.1 ст.184 КПК України під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п.п.1, 3, 4, 5 ч.1 ст.177КПК України: - переховування від органу досудового розслідування та судуз метою уникнення покарання за вчинення інкримінованих злочинів;- незаконного впливу на свідків, потерпілих, експертів та інших підозрюваних у цьому ж кримінальному провадженні з метою спотворення доказів стосовно фактичних обставин та уникнення відповідальності й покарання;- перешкоджання таким чином кримінальному провадженню; - вчинення інших кримінальних правопорушень, оскільки ОСОБА_5 раніше судимий, підтримує стосунки з лідерами злочинного середовища, у якому особисто самоутвердився, не працевлаштований, не має постійного джерела доходу та збагачувався виключно за рахунок злочинної діяльності.

Вчинення ОСОБА_5 інкримінованих злочинів вкрай негативно вплинуло на життя і здоров`я потерпілих, безпеку громадян та на суспільство в цілому, викликало підвищений суспільний резонанс до подій, що мали місце.

Матеріалами кримінального провадження підтверджується, що ОСОБА_5 має високий рівень матеріального забезпечення та відповідно можливість внести заставу в межах від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Враховуючи факт озброєності, агресивності, жорстокості, зухвалості дій ОСОБА_5 під час вчинення злочинів та їх наслідки, потерпілі у зазначеному провадженні, побоюючись застосування до них погроз, насилля та іншого протиправного впливу, вимушені були змінити своє місце проживання та переховуватись від підозрюваних та їх «злочинного середовища».

Зазначені вище обставини, тяжкість інкримінованих злочинів, характер їх скоєння та наслідки, дані про особу ОСОБА_5 , його соціальні зв`язки, підвищений суспільний інтерес, дають підстави вважати про те, що застосування до нього більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, не зможе запобігти заявленим ризикам та дієвості кримінального провадження.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав з підстав, викладених в ньому, просив клопотання задовольнити та застосувати щодо підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Підозрюваний та його захисник в судовому засіданні заперечили щодо задоволення клопотання та просили відмовити в його задоволенні, та обрати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Заслухавши прокурора, підозрюваного, захисника, дослідивши матеріали клопотання, вважаю наступне.

Згідно з вимогами п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практикою Європейського суду з прав людини обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч. 5 ст. 176 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Ч. 2 ст. 183 КПК України визначено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_15 , згідно ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів.

Згідно з ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Як встановлено слідчим суддею, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець

м. Івано-Франківськ, зареєстрований АДРЕСА_1 , громадянин України, українець, раніше судимий, обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 289, ч. 4 ст. 189, ч. 3 ст. 28 ч. 1 ст. 357 КК України.

18 лютого 2022 року у відповідності до ст. 111 КПК України дружині

ОСОБА_5 ОСОБА_14 повідомлено про те, що її чоловік ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні передбачених ч. 3 ст. 289, ч. 4 ст. 189, ч. 3 ст. 28 ч. 1 ст. 357 КК України злочинів, які відповідно до ст. 12 КК України є особливо тяжкими.

Будучи допитаною в якості свідка ОСОБА_14 вказала, що востаннє бачила свого чоловіка більше тижня назад, з того часу із ним не спілкувалась, де він перебуває їй не відомо, контактів із ним не має. На даний час місце знаходження

ОСОБА_5 не встановлено.

21 лютого 2022 року підозрюваного ОСОБА_5 оголошено в розшук.

04березня 2024слідчим суддею Івано-Франківського міського суду винесено ухвалу про дозвіл на затримання ОСОБА_5 , з метою його приводу для участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою із строком дії до 04вересня 2024.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_5 підтверджується заявами та показаннями потерпілих, свідків, протоколами пред`явлення осіб для впізнання за фотознімками, протоколами про результати проведення негласних слідчих (розшукових) дій, висновками експертиз та сукупністю інших доказів.

Постановою слідчого СУ ГУНП в Івано-Франківській області від 07.10.2024 року ОСОБА_4 відновлено досудове розслідування у кримінальному провадженні 0000163 від 07.06.2022 року, за ознаками кримінальних правопорушень передбачених за ч. 4 ст. 189, ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 255-1,

ч. 3 ст. 289, ч. 3 ст. 28, ч. 1 ст. 357, ч. 4 ст. 358, ч. 1 ст. 263 КК України за фактами вчиненого у 2021 році членами організованої групи ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_5 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 встановлення і поширення у суспільстві злочинного впливу, вимагання та заволодіння майном ОСОБА_11 та ТОВ Ньорд, яке перебувало на території ТОВ «Рибгосп Бурштинський» по вул. Л. Українки, 12, у м. Бурштин Івано-Франківського району; незаконного заволодіння транспортним засобом ОСОБА_11 - автомобілем марки Mercedes-BenzC250, д.н.з. НОМЕР_1 ; вимагання, викрадення та привласнення офіційного документа - свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 на автомобіль марки Mercedes-BenzC250, д.н.з. НОМЕР_1 , який на праві власності належить ОСОБА_11 та тимчасово перебував у користуванні

ОСОБА_12 ; незаконно заволодіння транспортним засобом ОСОБА_11 - автомобілем марки Mazda 6 MPS, чорного кольору, д.н.з. НОМЕР_3 ; за фактом вимагання майна у ОСОБА_13 грошових коштів; за фактом використання завідомо підроблених документів для перереєстрації автомобіля марки Mercedes-BenzC250, який належав ОСОБА_11 невідомою особою та зберігання вогнепальної зброї і боєприпасів на території ТОВ «Рибгосп Бурштинський» по вул. Л. Українки, 12, у м. Бурштин Івано-Франківського району.

Відповідно до практики Європейського суду «розумна підозра» у вчиненні кримінального злочину», про яку йдеться у підпункті «с» п. 1 ст. 5 Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила злочин. Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод вимагає, щоб будь-який захід, яким людина позбавляється волі, відповідав меті ст. 5, а саме захисту особи від свавілля.

У п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» визначено, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series А, № 182).

При цьому, обґрунтована підозра вимагає тільки наявності певних об`єктивних відомостей, які дають підстави для переконання в тому, що особа вірогідно вчинила злочин. За визначенням Європейського суду, «у п-п. «с» п. 1 ст. 5 йдеться про розумну підозру, а не про щиру або сумлінну (bona fide) підозру».

В справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» (1994) Суд визначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтованого обвинувального вироку чи просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Отже, враховуючи, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце і підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю матеріалів кримінального провадження та інших матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

Крім цього, прокурором доведено наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може вчинити дії, передбачені п.п.1, 3, 4, 5 ч.1 ст.177КПК України:

- переховування від органу досудового розслідування та судуз метою уникнення покарання за вчинення інкримінованих злочинів;- незаконного впливу на свідків, потерпілих, експертів та інших підозрюваних у цьому ж кримінальному провадженні з метою спотворення доказів стосовно фактичних обставин та уникнення відповідальності й покарання;- перешкоджання таким чином кримінальному провадженню; - вчинення інших кримінальних правопорушень, оскільки ОСОБА_5 раніше судимий, підтримує стосунки з лідерами злочинного середовища, у якому особисто самоутвердився, не працевлаштований, не має постійного джерела доходу та збагачувався виключно за рахунок злочинної діяльності.

Крім цього, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Так, згідно ст. ст. 7-9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини. У рішенні по справі «Летельє проти Франції» від 26.06.1991 Європейський суд з прав людини вказав, що наявність вагомих підстав підозрювати затриманого у вчиненні злочину є неодмінною умовою правомірності тримання під вартою. У рішенні по справі «W проти Швейцарії» від 26.01.1993 Європейський суд з прав людини вказав, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що обвинувачений може ухилитись від слідства;

- перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином що підтверджується тим, що підозрюваний розуміючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, може умисно вчинити самокалічення або симулювати хворобу, підробивши для цього відповідні документи або іншим обманом, щоб не перебувати в умовах ізоляції до завершення досудового розслідування;

- незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, що підтверджується тим, що підозрюваний може вплинути на свідків, які разом з ним розпивали алкогольні напої в день події шляхом залякування та здійснення стосовно останніх насильницьких дій.

За таких обставин, слідчий суддя приходить до переконання, що прокурором доведено існування частини зазначених у клопотанні ризиків.

Крім того, у відповідності до вимог п.3 ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Тримання під вартою є винятковим видом запобіжного заходу та застосовується лише у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе відвернути ризики, зазначені у ст. 177 КПК. При розгляді клопотання про обрання або ж продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів (правова позиція, викладена у п. 80 рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України»).

В ході розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу прокурором доведено, що в даному кримінальному провадженні, враховуючи конкретні його обставини та інкриміновану ОСОБА_5 участь у кримінальному правопорушенні, наслідки даного правопорушення, щодо підозрюваного неможливим є застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання тим ризикам, існування яких доведено в судовому засіданні.

На думку слідчого судді, застосування більш м`якого запобіжного заходу, зокрема, цілодобового домашнього арешту, як про це клопотали сторона захисту, не унеможливить прояву встановлених слідчим суддею ризиків, та не буде ефективним та доцільним в рамках даного кримінального провадження.

Згідно з ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

В ухвалі слідчого судді, суду зазначаються, які обов`язки з передбачених статтею 194 цього Кодексу будуть покладені на підозрюваного, обвинуваченого у разі внесення застави, наслідки їх невиконання, обґрунтовується обраний розмір застави, а також можливість її застосування, якщо таке рішення прийнято у кримінальному провадженні, передбаченому частиною четвертою цієї статті.

Частиною 4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні:

1) щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування;

2) щодо злочину, який спричинив загибель людини;

3) щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений нею;

4) щодо злочину, передбаченого статтями 255-255-3 Кримінального кодексу України;

5) щодо особливо тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів.

При обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного, обвинуваченого, який оголошений у міжнародний розшук, та/або який виїхав, та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, розмір застави не визначається.

Під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-2, 258-258-6, 260, 261, 402-405, 407, 408, 429, 437-442 Кримінального кодексу України.

Розмір застави не визначається під час розгляду питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відповідно до статей 629-631 цього Кодексу.

На підставі ст.ст. 29, 55, 62, 63, 129 Конституції України, керуючись ст.ст. 176-178, 182-183, 193, 194, 196, 197, 202, 205, 309, 376, 395 КПК України, -

У Х В А Л И В:

Клопотання задовольнити.

Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, на строк до 26 листопада 2024 року включно в межах строку досудового розслідування.

Взяти підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , під варту в залі суду, а тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 здійснювати в Івано-Франківській установі виконання покарань № 12.

Ухвала підлягає до негайного виконання після її оголошення. Про прийняте рішення повідомити заінтересованих осіб.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора Івано-Франківської обласної прокуратури ОСОБА_3 .

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1

Повний текст рішення складено і підписано 11.10.2024 року.