Справа №522/8328/24
Провадження №1-кп/522/2781/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

підготовчого судового засідання

9 серпня 2024 року Приморський районний суд м. Одеси у складі:

Головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні у залі Приморського районного суду м. Одеси угоду про визнання винуватості, разом із обвинувальним актом, який надійшов із Одеської обласної прокуратури, у кримінальному провадженні №0000029, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 23.05.2024 року, у відкритому судовому засіданні у залі Приморського районного суду м. Одеси за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Одеси, громадянки України, із середньою-спеціальною освітою, неодруженої, яка зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора - ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченої ОСОБА_3

адвоката - ОСОБА_5 ,

обвинуваченої - ОСОБА_3 ,

у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.205-1 ККУкраїни, суд

В С Т А Н О В И В:

У обвинувальному акті зазначено про те, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , діючи за попередньою змовою з невстановленою досудовим розслідуванням у теперішній час особою, з корисливих мотивів, які полягали у отриманні останньою грошової винагороди у розмірі 5 000 гривень за суб`єкт господарської діяльності зареєстрований на її ім`я, маючи єдиний умисел, спрямований на внесення в документи, які відповідно до закону подаються для проведення державної реєстрації юридичної особи, завідомо неправдивих відомостей, а також подання для проведення такої реєстрації документів, які містять завідомо неправдиві відомості, посягаючи на встановлений законодавством України порядок здійснення підприємницької діяльності та державної реєстрації суб`єктів підприємницької діяльності, у жовтні 2023 року, точну дату та час в ході здійснення досудового розслідування кримінального провадження не вдалося за можливе, внесла в документи, які відповідно до закону подаються для проведення державної реєстрації відомостей про юридичну особу завідомо неправдиві відомості щодо юридичної адреси та інших відомостей, які у подальшому з завідомо неправдивими відомостями щодо юридичної адреси та іншими відомостями подала для проведення державної реєстрації Товариства з обмеженою відповідальністю (далі ТОВ) «Екозерно Юкрейн» ().

Так, статтею 42 Конституції України гарантовано право кожного громадянина на підприємницьку діяльність, яка не заборонена законом. Відповідно до статті 42 Господарського кодексу України (далі - ГКУ) підприємництво - це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб`єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.

Згідно із п. 1 ч. 2 ст. 55 ГКУ суб`єктами господарювання є господарські організації - юридичні особи, створені відповідно до Цивільного кодексу України, державні, комунальні та інші підприємства, створені відповідно до цього Кодексу, а також інші юридичні особи, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані в установленому законом порядку. Відповідно до ст. 56 ГКУ суб`єкт господарювання - господарська організація, яка може бути утворена за рішенням власника (власників) майна або уповноваженого ним (ними) органу, а у випадках, спеціально передбачених законодавством, також за рішенням інших органів, організацій і фізичних осіб шляхом заснування нової господарської організації, злиття, приєднання, виділу, поділу, перетворення діючої (діючих) господарської організації (господарських організацій) з додержанням вимог законодавства;

Згідно із ст. ст. 57, 58 ГКУ установчими документами суб`єкта господарювання є рішення про його утворення або засновницький договір, а у випадках, передбачених законом, статут (положення) суб`єкта господарювання. В установчих документах повинні бути зазначені найменування суб`єкта господарювання, мета і предмет господарської діяльності, склад і компетенція його 4 органів управління, порядок прийняття ними рішень, порядок формування майна, розподілу прибутків та збитків, умови його реорганізації та ліквідації, якщо інше не передбачено законом.

Суб`єкт господарювання підлягає державній реєстрації як юридична особа чи фізична особа-підприємець у порядку, визначеному законом.

Статтею 65 ГКУ визначено, що управління підприємством здійснюється відповідно до його установчих документів на основі поєднання прав власника щодо господарського використання свого майна і участі в управлінні трудового колективу. Власник здійснює свої права щодо управління підприємством безпосередньо або через уповноважені ним органи відповідно до статуту підприємства чи інших установчих документів;

Відповідно до ч. 1 ст. 89 ГКУ управління діяльністю господарського товариства здійснюють його органи та посадові особи, склад і порядок обрання (призначення) яких визначається залежно від виду товариства, а у визначених законом випадках - учасники товариства.

Згідно змісту ст. 4 Закону України «Про Господарські товариства» відомості про місцезнаходження товариства мають міститись в установчих документах.

Пунктами 4 і 13 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців» (далі - Закон), який був чинний на момент правопорушення, визначено, що державна реєстрація юридичних осіб, офіційне визнання шляхом засвідчення державою факту створення або припинення юридичної особи, зміни відомостей, що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, про юридичну особу, а також проведення інших реєстраційних дій, передбачених цим Законом.

Реєстраційна справа - сукупність документів у паперовій та/або електронній формі, що подавалися для проведення реєстраційних дій.

Відповідно до ч. 1 ст. 14 Закону документи для державної реєстрації можуть подаватися у паперовій або електронній формі. У паперовій формі документи подаються особисто заявником або поштовим відправленням.

Згідно ч. 1 ст. 15 Закону документи, що подаються для державної реєстрації, повинні відповідати таким вимогам:

1) документи мають бути викладені державною мовою та додатково, за бажанням заявника, - іншою мовою (крім заяви про державну реєстрацію);

2) текст документів має бути написаний розбірливо (машинодруком або від руки друкованими літерами);

3) документи не повинні містити підчищення або дописки, закреслені слова та інші виправлення, не обумовлені в них, орфографічні та арифметичні помилки, заповнюватися олівцем, а також містити пошкодження, які не дають змоги однозначно тлумачити їх зміст; 4) документи в електронній формі мають бути оформлені згідно з вимогами, визначеними законодавством;

5) заява про державну реєстрацію підписується заявником. У разі подання заяви про державну реєстрацію поштовим відправленням справжність підпису заявника повинна бути нотаріально засвідчена;

6) рішення уповноваженого органу управління юридичної особи повинно бути оформлено з дотриманням вимог, встановлених законом, та відповідати законодавству.

Відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону для державної реєстрації створення юридичної особи (у тому числі в результаті виділу, злиття, перетворення, поділу), крім створення державного органу, органу місцевого самоврядування, подаються, у тому числі, такі документи: 1) заява про державну реєстрацію створення юридичної особи;

2-1) примірник оригіналу (нотаріально засвідчену копію) рішення засновників, а у випадках, передбачених законом, - рішення відповідного державного органу, про створення юридичної особи;

5) установчий документ юридичної особи - у разі створення юридичної особи на підставі власного установчого документа;

9) документ про сплату адміністративного збору - у випадках, передбачених статтею 36 цього Закону;

Згідно із ч. 4 ст. 17 Закону для державної реєстрації змін до відомостей про юридичну особу, що містяться в Єдиному державному реєстрі, у тому числі змін до установчих документів юридичної особи подаються такі документи: заява про державну реєстрацію змін до відомостей про юридичну особу, що містяться в Єдиному державному реєстрі; примірник оригіналу (нотаріально засвідчена копія) рішення уповноваженого органу управління юридичної особи про зміни, що вносяться до Єдиного державного реєстру, крім внесення змін до інформації про кінцевих бенефіціарних власників (контролерів) юридичної особи, у тому числі кінцевих бенефіціарних власників (контролерів) її засновника, якщо засновник - юридична особа, про місцезнаходження та про здійснення зв`язку з юридичною особою; документ про сплату адміністративного збору - у випадках, передбачених статтею 36 цього Закону; установчий документ юридичної особи в новій редакції - у разі внесення змін, що містяться в установчому документі; примірник оригіналу (нотаріально засвідчена копія) рішення уповноваженого органу управління юридичної особи про вихід із складу засновників (учасників) та/або заява фізичної особи про вихід із складу засновників (учасників), справжність підпису на якій нотаріально засвідчена, та/або договору, іншого документа про перехід чи передачу частки засновника (учасника) у статутному (складеному) капіталі (пайовому фонді) юридичної особи.

Відповідно до положень статті 35 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців та громадських формувань», засновники (учасники) юридичної особи несуть відповідальність за відповідність установчих документів законодавству; особи, винні у внесенні до установчих документів або інших документів, що подаються для державної реєстрації, завідомо неправдивих відомостей, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, несуть відповідальність, встановлену законом. Згідно з підпунктом 10 пункту 2 статті 9 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань» в Єдиному державному реєстрі серед інших містяться відомості про місцезнаходження юридичної особи.

Статтею 93 Цивільного кодексу України визначено, що місцезнаходження юридичної особи є фактичне місце ведення діяльності чи розташування офісу, з якого проводиться щоденне керування діяльністю юридичної особи (переважно знаходиться керівництво) та здійснення управління у обліку. Відповідно до пункту 7 частини 1 статті 4 «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань», державна реєстрація базується на принципі об`єктивності, достовірності та повноти відомостей у Єдиному державному реєстрі.

Однак, ігноруючи вищенаведені законодавчі норми, не маючи реальної мети щодо здійснення фінансово-господарської діяльності, у жовтні 2023 року ОСОБА_3 , знаходячись у м. Одеса, більш точне місце, дату та час у ході досудового розслідування встановити не надалось можливим, надала згоду на пропозицію невстановленої особи стати засновником і директором ТОВ «Екозерно Юкрейн» (), достовірно усвідомлюючи при цьому, що здійснювати господарську діяльність, яка передбачена статутом товариства, виконувати функції (обов`язки) засновника та директора товариства і займатися підприємницькою (господарською) діяльністю, пов`язаною з виробництвом товарів, виконанням робіт та/або наданням послуг, постачання товарів вона не буде, вносити грошові кошти у статутний капітал, орендувати офісні приміщення та знаходитись за юридичною адресою підприємства вона також не буде. У свою чергу невстановлена особа пообіцяла ОСОБА_3 , що за надані послуги вона отримає грошову винагороду у розмірі 5 000 (п`ять тисяч) гривень.

Згідно домовленості між ОСОБА_3 та невстановленою досудовим розслідуванням особою, остання повинна була виготовити проекти документів, які необхідні для державної реєстрації юридичної особи, що містяться в Єдиному державному реєстрі ТОВ «Екозерно Юкрейн», у свою чергу, ОСОБА_3 , виконуючи свою роль у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення, повинна була підписати вищевказані виготовлені невстановленою особою документи з завідомо неправдивими відомостями (таким чином надавши їм статусу документів), з метою їх подальшої подачі державному реєстратору для проведення державної реєстрації юридичної особи. З цією метою ОСОБА_3 усвідомлюючи протиправний характер запропонованих їй дій, знаходячись у м. Одеса, точну адресу, дату та час досудовим розслідуванням встановити не вдалося за можливе, надала невстановленій особі свої особисті документи для фотографування (копіювання), в тому числі: паспорт громадянина України серія НОМЕР_1 , виданий Суворовським РВ у м. Одесі ГУ ДМС України в Одеській області 22.04.2015 та реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_2 .

На час надання своїх документів, що містять її персональні дані необхідні для складання реєстраційних і інших документів, ОСОБА_3 , розуміла, що вона надає їх для внесення неправдивих відомостей в документи, які відповідно до закону подаються для проведення державної реєстрації юридичної особи ТОВ «Екозерно Юкрейн», оскільки фактично директором та засновником вказаної юридичної особи вона не буде, а фінансово-господарською діяльністю будуть займатися інші особи, офісних приміщень за юридичними адресами вона не орендуватиме та не використовуватиме, статутний капітал не формуватиме. У подальшому, невстановлена досудовим розслідуванням особа на виконання попередньої змови з ОСОБА_3 , поєднаної єдиними умислом, у жовтні 2023 року, більш точно встановити дату та час досудовим розслідуванням не виявилося за можливе, за невстановлених слідством обставин, у невстановленому слідством місці, виготовила проекти документів з завідомо неправдивими відомостями, які необхідні для державної реєстрації юридичної особи, що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань:

- рішення № 1 засновника (учасника) ТОВ «Екозерно Юкрейн» від 12 жовтня 2023 року; - статут ТОВ «Екозерно Юкрейн» (код за ) затверджений рішенням № 1 засновника (учасника) ТОВ «Екозерно Юкрейн» від 12 жовтня 2023 року;

- заяву щодо державної реєстрації юридичної особи (крім громадських формувань та державних органів).

Після цього, 12.10.2023 року у денний час доби, більш точний час досудовим розслідуванням встановити не виявилось можливим, ОСОБА_3 , діючи умисно, з корисливих мотивів, за попередньою змовою з невстановленою особою, з метою реалізації єдиного злочинного умислу, з невстановленою особою, знаходячись у приміщенні приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_6 , розташованого за адресою: м. Одеса, вул. Катерининська, 48 (Приморський район м. Одеси), яка не була обізнана про злочинні наміри останньої, достовірно розуміючи і знаючи, що попередньо виготовлені у встановленій законом формі проекти реєстраційних та інших документів ТОВ «Екозерно Юкрейн» містять завідомо неправдиві відомості, особисто підписала їх, надавши їм статусу документів, а саме наступні документи:

- рішення №1 засновника (учасника) ТОВ «Екозерно Юкрейн» від 12 жовтня 2023 року; - статут ТОВ «Екозерно Юкрейн» (код за ) затверджений рішенням №1 засновника (учасника) ТОВ «Екозерно Юкрейн» від 12 жовтня 2023 року;

- заяву щодо державної реєстрації юридичної особи (крім громадських формувань та державних органів).

При цьому ОСОБА_3 підписуючи та подаючи вказані документи розуміла, що вона не формувала статутний капітал юридичної особи у сумі 100 000 грн, ТОВ «Екозерно Юкрейн», що становить 100 % статутного капіталу вказаного товариства, що юридична особа не знаходиться та не буде знаходитись за місцем реєстрації за адресою: АДРЕСА_2 , та вона не орендувала і не буде орендувати будь-яких інших приміщень, (договорів оренди за вказаною та іншими адресами не підписувала), що вона не буде виконувати функції (обов`язки) засновника та директора, не буде здійснювати господарську діяльність, види якої передбачені статутом ТОВ «Екозерно Юкрейн», а тому ці відомості, які внесено у реєстраційні документи є завідомо неправдивими. Одразу, після підписання вище указаних документів ОСОБА_3 подала їх приватному нотаріусу ОСОБА_6 , на підставі чого останньою 12.10.2023 проведено державну реєстрацію новоутворених шляхом заснування юридичної особи (проведено реєстраційну дію «Державна реєстрація новоутвореної шляхом заснування юридичної особи») ТОВ «Екозерно Юкрейн» () та внесено вказані дані до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. Після проведення вказаних дій підписані ОСОБА_3 документи долучено до реєстраційної справи ТОВ «Екозерно Юкрейн» № 1. Державна реєстрація (створення) на підставі підписаних та поданих ОСОБА_3 документів ТОВ «Екозерно Юкрейн» дало змогу невстановленим особам використовувати його у можливій незаконній діяльності.

Разом з тим, ОСОБА_3 , будучи засновником та директором ТОВ «Екозерно Юкрейн», не здійснювала будь-якої фінансово-господарської діяльності, не орендувала офісних приміщень за юридичною адресою, не укладала та не виконувала господарських договорів із контрагентами, не керувала розрахунковими рахунками, не вела бухгалтерський облік, не підписувала та не подавала податкову звітність та не здійснювала будь-яких інших дій щодо ведення фінансово-господарської діяльності зазначеним підприємством. В угоді про визнання винуватості зазначено, що таким чином, ОСОБА_3 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 205-1 КК України, а саме внесення в документи, які відповідно до закону подаються для проведення державної реєстрації юридичної особи, завідомо неправдивих відомостей, а також умисне подання для проведення такої реєстрації документів, які містять завідомо неправдиві відомості, вчинене за попередньою змовою групою осіб.

У судовому провадженні обвинувачена ОСОБА_3 розкаялась у вчиненні указаного кримінального правопорушення, та підтвердила обставини вчинення кримінального правопорушення, що описано у обвинувальному акті, та просила затвердити указану угоду про визнання винуватості. Також у судовому засіданні 11.07.2024 року обвинувачена ОСОБА_3 пояснила, що вона офіційно є не працевлаштованою, тому вона може сплачувати штраф щомісяця у розмірі 11 тисяч грн. У судовому засіданні 09.08.2024 року указана обвинувачена пояснила, що вона працює неофіційно на 2 роботах.

Прокурор ОСОБА_4 у судовому засіданні просила затвердити угоду про визнання винуватості, та призначити зазначеній обвинуваченій покарання згідно до угоди.

Захисник обвинуваченої ОСОБА_3 адвокат ОСОБА_5 просив затвердити угоду про визнання винуватості, та призначити цій обвинуваченій покарання відповідно до угоди.

Суд, вислухавши думку учасників кримінального провадження, приходить до наступного.

Згідно до ч.1 ст.472 КПК України в угоді про визнання винуватості зазначаються її сторони, формулювання підозри чи обвинувачення та його правова кваліфікація з зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, істотні для відповідного кримінального провадження обставини, беззастережне визнання підозрюваним чи обвинуваченим своєї винуватості у вчиненні кримінального правопорушення, обов`язки підозрюваного чи обвинуваченого щодо співпраці у викритті кримінального правопорушення, вчиненого іншою особою (якщо відповідні домовленості мали місце), умови часткового звільнення підозрюваного, обвинуваченого від цивільної відповідальності у вигляді відшкодування державі збитків внаслідок вчинення ним кримінального правопорушення, узгоджене покарання та згода підозрюваного, обвинуваченого на його призначення або на призначення покарання та звільнення від його відбування з випробуванням, умови застосування спеціальної конфіскації, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені статтею 473 цього Кодексу, наслідки невиконання угоди.

Відповідно до ч.7 ст.474 КПК України суд перевіряє угоду на відповідність вимогам цього Кодексу та/або закону. Суд відмовляє в затвердженні угоди, якщо:

1) умови угоди суперечать вимогам цього Кодексу та/або закону, в тому числі допущена неправильна правова кваліфікація кримінального правопорушення, яке є більш тяжким ніж те, щодо якого передбачена можливість укладення угоди;

2) умови угоди не відповідають інтересам суспільства,

5) очевидна неможливість виконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобов`язань.

У пункті 18 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №13 від 11.12.2015 року «Про практику здійснення судами кримінального провадження на підставі угод», зазначено, що за наслідками розгляду угоди в судовому засіданні (під час підготовчого судового провадження або під час судового розгляду) суд, перевіривши відповідність угоди вимогам кримінального процесуального закону і закону про кримінальну відповідальність, врахувавши доводи сторін кримінального провадження та інших учасників судового провадження, має прийняти одне із таких рішень: а) затвердити угоду про визнання винуватості чи про примирення, або

б) відмовити у затвердженні угоди в разі встановлення підстав, передбачених ч.7 ст. 474 КПК, та: повернути кримінальне провадження прокурору, якщо угоди досягнуто під час досудового розслідування, для його продовження у порядку, передбаченому розділом III КПК; або продовжити судовий розгляд у загальному порядку, якщо угоду було укладено під час його здійснення; або призначити судовий розгляд для проведення судового провадження в загальному порядку, якщо до суду надійшов обвинувальний акт, а угоду було укладено під час підготовчого провадження, а також у випадку подання прокурором відповідного клопотання, пов`язаного з відсутністю необхідності продовження досудового розслідування внаслідок його фактичного закінчення. При цьому, зокрема в останньому випадку, слід неухильно дотримуватися вимог закону щодо відкриття сторонами кримінального провадження одне одній додаткових матеріалів, отриманих до або під час судового розгляду.

Санкція ч.2 ст.205-1 КК України передбачає покарання у вигляді штрафу від восьми тисяч до десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавленням волі на строк від трьох до п`яти років, з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років або без такого.

Як вбачається, із обвинувального акту, ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.205-1КК України.

24 травня 2024 року була укладена угода про визнання винуватості між прокурором відділу прокуратури Одеській області ОСОБА_7 , та обвинуваченою ОСОБА_3 , у присутності захисника ОСОБА_5 у кримінальному провадженні, яке зареєстроване у Єдиному реєстрі досудових розслідувань за №0000029 від 23.05.2024 року, та сторони погодились на призначення покарання указаній обвинуваченій штраф у вигляді 8000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 136 000 грн. Також на підставі ч.4 ст.53 КК України, із урахуванням майнового стану обвинуваченої ОСОБА_3 було погоджено розстрочити виплату штрафу строком на дванадцять місяців, а саме: одинадцять місяців сплачувати по 11000 (одинадцять тисяч) гривень щомісячно, а дванадцятий місяць сплатити 15000 (п?ятнадцять тисяч) гривень.

Перевіривши указану угоду про визнання винуватості, суд приходить до висновку про те, що угода про визнання винуватості від 24.05.2024 року не відповідає вимогам ч.7 ст.474 КПК України із наступних підстав.

У порушення вимог п.1 ч.7 ст.474 КПК України умови угоди суперечать вимогам закону, так як при узгодженні покарання у вигляді штрафу в угоді не було зазначено додаткове покарання, передбачене санкцією статті ч.2 ст.205-1 КК України - позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років або без такого.

Суд вважає, що якщо у санкції статті перераховано основні альтернативні покарання у виді штрафу, виправних робіт, арешту, обмеження волі, а також вказано додаткове покарання у виді позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю, перед яким стоїть такий знак пунктуації, як кома, вказує на те, що таке додаткове покарання є обов`язковим щодо призначення будь-якого з альтернативних основних покарань, зазначених у санкції статті. Незастосування такого виду покарання є неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність.

Вище указаної правової позиції дотримується також Верховний Суд колегії суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду, відповідно до постанови від 15 березня 2023 року (справа № 404/7774/21 провадження № 51-3769км22).

Крім того, угода про визнання винуватості від 24.05.2024 року була укладена у порушення п.5 ч.7 ст.474 КПК України, так як очевидна неможливість виконання обвинуваченою взятих на себе за угодою зобов`язань щодо можливості виплати штрафу, так як обвинувачена ОСОБА_3 офіційно не працевлаштована, та у судових засіданнях пояснила, що у неї немає коштів для виплати штрафу.

Також суд вважає необхідним відмовити у затверджені угоди від 24.05.2024 року, на підставі п.2 ч.7 ст.474 КПК України, так як умови угоди укладеної із порушенням вимог закону не відповідають інтересам суспільства.

На підставі вище зазначеного, суд вважає необхідним відмовити у затверджені угоди від 24.05.2024 року, так як умови зазначеної угоди суперечать вимогам закону, та не відповідають інтересам суспільства, тобто є законні підстави для відмови у затверджені угоди, передбачені п.п.1,2,5 ч.7 ст.474 КПК України.

Вище зазначена угода була укладена під час досудового розслідування, тому із урахуванням роз`яснень п.18 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №13 від 11.12.2015 року «Про практику здійснення судами кримінального провадження на підставі угод», суд вважає необхідним повернути зазначене кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування, для його продовження у порядку, передбаченому розділом III КПК України. Міру запобіжного заходу у зв`язку із відсутністю клопотань учасників судового провадження указаній обвинуваченій не обирати.

Керуючись ст.ст.27, 314 316, 376, 469, 474, 392, 395, 615 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

У затвердженні угоди, укладеної 24 травня 2024 року про визнання винуватості між прокурором Одеської обласної прокуратури ОСОБА_7 , та обвинуваченою ОСОБА_3 , у присутності захисника ОСОБА_5 у кримінальному провадженні, яке зареєстроване у Єдиному реєстрі досудових розслідувань за №0000029 від 23.05.2024 року - відмовити.

Кримінальне провадження №0000029 від 23.05.2024 року за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.205-1 КК України - повернути прокурору Одеської обласної прокуратури для продовження досудового розслідування у порядку, передбаченому розділом III КПК України.

Міру запобіжного заходу обвинуваченій ОСОБА_3 не обирати.

Копію ухвали вручити учасникам судового провадження.

Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення проти таких ухвал можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене ч.1 ст.392 КПК України.

Суддя ОСОБА_1

09.08.2024