Справа № 461/6499/18 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/811/933/24 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А

про відмову у відкритті провадження

09 серпня 2024 року Суддя Львівського апеляційного суду ОСОБА_2 вирішуючи питання прийняття апеляційної скарги адвоката ОСОБА_3 , поданої в інтересах ОСОБА_4 на ухвалу слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 25 липня 2024 року,

в с т а н о в и в :

Ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 25 липня 2024 року клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , про скасування арешту майна повернуто заявнику.

На ухвалу слідчого судді адвокат ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою клопотання про скасування арешту майна задовольнити.

Вивчивши матеріали провадження, вважаю, що у відкритті апеляційного провадження слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до ч. 3 ст. 392 КПК України в апеляційному порядку можуть бути оскаржені ухвали слідчого судді у випадках, передбачених цим Кодексом.

Статтею 309 КПК України визначено вичерпний перелік ухвал слідчого судді, які можуть бути оскаржені в апеляційному порядку під час досудового розслідування.

Подане до Галицького районного суду м. Львова клопотання адвоката ОСОБА_3 про скасування арешту майна повернуте останньому для звернення до належного суду, оскільки на даний час кримінальне провадження, в рамках якого подане дане клопотання, розслідується органом досудового розслідування, який знаходиться поза межами територіальної підсудності Галицького районного суду м. Львова.

Оскарження в апеляційному порядку під час досудового розслідування ухвали слідчого судді про повернення клопотання про скасування арешту майна кримінальним процесуальним законом не передбачено.

Окрім цього, звертаючись з апеляційною скаргою на вищевказане судове рішення, адвокат також не врахував практику Європейського суду з прав людини.

Позиція Європейського суду полягає у тому, що основною складовою права на суд є право доступу в тому розумінні, що особі забезпечується можливість безперешкодно звернутися до суду для вирішення певного питання за встановленою процедурою на засадах верховенства права.

Одночасно у своїй практиці Європейський суд неодноразово наголошував, що право на доступ до суду (закріплене у ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод) не є абсолютним: воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання. Держави-учасниці користуються у цьому питанні певною свободою розсуду.

Вказівка в ухвалі слідчого судді від 25 липня 2024 року про можливість її апеляційного оскарження вимогам закону не відповідає, а тому не може бути підставою для апеляційного перегляду судового рішення.

Відповідно до ч. 4 ст. 399 КПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті провадження, якщо апеляційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку.

Оскільки апеляційна скарга подана на судове рішення, яке оскарженню в апеляційному порядку не підлягає, у відкритті провадження за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_3 слід відмовити.

Керуючись ч. 4 ст. 399 КПК України, суддя

у х в а л и в:

Відмовити у відкритті провадження за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_3 , поданої в інтересах ОСОБА_4 на ухвалу слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 25 липня 2024 року.

Копію ухвали з апеляційною скаргою надіслати адвокату ОСОБА_3 .

Ухвала може бути оскаржена до Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її постановлення.

Суддя

Львівського апеляційного суду ОСОБА_2