Справа № 752/4426/24
Провадження № 1-кс/752/7748/24
У Х В А Л А

Іменем України

07 жовтня 2024 року м. Київ

Слідчий суддя Голосіївського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , адвоката ОСОБА_3 , слідчого СУ ГУ ОСОБА_4 , розглянувши у приміщенні Голосіївського районного суду м. Києва, клопотання адвоката ОСОБА_3 , в інтересах ОСОБА_5 , про арешт майна у кримінальному провадженні №0000898 від 14.05.2021р., -

ВСТАНОВИВ:

Адвокат ОСОБА_3 , в інтересах ОСОБА_5 , звернувся до слідчого судді з клопотанням, у якому просить накласти арешт на нежитлову будівлю за адресою: АДРЕСА_1 , (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000), що розташоване на земельній ділянці з кадастровим номером :82:185:0006, для забезпечення його збереження як речового доказу у кримінальному провадженні № 0000898 від 14 травня 2021 року, та забезпечення цивільного позову, заборонивши вчиняти дії щодо відчуження, розпорядження та користування вказаним майном; передати арештоване майно - нежитлову будівлю за адресою: АДРЕСА_1 , (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000), що розташоване на земельній ділянці з кадастровим номером :82:185:0006, на відповідальне зберігання потерпілій (цивільному позивачу) у кримінальному провадженні ОСОБА_5 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП : НОМЕР_1 ), поклавши обов`язок забезпечити збереження майна до скасування арешту майна у встановленому КПК України порядку.

В обгрунтування клопотання зазначає, що Слідчим управлінням Головного управління Національної поліції у м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадження, відомості про яке 14.05.2021р. внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №000898, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ст. 356, ч. 4 ст. 190 КК України. У межах даного кримінального провадження розслідуються обтсавини заволодіння в період часу з 12.05.2021р. по 04.02.2022р. шляхом шахрайських дій нежитловою будівлею за адресою: АДРЕСА_1 , ьа земельною ділянкою під нею шляхом реєстрації іншого мйана за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі підороблених документів. ОСОБА_5 набула статусу потерпілої сторони в даному кримінальному провадженні. 17.09.2024р. потерпілою було подано цивільний позов у даному кримінальному провадження про стягнення солідарно з ОСОБА_6 ,

ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 грошових коштів у розмірі 62 025 000,00 грн. в якості відшкодування майнової шкоди, завданої вчиненими кримінальними правопорушеннями. На думку адвоката, існує реальна потреба в накладенні арешту на нерухоме майно - домоволодіння з господарськими будівлями, побутовими будівлями і спорудами за вказаною адресою в межах здійснення досудового розслідування як доказ вчинення шахрайських дій та для забезпечення заявленого потерпіло цивільного позову у кримінальному провадженні. У той же час, як вказує адвокат, враховуючи ризик протиправного використання особами майна, н аяке буде накладено арешт, та які не мають на нього законних прав, існує також необхідність передачі даного майна на відповідальне зберігання потерпілій - ОСОБА_5 .

Адвокат ОСОБА_3 у судовому засінні клопотання підтримав, просив задовльнити в повному обсязі з підстав, викладених у ньому.

Слідчий СУ ГУ НП у м. Києві ОСОБА_4 проти задоволення не заперечув.

Прокурор у судове засідання не з`явився. До початку розгляду клопотання подав заяву про розгляд клопотання за його відсутності. Просив прийняти законне та обгрунтоване рішення.

Вивчивши клопотання, матеріали надані слідчому судді, заслухавши думку учасників справи, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Із матеріалів клопотання вбачається, що СУ ГУ НП у м. Києві проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000898, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 14.05.2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356, ч. 4 ст. 190 КК України.

Як вбачається з витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань, у межах даного кримінального провадження розслідуються обставини, в тому числі, заволодіння шляхом шахрайських дій групи осіб відносно належного майна ОСОБА_5 , що розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , що завдало шкоди в особливо великих розмірах.

Постановою слідчого СУ ГУ НП у м. Києві ОСОБА_4 від 21.06.2024 року нежитлову будівлю за адресою: АДРЕСА_1 , що розташована на земельній ділянці з кадастровим номером :82::185:0006, визнано речовим доказом у кримінальному провадженні №0000898, внесеному 14.05.2021р. до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

В обгрунтування клопотання зазначено, що ОСОБА_5 набула статусу потерпілої сторони у даному кримінальному провадженні.

17.09.2024 року потерпілою було подано цивільний позов у кримінальному провадженні № 0000898 про стягнення солідарно з ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 на користь ОСОБА_5 грошових коштів у розмірі 62 025 000,00 грн. в якості відшкодування майнової шкоди, завданої вчиненим кримінальним правопорушенням.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно положень ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 171 КПК України з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач. У клопотанні цивільного позивача у кримінальному провадженні про арешт майна підозрюваного, обвинуваченого, юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, третіх осіб для відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, повинно бути зазначено: розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір позовних вимог; докази факту завдання шкоди і розміру цієї шкоди.

Оскільки кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди, слідчий суддя вважає обґрунтовану потребу досудового розслідування, яка виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи осіб, визначений пунктом 2 частини 3 статті 132 КПК України.

Слідчий суддя у відповідності до ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна враховує: правові підстави для арешту майна, а саме: наявність збитків, завданих ОСОБА_5 , наявність можливих дій з боку ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 .

Отже, вирішуючи питання про можливість накладення арешту на вказане у клопотанні майно, слідчий суддя бере до уваги розумність і співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження та позицію потерпілої сторони щодо підстав накладення арешту на майно.

Відповідно до положень ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Нормою ст. 41 Конституції України встановлюється непорушність права особи на володіння, користування і розпорядження своєю власністю.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Ісмаїлов проти Росії» від 06.11.2008 року, де вказувалися порушення ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, в якому зазначено, що кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше, як в інтересах суспільства на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права».

У відповідності до частини 11 статті 170 КК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Положеннями ч. 4 ст. 173 КПК України встановлено, що у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

Враховуючи розмір завданих збитків, позицію слідчого та потерпілої сторони у кримінальному провадженні, слідчий суддя вважає неможливим застосування найменшого обтяжливого способу арешту майна, оскільки це призведе до непередбачуваних наслідків, у тому числі відчуження вказаного нерухомого майна на користь третіх осіб, а тому слідчий суддя вважає необхідним накласти арешт на майно.

З огляду на викладене та враховуючи наявність даних про достатність доказів, що вказують на наявність ознак кримінального правопорушення, розміру завданої шкоди потерпілому та оскільки зазначена нежитлова будівля разом з земельною ділянкою є предметом зазначеного кримінального провадження та речовим доказом даного кримінального провадження, слідчий суддя вважає, що виникла обґрунтована необхідність у накладенні арешту на вищевказане майно з метою забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (забезпечення цивільного позову), а також передачі арештованого майна на відповідальне зберігання потерпілій (цивільному позивачу) ОСОБА_5 .

Керуючись ст.ст. 131, 132, 170-173, 175 Кримінального процесуального кодексу України, -

УХВАЛИВ:

1. Клопотання задовольнити.

2. Накласти арешт на нежитлову будівлю за адресою: АДРЕСА_1 , (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000), що розташоване на земельній ділянці з кадастровим номером :82:185:0006.

3. Передати арештоване майно - нежитлову будівлю за адресою: АДРЕСА_1 , (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000), що розташоване на земельній ділянці з кадастровим номером :82:185:0006. на відповідальне зберігання потерпілій (цивільному позивачу) у кримінальному провадженні - ОСОБА_5 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ), поклавши обов`язок запезпечити збереження майна до скасування арешту майна у встановленому КПК України порядку.

4. Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1