Справа № 751/6133/24 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/4823/336/24
У Х В А Л А

відмова у відкритті провадження

31 липня 2024 року м. Чернігів

Суддя Чернігівського апеляційного суду ОСОБА_2 , розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_3 на ухвалу слідчого судді Новозаводського районного суду м. Чернігова від 22 липня 2024 року,

У С Т А Н О В И В:

Цією ухвалою слідчого судді було повернуто заяву ОСОБА_3 про роз`яснення ухвали слідчого судді від 11.07.2024 у справі № 751/6133/24.

Мотивуючи своє рішення, слідчий суддя вказав, що заявником порушено вимоги положень ч. 5 ст. 10, п. 4 ч. 1 ст. 92 Конституції України, КПК України, законів України "Про судоустрій і статус суддів" від 02.06.2016 № 1402-VIII (ст. 12), "Про забезпечення функціонування української мови як державної" від 25.04.2019 № 2704- VIII ( ст. 1, ч. 6 ст. 13, чч. 1,2 ст. 14), адже заява ОСОБА_3 викладена іноземною мовою.

Не погодившись із рішенням суду, ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу слідчого судді місцевого суду, оскільки така не відповідає вимогам ст. 94 КПК України.

Вивчивши апеляційну скаргу суддя-доповідач дійшов висновку, що у відкритті провадження по даній апеляційній скарзі необхідно відмовити з таких підстав.

Відповідно до ч. 3 ст. 392 КПК України в апеляційному порядку можуть бути оскаржені ухвали слідчого судді у випадках, передбачених цим Кодексом.

Разом з тим, за змістом ч. 1 ст. 10 Конституції України державною мовою в Україні є українська мова.

У Рішеннях Конституційного Суду України від 14 грудня 1999 року №10-рп/99 та від 14 липня 2021 року №1-р/2021 зазначено, що українська мова як державна є обов`язковим засобом спілкування на всій території України при здійсненні повноважень органами державної влади та органами місцевого самоврядування (мова актів, роботи, діловодства, документації тощо), а також в інших публічних сферах суспільного життя, які визначаються законом.

Також ч. 5 ст. 10, п. 4 ч. 1 ст. 92 Основного Закону України регламентовано, що застосування мов в Україні гарантується Конституцією України та визначається виключно законами України.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про забезпечення функціонування української мови як державної» від 25 квітня 2019 року № 2704-VIII, єдиною державною (офіційною) мовою в Україні є українська мова, а у ч.6 ст.13 цього Закону вказано, що органи державної влади, органи влади Автономної Республіки Крим та органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації державної і комунальної форм власності беруть до розгляду документи, складені державною мовою, крім випадків, визначених законом. Частинами 1, 2 ст.14 передбачено, що у судах України судочинство провадиться, а діловодство здійснюється державною мовою. У судовому процесі може застосовуватися інша мова, ніж державна, у порядку, визначеному процесуальними кодексами України та Законом України «Про судоустрій і статус суддів».

При цьому, за змістом ст. 12 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 №1402-VIII, судочинство і діловодство в судах України проводяться державною мовою.

У ч. 1 ст. 29 КПК України також регламентовано, що кримінальне провадження здійснюється державною мовою. Сторона обвинувачення, слідчий суддя та суд складають процесуальні документи державною мовою.

Тобто, згідно з Конституцією України, КПК і зазначеними законами України органи досудового розслідування, прокуратура та суд як державні органи, а також їх посадові особи при здійсненні своїх повноважень і в інших публічних сферах суспільного життя, зобов`язані використовувати лише державну мову. Це також стосується і прийняття до розгляду документів, складених лише українською мовою.

Викладене узгоджується, зокрема, з Рішенням Конституційного Суду України від 22.04.2008 № 8-рп/2008, відповідно до якого види судочинства (конституційне, адміністративне, господарське, кримінальне та цивільне) є процесуальними формами правосуддя та охоплюють порядок звернення до суду, процедуру розгляду судом справи та ухвалення судового рішення.

За таких обставин, виходячи із системного аналізу положень Конституції України (ч.5 ст.10, п.4 ч.1 ст.92), КПК, законів України «Про судоустрій і статус суддів» від 2 червня 2016 року № 1402-VIII (ст.12), «Про забезпечення функціонування української мови як державної» від 25 квітня 2019 року №2704-VIII (ст.1, ч.6 ст.13, частин 1, 2 ст.14), документи, за результатами перевірки та/або розгляду яких розпочинається судовий контроль на стадії досудового розслідування, розгляд апеляційної скарги в порядку статей 422, 422-1 КПК, або вирішується питання про відкриття апеляційного (касаційного) провадження мають бути викладені українською мовою (в перекладі на українську мову).

Передбачена чинним законодавством України вимога щодо подання документів (у тому числі апеляційних і касаційних скарг) українською мовою не є перешкодою у доступі до правосуддя та не звужує права учасників провадження за мовною ознакою, оскільки процесуальним законодавством гарантовано право учасників провадження щодо користування ними в судовому процесі рідною мовою або мовою, якою вони володіють.

Отже, беручи до уваги, що апеляційна скарга ОСОБА_3 викладена іноземною мовою, зокрема, мовою держави-агресора (Російської Федерації), що є порушенням вищевказаних норм Закону, подана апеляційна скарга підлягає поверненню особі, яка її подала.

Керуючись ст. 399 КПК України, суддя,

У Х В А Л И В:

Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на ухвалу слідчого судді Новозаводського районного суду м. Чернігова від 22 липня 2024 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 повернути авторові.

Копію ухвали про відмову у відкритті провадження невідкладно надіслати особі, яка подала апеляційну скаргу.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку протягом трьох місяців з дня отримання копії ухвали.

СуддяОСОБА_2