Справа № 197/996/24
Провадження № 1-кп/177/238/24
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 листопада 2024 року м. Кривий Ріг

Криворізький районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

за участю:

секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

розглянувши в порядку спрощеного провадження обвинувальний акт у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000076 від 01.08.2024 з доданими до нього матеріалами, за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , народженого в с. Стародобровольське Широківського району Дніпропетровської області, одруженого, військовослужбовця військової служби за призовом під час мобілізації в/ч НОМЕР_1 , у військовому званні солдат, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого в силу ст. 89 КК України,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України;

ВСТАНОВИВ:

Досудовим розслідуванням встановлено, що 17.07.2024 року, приблизно о 16 годині 30 хвилин, ОСОБА_3 , будучи військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні солдат, в порушення вимог ст. 28, 68 Конституції України, ст. ст. 11, 16, 49, 127-128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 № 548-XIV, ст. ст. 1, 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 № 551- XIV та військової присяги, перебуваючи неподалік АДРЕСА_1 , на ґрунті раптового виниклого конфлікту, вступив у словесну суперечку із малолітнім ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в ході якої вирішив умисно заподіяти йому тілесні ушкодження, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх діянь і передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи з прямим умислом направленим на спричинення тілесних ушкоджень.

Реалізуючи свій протиправний умисел, ОСОБА_3 усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з метою запобігання шкоди здоров`ю іншої особи, підійшов до малолітнього ОСОБА_4 та стоячи навпроти нього долонею правої руки умисно завдав йому декілька ударів в ділянку лівого вуха, в результаті вищевказаних протиправних дій ОСОБА_3 спричинив потерпілому ОСОБА_4 тілесну ушкодження у вигляді трьох синців овальної форми по задній поверхні лівої вушної раковини, синюшно-фіолетового кольору з чіткими контурами, розмірами від 0,4 х 0,3 см до 0,7 х 0,3 см, які відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Зазначені умисні дії ОСОБА_3 кваліфікуються за ч.1 ст. 125 КК України, за ознаками умисного легкого тілесного ушкодження.

Прокурор звернувся до суду з клопотанням про розгляд кримінального проступку у порядку спрощеного провадження без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Дослідивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали кримінального провадження, судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_3 , отримавши копії матеріалів дізнання, добровільно, беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, не оспорює встановлені під час дізнання обставини вчиненого ним кримінального проступку, ознайомлений з обмеженням права апеляційного оскарження, передбаченого ч.1 ст. 394 КПК України, та за участі захисника - адвоката ОСОБА_5 , подав письмову заяву про розгляд обвинувального акта у спрощеному порядку, без судового розгляду у судовому засіданні за його відсутності.

Законний представник малолітнього потерпілого ОСОБА_4 ОСОБА_6 зі встановленими досудовим розслідуванням обставинами вчинення кримінального проступку погодилася, будучи обізнаною про обмеження права апеляційного оскарження, надала письмову згоду на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні, цивільного позову не заявлено.

Таким чином, за результатами спрощеного провадження встановлено, що обставини вчинення ОСОБА_3 кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України, не оспорюються учасниками судового провадження, про що свідчить клопотання прокурора викладене в обвинувальному акті щодо його розгляду в порядку спрощеного провадження та заява обвинуваченого ОСОБА_3 , що складена в присутності захисника, а також заява законного представника малолітнього потерпілого.

З урахуванням наведеного, вивчивши матеріали обвинувального акта та додані до нього матеріали кримінального провадження, суд дійшов висновку, що подія кримінального проступку мала місце, вина обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України, знайшла своє підтвердження і доведена поза розумним сумнівом.

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 кваліфіковано вірно за ч.1 ст. 125 КК України, за ознаками - умисного легкого тілесного ушкодження.

При призначенні покарання обвинуваченому, суд керується положеннями ст. 65 КК України і враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення, особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання останнього.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії кримінальних проступків, вину визнав повністю, щиро розкаявся у вчиненому, одружений, має міцні соціальні зв`язки та за місцем проживання характеризується задовільно (а.п. 124), раніше не судимий в силу ст. 89 КК України (а.п. 113, 149-150), на обліку лікарів нарколога та психіатра не перебуває (а.п. 122), є військовослужбовцем, який здійснює захист України від збройної агресії рф (а.с. 126, 128), отримував поранення пов`язані з захистом Батьківщини (а.с. 127).

Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_3 , відповідно до ст. 66 КК України є щире каяття обвинуваченого та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 не встановлено.

За таких обставин, суд вважає за необхідне призначити покарання обвинуваченому в межах санкції інкримінованої статті у виді штрафу.

Суд приходить до висновку, що у відповідності до ст. 50 КК України саме таке покарання, виходячи з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, буде достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.

Підстав для призначення покарання обвинуваченому з урахуванням положень ст. 69, 69-1, 75 КК України суд не вбачає.

Речові докази по справі відсутні.

Витрати на проведення експертизи по справі відсутні.

Цивільний позов у даному кримінальному провадженні не пред`являвся.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_3 в рамках даного кримінального провадження не обирався.

Керуючись ст.ст. 369-370, 373-374, 381-382, 395 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України та піддати покаранню у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень 00 копійок.

Вирок за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку може бути оскаржений протягом тридцяти днів з дня його отримання, в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду, через Криворізький районний суд Дніпропетровської області, з урахуванням особливостей, передбачених частиною 1 статті 394 КПК України.

Вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 КПК України, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Відповідно до ч. 4 ст. 382 КПК України копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1