Справа №750/1356/24
Провадження №1-кп/750/221/24
У Х В А Л А

06 листопада 2024 року Деснянський районний суд м. Чернігова у складі:

головуючого: судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Чернігові клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_5 у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0004139 від 27.10.2023, щодо вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 185, ч.2 ст. 194 КК України

ВСТАНОВИВ:

в судовому засіданні прокурор подав письмове клопотання, відповідно до якого просить вирішити питання про продовження строку запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_5 , який спливає, обґрунтовуючи клопотання тим, що ризики, які були підставою до застосування щодо обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, на даний час не зменшилися і продовжують існувати.

Відсутність обвинуваченого ОСОБА_6 при вирішенні питання про продовження строку обраного запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_5 не впливає на права обвинуваченого ОСОБА_6 , та не порушує їх.

Захисник обвинуваченого в судовому засіданні з клопотанням не погодився, заперечував щодо продовження відносно обвинуваченого ОСОБА_5 строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, вказавши, що ризики, зазначені у клопотанні не доведені, а тому просив обрати відносно його підзахисного більш м`який запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Обвинувачений ОСОБА_5 підтримав думку захисника.

Згідно ст. 331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Заслухавши думку учасників кримінального провадження, суд прийшов до наступного висновку.

Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі доведення того, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів до обвинуваченого не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Ризиками, які суд оцінює у сукупності із тяжкістю покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання винуватим, являються об`єктивні дані можливого переховування обвинуваченого ОСОБА_5 , а також вчинення ним інших кримінальних правопорушень, оскільки останній обвинувачуються у скоєнні тяжких кримінальних правопорушень, за які передбачено безальтернативне покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 10 років.

Ризик це ймовірність того, що обвинувачений може ухилитися від кримінальної відповідальності.

Особливість запобіжних заходів полягає у тому, що вони застосовуються не за конкретну недобросовісну поведінку обвинуваченого, а превентивно, як гарантія настання правосуддя в майбутньому. При цьому слід враховувати, що якась ймовірність того, що обвинувачений зможе спробувати ухилитись від відповідальності, існує завжди.

Вирішуючи клопотання прокурора стосовно обвинуваченого ОСОБА_5 суд враховує дані відносно особи обвинуваченого, як то соціальні зв`язки, сімейний стан, відсутність даних щодо офіційного працевлаштування, вік та стан здоров`я, а також період його тримання під вартою, однак, вони не зменшують заявлені у кримінальному провадженні ризики, передбачені п.1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні тяжких злочинів, за які передбачено покарання у виді позбавлення воді на строк до 10 років, і тяжкість покарання, що загрожує йому в разі доведеності його винуватості, може викликати його втечу, продовження вчинення інших кримінальних правопорушень, оскільки офіційно не працевлаштований, у останнього відсутні законні джерела до існування і доказів іншого суду надано не було, а тому викладене у своїй сукупності є мотивом для обмеження свободи обвинуваченого у встановленому законом порядку.

Застосування до обвинуваченого більш м`яких запобіжних заходів, що передбачені КПК України, буде недостатньою мірою, оскільки не будуть слугувати забезпеченню виконання обвинуваченим ОСОБА_5 покладених на нього процесуальних обов`язків, а також не зможе запобігти спробам обвинуваченого переховуватися від суду, вчиняти інші кримінальні правопорушення.

Суд не може прийняти до уваги доводи захисника ОСОБА_4 про те, що застосовування до останнього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є недоцільним, оскільки судом встановлено, що наведені прокурором ризики, визначені п. 1, 5 ч.1 ст. 177 КПК України заслуговують на увагу.

Отже, враховуючи вищевикладені ризики, які виправдовують тримання обвинуваченого ОСОБА_5 під вартою, та дані про його особу, з метою недопущення перешкоджання кримінальному провадженню та виконанню рішення суду, з урахуванням вимог ст. 183 КПК України, суд вважає за необхідне продовжити запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою на строк до шістдесяти днів, тобто до 04.01.2025 року, оскільки вважає, що саме такий запобіжний захід буде достатнім засобом, який здатен забезпечити гарантії належної процесуальної поведінки обвинуваченого ОСОБА_5 та дієво запобігти ризикам, доведеними прокурором, що виключає собою можливість застосування відносно обвинуваченого на даний час більш м`яких запобіжних заходів, про які клопотала сторона захисту.

Таке не суперечить вимогам ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, оскільки по справі існують реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи.

Розмір застави 214720 (двісті чотирнадцять тисяч сімсот двадцять) грн., визначений ухвалою слідчого судді від 30.10.2023 року, залишається незмінним.

Що стосується клопотання захисника ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_5 у вигляді цілодобового домашнього арешту, то суд вважає за необхідне відмовити, оскільки судом було зазначено, що ризики, передбачені п.п.1, 5 ч.1 ст.177 КПК України, не перестали існувати і мають місце при обранні та продовженні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, отже більш м`які запобіжні заходи на даний час не здатні забезпечити нівелювання встановлених ризиків.

Керуючись ст.ст. 176-178, 183, 197, 331, 372 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора щодо продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_5 задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 04 січня 2025 року включно, з подальшим утриманням в Державній установі «Чернігівський слідчий ізолятор».

Розмір застави в сумі 214720 (двісті чотирнадцять тисяч сімсот двадцять) грн., визначений ухвалою слідчого судді від 30.10.2023 року, залишається незмінним.

Ухвала може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а обвинуваченим, що перебуває під вартою, з моменту отримання копії вказаної ухвали суду в тому самому порядку.

Суддя ОСОБА_1