Справа № 314/3733/24
Провадження № 1-кс/314/1045/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.08.2024 м. Вільнянськ

Слідчий суддя Вільнянського районного суду Запорізької області ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши в судовому засіданні в залі суду в м. Вільнянськ клопотання слідчого ВП № 2 Запорізького РУП ГУНП України в Запорізькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погодженого прокурором Запорізької окружної прокуратури Запорізької області ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000559 від «21» серпня 2024 року, про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження: м. Запоріжжя, громадянина України, який не працює, має вищу освіту, розлучений, має малолітню дитину, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактичне місце проживання: АДРЕСА_2 , раніше не судимий,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст.263, ч. 2 ст. 307 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_4 ,

слідчого ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

встановив:

З наданих суду матеріалів вбачається, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , маючи злочинний умисел, спрямований на збут психотропних речовин та особливо небезпечних наркотичних засобів, у невстановлений під час досудового розслідування час та місці, але не пізніше 21 серпня 2024 року, діючи умисно, тобто усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, маючи намір на незаконне виготовлення, придбання та зберігання психотропних речовин та особливо небезпечних наркотичних засобів з метою збуту, всупереч вимог ст.ст. 25-28 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори», ст.ст.1, 13, 25 Закону України «Про обіг в Україні наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів», Постанови Кабінету Міністрів Україні №770 від 06 травня 2000 року «Про затвердження переліку наркотичних засобів, психотропних речовині прекурсорів», достовірно знаючи про порядок обігу психотропних речовин та наркотичних засобів на території України, а так само про відповідальність за незаконний обіг психотропних речовин та наркотичних засобів, у невстановлений спосіб незаконно придбав верхівки з листям та верхніми частинами стебел коноплі та 2 полімерних пакети із застібкою «Zіplock» з кристалічною речовиною білого кольору. Після чого, вказані речовини ОСОБА_5 залишив при собі, тим самим незаконно придбав та почав незаконно зберігати, з метою збуту.

У подальшому, ОСОБА_5 , продовжуючи свій злочинний умисел, направлений на незаконне зберігання психотропної речовини, обіг якої обмежено, метамфетамін, та незаконне виготовлення та зберігання особливо небезпечного наркотичного засобу канабіс, обіг якого заборонено, з метою збуту, незаконно зберігаючи їх при собі, переніс до місця свого фактичного проживання за адресою: АДРЕСА_2 , де 2 полімерних пакети із застібкою «Zіplock» з кристалічною речовиною білого кольору залишив для зберігання в спальній кімнаті на першому поверсі житлового будинку, а верхівки з листям та верхніми частинами стебел коноплі залишив в сухому місці господарського приміщення, розташованого на території домоволодіння, чим вчинив виготовлення особливо небезпечного наркотичного засобу, обіг якого заборонено, та тим самим діючи умисно, почав незаконно зберігати за місцем проживання психотропну речовину, обіг якої обмежено, метамфетамін, та особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено, - канабіс, з метою подальшого збуту.

У подальшому 21 серпня 2024 року о 10 год. 54 хв. в ході обшуку за адресою: АДРЕСА_2 , за місцем фактичного проживання ОСОБА_5 було виявлено та вилучено рослинну речовину сіро-зеленого кольору, що є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено, канабіс, маса якого згідно з висновком експерта № СЕ-19/108-24/16207-НЗПРАП від 22.08.2024 складає 614,763 г, в перерахунку на висушену речовину, що відповідно до наказу Міністерства охорони здоров`я № 188 від 01.08.2000 «Про затвердження таблиць невеликих, великих та особливо великих розмірів наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, які знаходяться у незаконному обігу» є великим розміром, та 2 полімерні пакети із застібкою «Zіplock» з кристалічною речовиною білого кольору, що є психотропною речовиною, обіг якої обмежено,-метамфетамін, маса якої згідно з висновком експерта № КСЕ-19/108-24/16206-НЗПРАП від 22.08.2024 складає 4,33 г, в перерахунку на основу, що відповідно до наказу Міністерства охорони здоров`я № 188 від 01.08.2000 «Про затвердження таблиць невеликих, великих та особливо великих розмірів наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, які знаходяться у незаконному обігу» є великим розміром.

ОСОБА_5 підозрюється у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, кваліфікуючими ознаками якого є: «незаконне виготовлення, придбання та зберігання з метою збуту психотропної речовини та особливо небезпечного наркотичного засобу, у великих розмірах».

21.08.2024 о 17 годині 30 хвилин ОСОБА_5 був фактично затриманий о 18 годині 30 хвилин, про що складено протокол затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину в порядку ст. 208 КПК України.

22.08.2024 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у кримінальному провадженні №0000559 від 21 серпня 2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України.

З огляду на наявність ризиків, передбачених п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме можливість переховуватися від органів досудового розслідування або суду, незаконно впливати на свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення, слідчий за погодженням прокурора звернувся з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

У судовому засіданні слідчий та прокурор клопотання підтримали, просили його задовольнити на підставах, які викладені в клопотанні.

Підозрюваний та його захисник заперечували проти задоволення клопотання.

Захисник зазначив, що фактично ОСОБА_5 був затриманий з моменту початку проведення обшуку за його місцем проживання, тобто з 10-54 год. до 14-31 год. 21.08.2024, оскільки не міг вільно пересуватися та залишити місце, де проводився обшук. ОСОБА_5 був затриманий 21.08.2024 о 17:30 год. Про підозру ОСОБА_5 було повідомлено о 16:55 год. 22.08.2024, тобто після спливу 24 годин з моменту затримання всупереч вимогам ст. 278 КПК України. Захисник стверджував, що ОСОБА_5 понад добу незаконно тримався під вартою. Крім того, захисник зазначив, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є найсуворішим видом. Ризики, зазначені у клопотанні, є необґрунтованими. Також захисник пояснив, що у підозрюваного трапилася конфліктна ситуація із працівниками сільської ради, тому вони надали негативну характеристику, яку прокурор долучив до клопотання. Підозра також необґрунтована: немає жодного документа на підтвердження вчинення ОСОБА_5 будь-якого злочину. Захисник також зауважив, за основу кваліфікації діяння взято великий розмір наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналоги, проте мета збути є необґрунтованою, тому дії мають кваліфікуватися за ст. 309 КК України.

Захисник зазначив, що прокурором не доведене того, що для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні, до підозрюваного може бути застосовано більш м`який запобіжний захід, та заявив клопотання про застосування запобіжного заходу у виді особистої поруки стосовно ОСОБА_5 , зазначив, що поручитися за належну процесуальну поведінку підозрюваного може його брат ОСОБА_7 та його дружина ОСОБА_8 .

Підозрюваний ОСОБА_5 також додав, що зобов`язується з`являтися до слідчих на кожен виклик. Зазначив, що знайдені за його місцем проживання наркотичні засоби він вживав сам.

Прокурор зазначив, що ОСОБА_5 під час проведення обшуку не був затриманий, а був учасником слідчої дії, особою, яка проживає за місцем проведення обшуку, тому твердження захисника про те, що ОСОБА_5 фактично був затриманий ще 21.08.2024 є безпідставним. Збут наркотичних засобів не інкримінується ОСОБА_5 , а лише мета збуту. Стосовно конфлікту ОСОБА_5 із представниками сільської ради прокурор зазначив, що існують правові механізми його вирішення.

Вивчивши клопотання та докази, якими воно обґрунтовується, заслухавши пояснення учасників процесу, слідчий суддя дійшов такого висновку.

Слідчим суддею встановлено, що у провадженні ВП № 2 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області перебувають матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000559 від «21» серпня 2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Стороною обвинувачення у клопотанні та доданих документах доведено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 307 КК України.

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту, та у справі «Ілійков проти Болгарії» Європейський суд з прав людини зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Вирішуючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя враховує тяжкість кримінального правопорушення, у якому підозрюється ОСОБА_5 , дані про особу підозрюваного, який раніше не судимий, не працевлаштований, розлучений,має малолітню дитину.

Усвідомлюючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, підозрюваний може залишити своє місце проживання і таким чином може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, та може вплинути на обставини, які відповідно до ст. 91 КПК України підлягають доказуванню, шляхом незаконного впливу на свідків, шляхом погроз, вмовляння тощо, може схилити їх давати неправдиві показання тощо.

Крім того, ОСОБА_5 може перешкоджати кримінальному провадженню, шляхом періодичного невиконання вимог слідчого про явку до органу досудового розслідування та суду, а також перешкоджання ним кримінальному провадженню іншим чином, наприклад, впливати на швидкість проведення досудового розслідування.

Також ОСОБА_5 офіційно ніде не працевлаштований, постійного законного джерела доходів не має, що може бути ризиком вчинення інших кримінальних правопорушень з метою отримання коштів на життя.

Європейський суд з прав людини у рішенні «Подвезько проти України», крім іншого, зазначає, що пункт 1 статті 5 Конвенції вимагає, що для того, щоб позбавлення свободи не вважалося свавільним, недостатньо самого факту застосування цього заходу згідно з національним законодавством - він також повинен бути необхідним за конкретних обставин. На думку Суду, тримання під вартою відповідно до підпункту «c» пункту 1 статті 5 Конвенції має відповідати вимозі пропорційності, яка обумовлює існування обґрунтованого рішення, в якому здійснюється оцінка відповідних аргументів «за» і «проти» звільнення.

У справі «Летельє проти Франції» вказано, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.

Обставин, які б свідчили про те, що даний захід забезпечення кримінального провадження у вигляді тримання під вартою не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи підозрюваного, слідчим суддею не встановлено.

Зазначені обставини дають підстави для висновку, що інший запобіжний захід, крім тримання під вартою, не зможе ефективно запобігти ризикам, які зазначені у клопотанні та наведено у судовому засіданні, тому слідчий суддя вважає недостатнім застосування більш м`якого запобіжного заходу,

Відповідно до ст. 180 КПК України особиста порука полягає у наданні особами, яких слідчий суддя, суд вважає такими, що заслуговують на довіру, письмового зобов`язання про те, що вони поручаються за виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків відповідно до статті 194 цього Кодексу і зобов`язуються за необхідності доставити його до органу досудового розслідування чи в суд на першу про те вимогу.

Однак, наведене вище, зокрема, наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, не дають підстав для висновку, що вказаний запобіжний захід - особиста порука, здатний гарантувати належну процесуальну поведінку підозрюваного.

За викладених обставин, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_5 підлягає задоволенню.

У відповідності до ч. 3 ст. 183 КПК, слідчий суддя вирішує питання про визначення розміру застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, розмір якої у відповідності до ч. 5 ст. 182 КПК України, щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. У виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

Визначаючи розмір застави, суд виходить з вимог ст.ст. 178, 182 КПК України, враховує матеріальний стан підозрюваного, тяжкість злочину, у вчиненні якого він підозрюється, та з урахуванням ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2024 рік» щодо розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який складає 3028 грн, вважає що застава у зазначених у ч. 5 ст. 182 КПК України розмірах здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється у вчинення тяжкого злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, покладених на неї обов`язків, тому призначає заставу у розмірі шестидесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України, слідчий суддя вважає за необхідне покласти на підозрюваного обов`язки, а саме: прибувати на виклик слідчого, прокурора, суду, залежно від стадії кримінального провадження; не відлучатися за межі с. Михайлівка Запорізького району Запорізької області без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання.

Виходячи з вимог ст. 115 КПК України, строк дії запобіжного заходу відносно підозрюваного ОСОБА_5 слід обчислювати з моменту його фактичного затримання з 21.08.2024, та у відповідності до ст. 197 КПК України, згідно з якою строк дії ухвали слідчого судді про тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів, слідчий суддя вважає за необхідне визначити строк дії ухвали про застосування запобіжного заходу відносно підозрюваного в межах строку досудового розслідування до 19.10.2024 включно.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 182, 183, 184, 192-194, 196, 197, 309, 395 КПК України, слідчий суддя,

постановив:

клопотання слідчого задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 1 ст. 263 КК України, запобіжний захід у виді тримання під вартою до 19.10.2024 включно, строк якого обчислювати з 21.08.2024.

Встановити заставу - 60 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб у сумі 181680 (сто вісімдесят одна тисяча шістсот вісімдесят) гривень 00 копійок, яка може бути внесена протягом строку дії даної ухвали на депозитний рахунок Територіального управління Державної судової адміністрації в Запорізькій області: отримувач: ТУ ДСА України в Запорізькій області, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 26316700, банк отримувача: ДКСУ, м.Київ, код банку отримувача (МФО):820172, рахунок отримувача: UA0001205, призначення платежу: застава ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (в призначенні платежу необхідно вказувати: ОСОБА_9 сторін по справі, номер справи і суд, в якому розглядається справа).

Після внесення застави і звільнення з-під варти покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України, в межах строку дії даної ухвали, а саме:

- прибувати на виклик слідчого, прокурора, суду, залежно від стадії кримінального провадження;

- не відлучатися за межі с. Михайлівка Запорізького району Запорізької області без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання.

Уповноваженій службовій особі місця ув`язнення після внесення застави, перевірки документа, що підтверджує її внесення негайно здійснити розпорядження про звільнення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з-під варти.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_5 чи іншому заставодавцю, відмінному від підозрюваного, обов`язки, що покладаються у зв`язку із застосуванням запобіжного заходу у виді застави та наслідки його невиконання.

У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної в даній ухвалі, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у виді застави.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний ОСОБА_5 вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у виді застави.

Встановити строк дії даної ухвали до 19.10.2024 включно.

У задоволенні клопотання захисника адвоката ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у виді особистої поруки стосовно ОСОБА_5 відмовити.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Подання апеляційної скарги не зупиняє виконання, ухвала підлягає негайному виконанню.

Повний текст ухвали складено та проголошено 23.08.2024.

Слідчий суддя ОСОБА_1

23.08.2024