Справа №523/8756/24
Провадження №1-кс/523/1764/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.08.2024р. Суворовський районний суд м. Одеси у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , заявника ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду клопотання представника власника майна адвоката ОСОБА_5 про скасування арешту майна,

В С Т А Н О В И В :

До Суворовського районного суду м. Одеси надійшло клопотання представника власника майна адвоката ОСОБА_5 про скасування арешту майна, обґрунтоване відсутністю потреби у подальшому застосуванні даного заходу, з посиланням на наступне.

Під час досудового розслідування кримінального провадження №3 за ознаками злочину, передбаченого ч.2 ст.190 КК України, слідчим СВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області був накладений арешт на належну ОСОБА_4 квартиру за адресою: АДРЕСА_1 . Накладений на квартиру арешт не дозволяє власнику вільно розпоряджатися власним майном. До того ж, кримінальне провадження, в рамках якого був накладений арешт, завершено, по справі ухвалено вирок, призначене ОСОБА_6 покарання у виді штрафу виконано.

В судовому засіданні ОСОБА_4 підтримав подане клопотання, просив його задовольнити з підстав, викладених у ньому.

Прокурор ОСОБА_3 не заперечувала проти задоволення клопотання представника власника майна адвоката ОСОБА_5 про скасування арешту майна, підтвердила, що вирок , яким ОСОБА_7 був засуджений, набрав законної сили.

Дослідивши матеріали клопотання та кримінального провадження, заслухавши думку учасників судового розгляду, суд дійшов наступного висновку.

Так, відповідно до ч.1 ст.174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник ,інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Згідно із ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру, або може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб, юридичної особи або для забезпечення цивільного позову. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Частиною 2 ст.170 КПК України встановлено, що метою арешту майна є забезпечення кримінального провадження, забезпечення цивільного позову у кримінальному провадженні, забезпечення конфіскації або

спеціальної конфіскації. Арештованим може бути майно, яким володіє, користується чи розпоряджається підозрюваний, обвинувачений, засуджений, треті особи, юридична особа, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру за рішенням, ухвалою суду, слідчого судді.

Згідно із ч.ч.6,7 ст.170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, які перебувають у власності або володінні, користуванні, розпорядженні підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1)збереження речових доказів; 2)спеціальної конфіскації; 3)конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ст.13 Конституції України «Держава забезпечує захист прав усіх суб`єктів права власності». Кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, і ніхто не може бути протиправне позбавлений права власності (ст. 41 Конституції України).

Відповідно до ст.1 Додаткового протоколу до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Дослідженням клопотання із долученими до нього додатками встановлено, що відділом поліції №3 Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області розслідувалося кримінальне провадження №0001061 від 21.10.2022р. за ознаками злочину, передбаченого ч.4 ст.191 КК України.

При накладенні арешту 08.06.2010р. слідчий виходив із того, що вищевказана квартира була частиною належного ОСОБА_4 майна. Згідно копії вироку Суворовського районного суду м. Одеси від 08.11.2012р. ОСОБА_4 був засуджений до покарання у виді штрафу та з нього присуджено стягнення моральної шкоди потерпілим. Станом на день подання даного клопотання до суду вирок набрав законної сили, покарання у виді штрафу виконане, будь-яких заборгованостей перед потерпілими по справі ОСОБА_4 не має.

При ухваленні вироку Суворовського районного суду м. Одеси від 08.11.2012р., яким ОСОБА_4 був засуджений, питання щодо скасування арешту на належне останньому майно судом вирішено не було.

Крім того, згідно Узагальнення ВССУ від 07.02.2014р., арешт може бути накладено на майно підозрюваного, обвинуваченого, осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння. Щодо осіб, які не є підозрюваними, обвинуваченими, або особами, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, не може бути прийнято ухвалу про арешт майна.

Згідно ст.2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ст.131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до ст.317 ЦК України, власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Статтею 321 ЦК України визначено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

З огляду на приписи п.18 ч.1 ст.3 КПК України, згідно з якими до повноважень слідчого судді належить здійснення судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні, слід зазначити, що подальший арешт майна за відсутністю передбачених для цього підстав може порушити право заявника на вільне використання належного йому майна, що буде суперечити загальним засадам володіння особою майном, приписам національного законодавства та вимогам ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та прецедентної практики Європейського суду з прав людини (зокрема, справа «Баландіна проти України, «Батрак проти України», «Панов проти України»).

На підставі ч.4 ст.174 КПК України, суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, непризначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.167,170-174, 284 КПК України,

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання представника власника майна адвоката ОСОБА_5 про скасування арешту майна задовольнити.

Скасувати накладений постановою слідчого СВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області від 08.06.2010р. арешт на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер обтяження 9926241, дата реєстрації 11.06.2010р.).

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1