ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада 2024 року Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси від 01 листопада 2024 року про відмову у застосуванні запобіжного заходу у виді тримання під вартою та обрання запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Червона Слобода, Черкаського району, Черкаської області, українця, громадянина України, з вищою неповною освітою, не одруженого, на утриманні малолітніх, неповнолітніх дітей, непрацездатних батьків не має, не працює, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України,

в с т а н о в и в :

Начальник відділення розслідування злочинів, скоєних проти життя та здоров`я особи, Слідчого відділу Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_9 , за погодженням з прокурором Черкаського відділу Черкаської окружної прокуратури ОСОБА_6 , звернувся до слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_7 .

В обґрунтування заявлених вимог зазначив, що Слідчим відділом Черкаського районного управління поліції ГУНП в Черкаській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0003642 від 29 жовтня 2024 року за ч. 2 ст. 345 КК України.

Ухвалою слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси від 01 листопада 2024 року в задоволенні клопотання про обрання запобіжного заходу щодо ОСОБА_7 у вигляді застави відмовлено. Застосовано відносно нього запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Відповідно до вимог ч. 5 ст. 194 КПК України, покладено на підозрюваного наступні обов`язки:

1) прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді та суду за кожною вимогою;

2) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

3) утримуватись від спілкування зі свідками та потерпілими у вказаному кримінальному провадженні.

Строк дії запобіжного заходу діє до 29 січня 2025 року, в межах строку досудового розслідування.

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді, прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить вищевказану ухвалу скасувати, та винести нову ухвалу, якою клопотання слідчого про застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів задоволити.

Апеляційна скарга мотивована тим, що в своїй ухвалі слідчий суддя вказала про наявність ризиків, зазначених в клопотанні слідчого, а саме можливість переховування, незаконний вплив на потерпілого свідків, ризик вчинити інше кримінальне правопорушення, отже прокурором доведена наявність указаних вище ризиків.

Також сторона обвинувачення вказує, що слідчим відділом ВП № 2 Черкаського РУП 04.05.2024 зареєстроване кримінальне провадження за фактом ухилення ОСОБА_7 від призову на військову службу під час мобілізації за ознаками злочину, передбаченого ст. 336 КК України. Крім того, ОСОБА_7 не визнає своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення.

Вважає, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів ніж тримання під вартою не зможе запобігти ризикам переховування від органу досудового розслідування та/або суду, незаконного впливу на потерпілого та свідків, а також вчинити інше кримінальне правопорушення, а тому ухвалу слідчого судді слід скасувати.

Дослідивши матеріали провадження, доводи прокурора в підтримання апеляційної скарги, думку підозрюваного та його захисника, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу.

Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 372 КПК України в мотивувальній частині ухвали зазначається: суть питання, що вирішується ухвалою, і за чиєю ініціативою воно розглядається; встановлених судом обставин із посиланням на докази, а також мотивів неврахування окремих доказів; мотивів, з яких суд виходив при постановленні свого рішення, і положення закону, яким він керувався.

Встановлено, що за версією органу досудового слідства, 29 жовтня 2024 року, близько 09 години, по АДРЕСА_2 , працівники ІНФОРМАЦІЯ_2 відповідно до законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, здійснюючи заходи щодо оповіщення громадян, звернулись до ОСОБА_10 з метою перевірки військово-облікового документу та документу, що посвідчує особу, але, останній відмовився надати вказані документи працівникам ІНФОРМАЦІЯ_3 .

За таких обставин, працівниками ІНФОРМАЦІЯ_3 був здійснений виклик працівників поліції на місце події.

О 09 годині 17 хвилин на місце події прибув екіпаж «Агат-104» у складі інспекторів батальйону Управління патрульної поліції в Черкаській області: старшого лейтенанта поліції ОСОБА_11 та поліцейського батальйону Управління патрульної поліції в Черкаській області капрала поліції ОСОБА_12 .

В цей час до працівників поліції та працівників ІНФОРМАЦІЯ_3 підійшов ОСОБА_7 , який почав перешкоджати законним діям останніх.

Старший лейтенант поліції ОСОБА_11 та капрал поліції ОСОБА_12 , які виконували свої службові обов`язки із забезпечення охорони громадського порядку, підійшли до ОСОБА_7 , перевірили його особу та встановили, що останній оголошений у розшук ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Враховуючи викладене, ОСОБА_7 було повідомлено про необхідність проїхати разом з працівниками поліції з метою доставки до ІНФОРМАЦІЯ_5 , але, останній відмовився та вибіг на проїжджу частину вулиці Чигиринської.

Працівники поліції наздогнали ОСОБА_7 та почали його затримання, а саме: старший лейтенант поліції ОСОБА_11 ззаду обхопив його обома руками за тулуб, а капрал поліції ОСОБА_12 , перебуваючи від нього спереду, намагався допомогти напарнику. В цей момент ОСОБА_7 , достовірно знаючи, що перед ним знаходиться працівник правоохоронного органу, поводив себе агресивно, чинив активний опір та умисно наніс один удар головою в обличчя ОСОБА_12 , в результаті чого спричинив останньому тілесні ушкодження, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

29 жовтня 2024 року ОСОБА_7 був затриманий в порядку ст. 208 КК України.

29 жовтня 2024 року, ОСОБА_7 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 345 КК України.

Причетність підозрюваного до вчинення інкримінованого кримінального правопорушення підтверджується зібраними у кримінальному провадженні № 0003642 доказами, а саме:

- електронним рапортом від 29 жовтня 2024 року;

- протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від ОСОБА_12 від 29 жовтня 2024 року;

- протоколом огляду місця події від 29 жовтня 2024 року;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_13 від 29 жовтня 2024 року;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_11 29 жовтня 2024 року;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_14 від 29 жовтня 2024 року;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_15 від 29 жовтня 2024 року;

- протоколом допиту потерпілого ОСОБА_12 від 29 жовтня 2024 року;

- протоколом огляду предметів від 29 жовтня 2024 року;

-довідкою з КНП «Третя Черкаська міська лікарня швидкої медичної допомоги Черкаської міської ради» від 29 жовтня 2024 року.

Таким чином, ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України, за вчинення якого передбачене покарання у вигляді обмеження волі на строк до п`яти років або позбавленням волі на той самий строк.

Згідно з ч. 1 ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до пунктів 3, 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод і практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

При цьому, відповідно до установленої практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливості запобігання їм застосуванням більш м`яких запобіжних заходів мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного і його поведінки.

У відповідності до вимог ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а підставою, відповідно до ч. 2 даної статті, є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч.1 цієї статті (переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується).

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Отже, щоб вирішити справу у відповідності до вимог закону, суд повинен взяти до уваги, крім даних, передбачених ст. 177 КПК України, особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки, характер справи, тяжкість покарання та наслідки вчинення протиправних діянь.

Зазначені вимоги закону, слідчим суддею Соснівського районного суду м. Черкаси дотримані.

Як вбачається із матеріалів провадження, які були предметом дослідження судом першої інстанції, слідчий суддя оцінив у сукупності всі обставини, в тому числі вагомість наявних доказів про обґрунтованість підозри у вчиненні злочину, ступінь його тяжкості, наявність передбачених ст. 177 КПК України ризиків, особу підозрюваного ОСОБА_7 , який має постійне місце проживання, має позитивні характеристики.

Слідчим суддею були враховані усі обставини, з якими закон пов`язує обрання запобіжного заходу, в тому числі і ті, на які посилається сторона обвинувачення, а тому ухвала слідчого судді є обґрунтованою та законною.

Колегія суддів враховує позицію органу досудового слідства та прокурора, які в клопотанні вказують на наявність ризиків, а саме що ОСОБА_7 може переховуватись від органів слідства та суду, вливати на потерпілого та свідків в даному кримінальному провадженні, ризик вчинення нових злочинів, проте вважає, що за вказаних обставин можливого вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 345 КК України, тримання під вартою є занадто обтяжливим запобіжним заходом в світлі вище наведених подій, і сама лише тяжкість покарання не може бути підставою для обрання ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Крім того, на думку колегії суддів, ризик вчинення інших кримінальних правопорушень не знайшов свого підтвердження, оскільки сторона обвинувачення, посилаючись на зареєстроване з 04.05.2024 кримінальне провадження за ст. 336 КК України по факту ухилення ОСОБА_7 від мобілізації, не надала жодного доказу щодо проведення досудового розслідування цього кримінального провадження, зокрема повідомлення про підозру у вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення.

Колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді, що до підозрюваного ОСОБА_7 , з огляду на характеризуючи дані та стійкість його соціальних зв`язків, позитивні характеристики, обставини вказаної події, можливо застосувати найменш обтяжливий запобіжний захід у виді особистого зобов`язання, із покладенням на нього обов`язків, визначених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Крім того суд зважає на те, що ОСОБА_7 присутній в залі судового засідання, що дає підстави вважати, що останній переховується та не має наміру ухилятися від слідства та суду.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які б давали підстави для скасування ухвали слідчого судді, колегія суддів не знаходить.

Доказів на спростування висновків слідчого судді в апеляційній скарзі не наведено, матеріалами провадження не встановлено, і в ході судового засідання апеляційної інстанції не здобуто.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 419, 422 КПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу Соснівського районного суду м. Черкаси від 01 листопада 2024 року про відмову в застосуванні запобіжного заходу у тримання під вартою та обрання запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання відносно ОСОБА_7 , залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з часу проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді: