Провадження № 1-кс/752/8954/24
У Х В А Л А

15 листопада 2024 року слідчий суддя Голосіївського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , перевіривши матеріали клопотання представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні № 0000151 від 29.05.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 365 КК України,-

В С Т А Н О В И В :

до провадження Голосіївського районного суду м. Києва надійшло клопотання представника ОСОБА_2 - адвоката ОСОБА_3 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні № 0000151 від 29.05.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 365 КК України.

Вивчивши матеріали клопотання про скасування арешту та передачу майна в управління, слідчий суддя приходить до висновку про повернення клопотання, у зв`язку з наступним.

Судом встановлено, що ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 05.06.2020 року було задоволено клопотання в межах кримінального провадження № 0000151 подане прокурором четвертого відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях підслідних ТУ Територіальному управлінню Державного Бюро розслідувань розташованому у місті Києві прокуратури міста Києва ОСОБА_4 .

Відповідно до ч. 1 ст. 170 Кримінального процесуального кодексу України (надалі за текстом - КПК України) арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

У відповідності до ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Згідно п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України слідчий суддя - суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Відповідно до ч. 1 ст. 32 КПК України, кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено кримінальне правопорушення. У разі якщо було вчинено кілька кримінальних правопорушень, кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено більш тяжке правопорушення, а якщо вони були однаковими за тяжкістю, - суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено останнє за часом кримінальне правопорушення. Якщо місце вчинення кримінального правопорушення встановити неможливо, кримінальне провадження здійснюється судом, у межах територіальної юрисдикції якого закінчено досудове розслідування. Дія цього абзацу не поширюється на кримінальні провадження, що віднесені до предметної підсудності Вищого антикорупційного суду згідно з правилами статті 33-1 цього Кодексу.

Так, пунктом 1 частини 1 статі 34 КПК України визначено, що кримінальне провадження передається на розгляд іншого суду, якщо до початку судового розгляду виявилося, що кримінальне провадження надійшло до суду з порушенням правил підсудності.

Підсудність - це сукупність юридичних властивостей кримінального провадження, на підставі яких кримінальний процесуальний закон визначає, в якому саме суді і в якому складі суддів має розглядатися і вирішуватися по суті справа.

Як убачається з клопотанням про скасування арешту поданого в межах кримінального провадження №0000151 від 29.05.2020 року досудове розслідування у межах зазначеного кримінального провадження проводилося ТУ ДБР у м .Києві , який станом на момент розгляду даного клопотання розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Стаття 34 КПК України регулює порядок направлення кримінального провадження з одного суду до іншого тільки після надходження до суду обвинувального акту для розгляду по суті за правилами глави 27 та 28 КПК України.

Заяви, клопотання, скарги у кримінальних провадженнях на стадії досудового розслідування, які подані до суду (слідчим суддям) з порушенням правил підсудності, не вирішуються шляхом зміни підсудності судом та/або закриття судового провадження.

При цьому, ст. 34 КПК України не наділяє суди повноваженнями направляти такі заяви, клопотання, скарги для розгляду з одного суду першої інстанції до іншого.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 304 КПК України скарга повертається, якщо вона не підлягає розгляду в цьому суді.

Відповідно до ч. 3 ст. 9 КПК України закони та інші нормативно-правові акти України, положення яких стосуються кримінального провадження, повинні відповідати цьому Кодексу. При здійсненні кримінального провадження не може застосовуватися закон, який суперечить цьому Кодексу.

Згідно ч. 6 ст. 9 КПК України, у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 цього Кодексу. Застосування аналогії процесуального закону, КПК України не передбачено.

Таким чином, оскільки питання направлення клопотань, скарг, поданих під час досудового розслідування за підсудністю, чинним КПК України не передбачено, відтак, клопотання представника ОСОБА_2 - ОСОБА_5 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні № 0000151 від 29.05.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 365 КК України слід повернути як таке, що не підлягає розгляду в цьому суді.

За таких обставин, слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання, долучені до нього документи, приходить до висновку, клопотання підлягає поверненню.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст. 1-29, 34, 131-132, 170-174, 303-304, 369-372, 376 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:

клопотання представника ОСОБА_2 - адвоката ОСОБА_3 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні № 0000151 від 29.05.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 365 КК України- повернути.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з дня отримання її копії безпосередньо до Київського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1