№ 143/594/24
ВИРОК

Іменем України

25.07.2024р. м.Погребище

Погребищенський районний суд Вінницької області

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника адвоката ОСОБА_5 ,

потерпілої ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Плисків Погребищенського району Вінницької області, зареєстрованого по АДРЕСА_1 , одруженого, пенсіонера, раніше не судимого

за ч.1 ст.121 КК України, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000155 від 29.05.2024, -

встановив:

29.05.2024 в обідню пору, ОСОБА_4 , перебував на території домогосподарства, в якому проживає та яке розташоване в АДРЕСА_1 та допомагав своїй дружині ОСОБА_6 по домогосподарству.

Того ж дня, близько 15 години, більш точного часу органом досудового розслідування не встановлено, між ОСОБА_4 та ОСОБА_6 виникла суперечка на ґрунті тривалих неприязних відносин, оскільки остання постійно дорікає чоловіка з приводу вживання ним алкогольних напоїв та тим, що він ледачий та нічого не робить по домогосподарству.

В ході даної суперечки ОСОБА_4 розлютився та на ґрунті раптово виниклого умислу направленого на спричинення тілесних ушкоджень своїй дружині ОСОБА_6 , схопив ніж, яким чистить буряки та який лежав на столі, біля житлового будинку, розуміючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи настання наслідків у вигляді заподіяння шкоди здоров`ю та бажаючи її настання, нічого не пояснюючи, умисно наніс їй один удар вказаним ножем в область правої передньої частини черевної порожнини, спричинивши потерпілій тілесні ушкодження у вигляді проникаючого поранення черевної порожнини з пошкодженням печінки, яка ускладнилася розвитком внутрішньочеревної кровотечі.

Вказане проникаюче ножове поранення черевної порожнини з ушкодженням печінки, внутрішньочеревна кровотеча у ОСОБА_6 , згідно висновку експерта № 113/125 від 27.06.2024 являлося небезпечним для життя в момент спричинення, тому належить до тяжких тілесних ушкоджень (згідно п. 2.1.3 «к» «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, затверджених наказом № 6 МОЗ України від 17.01.1995р.»).

Після отримання вказаної травми ОСОБА_4 , усвідомивши тяжкі наслідки своїх дій, став надавати допомогу дружині ОСОБА_6 до того часу як її було доставлено до лікарні.

Таким чином, своїми умисними протиправними діями ОСОБА_4 вчинив умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння, тобто вчинив кримінальне праввопорушення, передбачене ч. 1 ст. 121 КК України.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою провину у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України визнав повністю, зазначив, що час та місце скоєння ним інкримінованого органом досудового розслідування кримінального правопорушення, описані в обвинувальному акті, викладені вірно, вказані обставини відповідають подіям, що відбувалися в дійсності, і він їх в повному обсязі підтверджує.

Допитана у судовому засіданні потерпіла ОСОБА_6 зазначила, що час та місце скоєння обвинуваченим ОСОБА_4 інкримінованого органом досудового розслідування кримінального правопорушення, описані в обвинувальному акті, викладені вірно, вказані обставини відповідають подіям, що відбувалися в дійсності, і вона їх в повному обсязі підтверджує зазначила, що пробачила обвинуваченого і будь-яких претензій матеріального чи морального характеру до нього не має, а також просила суд суворо не карати.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковані правильно за ч. 1 ст. 121 КК України як умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.

За згодою сторін згідно ст. 349 ч. 3 КПК України судом було визнано недоцільним дослідження доказів щодо обставин вчинення кримінального правопорушення, оскільки вони сторонами кримінального провадження не оспорюються.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений та інші учасники кримінального провадження правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції. Судом роз`яснено, що у такому випадку сторони кримінального провадження будуть позбавлені права оскаржити в апеляційному та касаційному порядку судове рішення з підстав заперечення цих обставин.

Тому, враховуючи вищевикладене, суд обмежився допитом обвинуваченого та потерпілої, а також дослідженням таких матеріалів кримінального провадження, що характеризуюсь особу обвинуваченого та стосуються речових доказів.

Відповідно до вимог статті 65 Кримінального кодексу України, суд при призначенні покарання повинен урахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що обтяжують і пом`якшують покарання, а згідно з частиною 2 статті 50 Кримінального кодексу України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого.

При обранні міри покарання обвинуваченому суд враховує наступні обставини:

- ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення: злочин, передбачений ч. 1ст. 121 КК України, віднесений кримінальним законом до категорії тяжких злочинів;

- особу обвинуваченого, який офіційно не працевлаштований, є пенсіонером, у побуті характеризується позитивно, не перебуває на обліку у лікаря нарколога та психіатра, не має судимості, щиро розкаявся у скоєному та попросив пробачення у потерпілої;

- позицію потерпілої сторони, яка пробачила обвинуваченого та просила суд його суворо не карати.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, у відповідності зі ст. 66 КК України суд визнає визнання вини, щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, згідно ст. 67 КК України судом не встановлені.

Враховуючи викладене, керуючись принципами гуманності, необхідності і достатності покарання для виправлення обвинуваченого та запобігання новим кримінальним правопорушенням, суд дійшов висновку про призначення ОСОБА_4 покарання в межах санкції ч.1 ст. 121 КК України у вигляді позбавлення волі. Разом з тим, враховуючи особу обвинуваченого, його відношення до скоєного ним злочину, позицію потерпілої сторони, суд вважає, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 можливе без ізоляції від суспільства із встановленням іспитового строку передбаченого ст. 75 КК України та покладенням на обвинуваченого обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Долю речових доказів вирішити відповідно до ст.. 100 КПК України, скасувавши арешт застосований ухвалою Липовецького районного суду Вінницької області від 31.05.2024 року.

Запобіжний захід застосований ухвалою Погребищенського районного суду Вінницької області від 18.07.2024 року у вигляді цілодобового домашнього арешту залишити до набрання вироком законної сили, чи закінчення строку, визначеного в ухвалі суду.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.100, 124, 349, 368, 370, 373-374, 394-395 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України та призначити йому покарання у вигляді п`яти років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 звільнити від призначеного покарання, якщо ОСОБА_4 протягом 3 (трьох) років іспитового строку не скоїть новий злочин та виконає покладені на нього обов`язки передбачені ст. 76 КК України у вигляді невиїзду за межі України без погодження уповноваженого органу з питань пробації, повідомлення уповноваженого органу з питань пробації про зміну місця проживання, навчання, роботи та періодичної явки для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Запобіжний захід застосований ухвалою Погребищенського районного суду Вінницької області від 18.07.2024 року у вигляді цілодобового домашнього арешту залишити до набрання вироком законної сили, чи закінчення строку, визначеного в ухвалі суду.

Арешт, застосований ухвалою Липовецького районного суду Вінницької області від 31.05.2024 року справа № 136/1051/24 провадження № 1-кс/136/267/24 скасувати.

Речові докази по справі: ніж зі слідами речовини бурого кольору, який належить ОСОБА_4 , конфіскувати, кофту сірого кольору зі слідами речовини бурого кольору, яка належить ОСОБА_4 знищини.

Вирок може бути оскаржений до Вінницького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Погребищенський районний суд Вінницької області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Відповідно до ст. 532 КПК України вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Відповідно до ч. 2 ст. 394 КПК України цей вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Копію вироку негайно після проголошення вручити прокурору, захиснику, обвинуваченому та потерпілій в порядку, визначеному ст. 376 КПК України.

Суддя