провадження №1-кс/175/4771/24
У Х В А Л А

Іменем України

28 жовтня 2024 року смт. Слобожанське

Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області у складі:

слідчого судді ОСОБА_1

при секретареві ОСОБА_2 ,

розглянувши клопотання слідчого СВ ВП №2 ДРУП №2 в Дніпропетровській області старшого лейтенанта ОСОБА_3 , погоджене керівником Слобожанської окружної прокуратури ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні №0000013 від 25.10.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.289 КК України, про арешт майна, -

В С Т А Н О В И В :

До Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області надійшло клопотання слідчого СВ ВП №2 ДРУП №2 в Дніпропетровській області старшого лейтенанта ОСОБА_3 , погоджене керівником Слобожанської окружної прокуратури ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні №0000013 від 25.10.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.289 КК України, про арешт майна.

В обґрунтування свого клопотання слідчий зазначає, що в провадженні СВ ВП №2 ДРУП №2 в Дніпропетровській області перебувають матеріали досудового розслідування кримінального провадження №0000013 від 25.10.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.289 КК України.

Слідчий надав до суду заяву в якій просив клопотання про арешт майна розглянути без його участі.

Суд дослідивши матеріали клопотання, дійшов наступного висновку.

СВ ВП №2 ДРУП №2 в Дніпропетровській області, під процесуальним керівництвом Слобожанської окружної прокуратури, здійснюється досудове розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000013 від 25.10.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.289 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 25.10.2024 до ЧЧ ВП №2 ДРУП №2 ГУНП в Дніпропетровській області, о 21:32 надійшло повідомлення зі служби «102», про те, що невстановлена особа, 25.10.2024 за адресою: АДРЕСА_1 , в період часу з 21:00 до 21:20 незаконно заволоділа транспортним засобом - мотоцикл «Ліфан СР220», сірого кольору з номерним знаком НОМЕР_1 .

Виїздом на місце події, із заявою про вчинення кримінального правопорушення, звернувся ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який повідомив, що 25.10.2024, о 21:00 залишив свій мопед марки «Lifan» типу «LF200-10M» моделі НОМЕР_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , д.н.з. НОМЕР_1 , сірого кольору за адресою: АДРЕСА_1 .

Так, на підставі ч. 1, 3 ст. 233, ст. 234, ст.237 КПК України, у зв`язку з невідкладним випадком, вилучення предметів, що можуть бути речовими доказами у кримінальному провадженні, без виявлення яких неможливо притягнути винну особу до відповідальності, а також у зв`язку із зволіканням, які могли би бути перетворені або знищені, 26.10.2024 в період часу з 00:56 по 01:46, за адресою: АДРЕСА_2 , слідчим слідчого відділення відділення поліції №2 ДРУП №2 ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 за участю оперуповноваженого СКП відділення поліції №2 ДРУП №2 ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 , спеціаліста-криміналіста СВ відділення поліції №2 ДРУП №2 ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_7 , власниці вказаного домоволодіння ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_2 , за участю двох понятих, а також із застосуванням фото-відео фіксації проведено обшук домоволодіння., в ході якого виявлено та вилучено:

-Мотоцикл марки «LIFAN», моделі SR220-4V, ідентифікаційний номер « НОМЕР_4 », сірого кольору, з номерним знаком НОМЕР_1 ;

-З ручок керма мотоциклу марки «LIFAN», моделі SR220-4V було здійснено 2 змиви дистильованою водою на марлевий тампон та поміщено до паперового конверту із контролем марлі;

-З бензобаку мотоциклу марки «LIFAN», моделі SR220-4V було вилучено сліди папілярних ліній на 2 л/с, які поміщені до спец. пакету ICR 0065761.

Власником транспортного засобу відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_5 мотоцикл марки «LIFAN», типу LF200-10M, моделі SR220-4V, об`ємом двигуна 198 см3, ідентифікаційний номер « НОМЕР_4 », сірого кольору, з номерним знаком НОМЕР_1 , що належить на праві власності потерпілому ОСОБА_5 .

26.10.2024 слідчим СВ ВП №2 Дніпровського РУП №2 ГУНП в Дніпропетровській області визнано речовими доказами по кримінальному провадженню №0000013 вилучені в ході обшуку.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до ч.3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

Відповідно ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч. 1 ст. 2 КПК завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно ч. 2 ст. 9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Беручи до уваги вищевикладене та враховуючи, що в матеріалах кримінального провадження вбачаються наявність достатніх підстав вважати, що вилучені в ході огляду речі є предметом та знаряддям вчинення кримінального правопорушення, а отже можуть бути використане як доказ обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, у органа досудового розслідування виникла необхідність в накладенні арешту на вказане майно з метою збереження, запобігання його перетворення, зміни або знищення, для подальшого проведення експертиз та використання у кримінальному провадженні.

Слідчий суддя, вивчивши клопотання та дослідивши додані до нього документи, витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження №0000013 від 25.10.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.289 КК України.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України слідчий суддя або суд під час судового провадження накладає арешт на майно у вигляді речей, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у частині другій статті 167 КПК України.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Відповідно до ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Відповідно до ч.5 ст. 171 КПК України, клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено. Майно було вилучено 26 жовтня 2024 року і 26 квітня 2024 року було надіслано засобами поштового зв`язку клопотання слідчого щодо арешту майна до суду.

Статтею 84 КПК України передбачено, що доказами у кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

При вирішенні питання про арешт майна суд враховує правову підставу для арешту майна, а також наслідки арешту майна, якими є фактичне позбавлення осіб можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Враховуючи викладене, з метою забезпечення виконання завдань кримінального провадження щодо швидкого, повного та неупередженого розслідування, суд вважає необхідним клопотання задовольнити та накласти арешт на вищевказані речі та майно.

Керуючись ст.ст. 167, 170-173 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В:

Клопотання слідчого СВ ВП №2 ДРУП №2 в Дніпропетровській області старшого лейтенанта ОСОБА_3 , погоджене керівником Слобожанської окружної прокуратури ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні №0000013 від 25.10.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.289 КК України, про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт на майно, шляхом заборони, відчуження та розпорядження, яке вилучено відповідно протоколу обшуку від 26.10.2024, а саме на:

-Мотоцикл марки «LIFAN», моделі SR220-4V, ідентифікаційний номер « НОМЕР_4 », сірого кольору, з номерним знаком НОМЕР_1 , який відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_5 належить на праві власності потерпілому ОСОБА_5 ;

Мотоцикл марки «LIFAN», моделі SR220-4V, ідентифікаційний номер « НОМЕР_4 », сірого кольору, з номерним знаком НОМЕР_1 передати на зберігання потерпілому ОСОБА_5 .

Роз`яснити, що згідно ст.174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Апеляційна скарга подається протягом п`яти днів з дня одержання копії цієї ухвали шляхом подання апеляційної скарги через Дніпропетровський районний суд до Дніпровського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1