У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"06" листопада 2024 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченої ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003839 від 30.11.2022 року, за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Києва, українки, громадянки України, з незакінченою вищою освітою, не працюючої не заміжньої, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Як вбачається з обвинувального акту, відповідно до Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні»» від 24.02.2022 року № 2201-IX, затвердженого Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в У країні», в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. Указом Президента України від 14.03.2022 року № 133/2022 продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30 діб. Указом Президента України від 18.04.2022 року № 259/2022 продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 квітня 2022 року строком на 30 діб. Указом Президента України від 17.05.2022 року № 341/2022 продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб. Указом Президента України від 12.08.2022 року № 573/2022 продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 23 серпня 2022 року строком на 90 діб. Указом Президента України від 07.11.2022 року № 757/2022 продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 21 листопада 2022 року строком на 90 діб та до теперішнього часу. Так, встановлено, що ОСОБА_5 , будучи раніше притягнутою до кримінальної відповідальності за вчинення майнового злочину, висновків для себе не зробили, на шлях виправлення не стала та вчинила новий корисливий злочин.

Так, 30.11.2022 року, приблизно о 16 годині 10 хвилин, ОСОБА_5 зайшла до приміщення магазину « Епіцентр », що за адресою: м. Київ, вул. Братиславська, 11 , де в неї виник злочинний умисел, направлений на повторне, таємне викрадення чужого майна, в умовах воєнного стану в Україні та об`єктом своїх злочинних посягань вона обрала товар, належний ТОВ «Епіцентр К», а саме: безпровідні стереонавушники з мікрофоном Gelius Pro Airpods One ANC/ENC GP-TWS003 , закупівельною вартістю 1124 гривні 25 копійок. Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на повторне, таємне, викрадення чужого майна, ОСОБА_5 , впевнившись, що за її злочинними діями ніхто не спостерігає, підійшла до стійки, де знаходився вищевказаний товар, та за допомогою заздалегідь підготовленого предмету для вчинення злочину, а саме металевих кусачок, відрізала упаковку від стенду, та в подальшому, сховала викрадений товар у свою сумку. Після чого, ОСОБА_5 , продовжуючи реалізовувати злочинний умисел, направлений на повторне, таємне викрадення чужого майна, в умовах воєнного стану в Україні, усвідомлюючи, що за її злочинними діями ніхто не спостерігає, не маючи наміру розраховуватись за товар, що був захований у сумку, яку остання мала при собі, намагалася зникнути з місця злочину, направилася до виходу з приміщення магазину « Епіцентр », де на загальному коридорі була зупинена працівниками охорони магазину, тобто, могла спричинити матеріальної шкоди потерпілому ТОВ «Епіцентр К» на загальну суму 1124 гривні 25 копійок. Таким чином, ОСОБА_5 обвинувачується у закінченому замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, в умовах воєнного стану, тому кваліфікація її дій за ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України є вірною.

У судовому засіданні захисник ОСОБА_4 заявив клопотання про закриття кримінального провадження на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку з тим, що 09.08.2024 року набрав чинності Закону України від 18.07.2024 року № 3886-IX «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», яким крадіжки на суму, що не перевищують 3028 гривень, віднесено до дрібних крадіжок, за які передбачено адміністративну відповідальність, а не кримінальну.

У судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_5 підтримала клопотання захисника.

Прокурор проти задоволення клопотання захисника ОСОБА_4 не заперечував.

Представник потерпілої сторони ТОВ «Епіцентр К» (потерпіла сторона) - ОСОБА_6 у судове засідання не з`явився, прохав проводити судовий розгляд кримінального провадження у його відсутність, цивільний позов останнім не заявлено, викрадене майно повернуте, а тому, можливо проводити судовий розгляд без участі потерпілої сторони.

Заслухавши думку учасників судового провадження, суд дійшов таких висновків.

Відповідно до ч. 3 ст. 479-2 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, суд зупиняє судовий розгляд і запитує згоду обвинуваченого на закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 4-1 частини першої статті 284 цього Кодексу. Суд закриває кримінальне провадження на цій підставі, якщо обвинувачений проти цього не заперечує.

Законом України від 18.07.2024 року № 3886-IX «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», який набув чинності 09.08.2024 року, внесені зміни до статті 51 КУпАП, згідно з якими дрібним викраденням чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, визнається дії щодо майна вартістю до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно з пунктом 5 підрозділ 1 розділу XX Податкового кодексу України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року.

Відповідно до підпункту 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV Податкового кодексу України, розмір податкової соціальної пільги дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року.

Статтею 7 Закону України від 09.11.2023 року № 3460-IX «Про державний бюджет України на 2024 рік» прожитковий мінімум для працездатної особи встановлений у сумі 3028 гривень.

Таким чином, дрібним викраденням чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, визнаються дії щодо майна вартістю до 3028 гривень.

Тобто, з 09.08.2024 року змінився розмір вартості викраденого майна, який визначає кримінальну відповідальність за такі дії.

За загальним правилом, закріпленим у ч. 2 ст. 4 КК України, кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.

Разом з тим, відповідно до ст. 58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

За приписами ч. 1 ст. 5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Відповідно до ч. ч. 1, 6 ст. 3 КК України, законодавство України про кримінальну відповідальність становить Кримінальний кодекс України, який ґрунтується на Конституції України та загальновизнаних принципах і нормах міжнародного права. Зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Як зазначалось вище, згідно з обвинувальним актом ОСОБА_5 інкримінується вчинення в умовах воєнного стану 30.11.2022 року крадіжки майна у ТОВ «Епіцентр К» на суму 1124 гривні 25 копійок і такі дії кваліфікувались за ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України, тобто, вартість викраденого майна менше зазначеної вище суми (3028 гривень), навіть враховуючи, що вищевказана вартість викраденого майна на момент вчинення правопорушення, а саме станом на 2022 рік, не перевищувала 2 неоподаткованих мінімуму доходів громадян, тобто, 2481 гривню.

Відповідно до вимог п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається в разі, якщо втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Згідно з ч. 7 ст. 284 КПК України, ухвала про закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 4-1 частини першої або пунктом 1-2 частини другої цієї статті, ухвалюється судом з урахуванням особливостей, визначених статтею 479-2 цього Кодексу.

Суд вважає, що оскільки Законом № 3886-ІХ підвищилась межа, з якої настає кримінальна відповідальність за крадіжку, то вказані обставини є підставою для закриття кримінального провадження за п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Наведеної вище правової позиції дотримується Об`єднана палата Касаційного кримінального суду Верховного Суду у постанові від 07.10.2024 року в справі № 278/1566/21 (провадження № 51-2555кмо24).

Цивільний позов не заявлено.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні не понесені.

Речові докази у кримінальному проваджені вирішено, відповідно до ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 284, 370-372, 376, 479-2 КПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання захисника ОСОБА_4 - задовольнити.

Кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003839 від 30.11.2022 року за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України, закрити у зв`язку з втратою чинності законом, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Запобіжний захід ОСОБА_5 не обирався.

Цивільний позов не заявлено.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні не понесені.

Речові докази у кримінальному провадженні, а саме: бездротові навушники марки «Gelius», що передані представнику потерпілого ТОВ «Епіцентр К» - залишити у ТОВ «Епіцентр К»;

- металеві кусачки з рукояткою червоного кольору, які поміщено до спецпакету WAR1221602 та передані до камери схову речових доказів Дніпровського УП ГУ НП у м. Києві - знищити.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Дніпровський районний суд м. Києва протягом семи днів з дня її оголошення.

Після вступу ухвали в законну силу, стороні обвинувачення звернутися до органу поліції про притягнення ОСОБА_5 до адміністративної відповідальності.

Головуючий суддя