У Х В А Л А

Іменем України

24 вересня 2024 року слідчий суддя Деснянського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання слідчого СВ Деснянського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_3 , погоджене прокурором Деснянської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_4 , про тимчасовий доступ до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю, по матеріалах досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002121 від 12.08.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В:

20 вересня 2024 року до Деснянського районного суду м. Києва надійшло клопотання слідчого СВ Деснянського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Деснянської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_4 , в якому слідчий просить надати тимчасовий доступу до речей та документів, які містять охоронювану законом таємницю, які перебувають у володінні: ПрАТ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » за адресою: АДРЕСА_1 .

Обґрунтовуючи клопотання слідчий зазначає, що 11.08.2024 в період часу з 10 год.00 хв. по 12 год. 00хв., невстановлена особа, знаходячись к парку « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що за адресою: АДРЕСА_2 , в умовах воєнного стану, таємно викрала майно, що належало гр. ОСОБА_5 , а саме: поясну сумку, 1500 грн., 300 доларів США, паспорт громадянина України та паспорт для виїзду за кордон, водійське посвідчення, посвідчення журналіста, акредитація ЗСУ на власне ім`я, реєстраційний документ на т.з., 3 банківські картки, та екшен-камеру DJI Pocket 2, чим завдано матеріальної шкоди останньому, на загальну суму 25000 грн.

Так, співробітниками Національної поліції України, з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення даного кримінального правопорушення, встановлення особи яка його вчинила, а також встановлення місцезнаходження викраденого майна проведено радіотехнічну розвідку, на місці скоєння злочину, що знаходиться за координатами: 50.5163180, НОМЕР_1 (м. Київ, парк «Муромець»).

Тому, з метою документування протиправної діяльності невстановленої особи, яка вчинила таємне викрадення чужого майна (крадіжка), встановлення та доведення її причетності до кримінального правопорушення, здобуття доказів вини особи, виникла необхідність в отриманні тимчасового доступу до інформації стосовно абонентів телекомунікаційних послуг, які здійснювали з`єднання за адресою: м. Київ, парк « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (МСЗ) координати 50,5163180, 30,5365650 у період часу з 07:00 год. по 15:00 год. 11.08.2024 через базову станцію LAC - 1853 CID - 51486, через базову станцію LAC - 1802, CID-38325,44006,21032,26135,38327,22711,37462,37465,44104,44101,44107,37468,59131232, 59101631 та через базову станцію LAC - 1854 CID - 39552 із зазначенням даних щодо тривалості з`єднання, типу з`єднання (Вх., Вих., SMS., GPRS.,), IMEI та IMSI з прив`язкою до місцевості із зазначенням адреси встановлення базової станції (ретрансляційної антени) та азимуту, а також інформацію щодо з`єднань нульової тривалості розмов («0» нульові з`єднання), які знаходились в зоні дії вищевказаної базової станції (ретрансляційної антени).

Вказана інформація перебуває в електронних документах оператора телекомунікації (мобільного зв`язку) ПрАТ « ІНФОРМАЦІЯ_1 », розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , та відповідно до положень п. 7 ч. 1 ст. 162 КПК України відноситься до охоронюваної законом таємниці, але без отримання доступу до вказаної інформації неможливо встановити невідому особу, яка вчинила вищезазначений проступок.

В судове засідання слідчий не з`явився, до суду подав заяву про розгляд клопотання у його відсутність, клопотання підтримав та просив його задовольнити за викладених у ньому обставин.

Клопотання слідчого розглядається відповідно до ч.2 ст. 163 КПК України без виклику особи, у володінні якої знаходяться речі та документи про тимчасовий доступ до яких клопоче слідчий.

Слідчий суддя, дослідивши клопотання та додані до нього документи, вважає, що клопотання задоволенню не підлягає з таких підстав.

Положеннями ст. 131 КПК України передбачено, що заходи забезпечення кримінального провадження, одним із яких є тимчасовий доступ до речей і документів, застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до ч. 4ст. 132 КПК України для оцінки потреб досудового розслідування слідчий суддя або суд зобов`язаний врахувати можливість без застосованого заходу забезпечення кримінального провадження отримати речі і документи, які можуть бути використані під час судового розгляду для встановлення обставин у кримінальному провадженні.

Частиною 5 ст.132 КПК України встановлено, що підчас розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються.

Відповідно до правових позицій Європейського Суду з прав людини будь-яка інформація, що стосується існуючого наміру вчинити злочин або вчинюваного злочину, має бути такою, що може бути перевіреною, та державне обвинувачення повинно мати змогу продемонструвати на будь-якій стадії, що в його розпорядженні наявні достатні підстави для проведення оперативного заходу (див. серед інших §§ 38 - 42 рішення у справі Баннікова проти Росії; § 90 рішення у справі Веселов та інші проти Росії; § 49 рішення у справі Ванян проти Росії; § 134 рішення у справі Ванян проти Росії; § 36 рішення у справі Малінінос проти Литви).

Між тим, дослідивши клопотання слідчого, а також, матеріали долучені до клопотання слідча суддя вважає, що клопотання не відповідає вимогам ст. 160 КПК України.

Так, статтею 160 КПК України передбачено, що сторони кримінального провадження мають право звернутися до слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження із клопотанням про тимчасовий доступ до речей і документів, за винятком зазначених у ст. 161 КПК України.

При цьому, звертаючись із клопотанням про тимчасовий доступ до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю, заявник, поміж іншого, має довести можливість використання як доказів відомостей, що містяться в речах і документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів (п.6 ч.2 ст. 160 КПК).

Як вбачається із змісту ст. 162 КПК України, до охоронюваної законом таємниці, яка міститься у речах і документах, належить, зокрема, інформація, яка знаходиться в операторів та провайдерів телекомунікацій, про зв`язок, абонента, надання телекомунікаційних послуг, у тому числі отримання послуг, їх тривалості, змісту, маршрутів передання, тощо.

Так, відповідно до ст. 119 Закону України «Про електронні комунікації» постачальники електронних комунікаційних послуг повинні забезпечувати і нести відповідальність за схоронність даних щодо кінцевого користувача, отриманих при укладенні договору про надання електронних комунікаційних послуг та наданні електронних комунікаційних послуг, у тому числі щодо: 1) персональних даних споживача; 2) факту отримання кінцевим користувачем електронних комунікаційних послуг; 3) змісту інформації, що передається та/або отримується кінцевим користувачем; 4) обсягу, змісту, маршрутів передачі інформації (даних), у тому числі даних, що обробляються з метою передачі інформації в електронних комунікаційних мережах або оплати електронних комунікаційних послуг; 5) даних про місцезнаходження, до яких відносяться будь-які дані, що обробляються постачальником електронних комунікаційних послуг при наданні послуг електронних комунікацій, у тому числі про розташування термінального обладнання. Зазначена вимога не поширюється на випадок передачі даних про місцезнаходження абонента, що здійснює екстрену комунікацію, до комунікаційного центру " ІНФОРМАЦІЯ_3 " та екстрених служб за телефонними номерами НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , НОМЕР_5 та НОМЕР_6 ; 6) даних про спроби виклику між певними кінцевими точками електронної комунікаційної мережі, в тому числі про невдалі спроби виклику (таких, що були ініційовані і не отримали відповіді) або перерване з`єднання.

Згідно з вимогами ч.6 ст. 163 КПК України слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю, якщо сторона кримінального провадження, крім обставин, передбачених частиною п`ятою цієї статті, доведе можливість використання як доказів відомостей, що містяться в цих речах і документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів.

Слідчий в клопотанні просить надати доступ до речей і документів, які знаходяться у володінні ПрАТ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » по матеріалах досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002121 від 12.08.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України за період з 07 год. 00 хв. 11.08.2024 року по 15 год. 00 хв. 11.08.2024 року.

Лише в тому випадку, якщо сторона кримінального провадження, крім передбачених ч.5 ст. 163 КПК України обставин також доведе можливість використання як доказів відомостей, що містяться в речах і документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів, слідчий суддя постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів.

Однак, слідчим ці вимоги закону не були дотримані, слідчим не доведено необхідності надання доступу саме за період з 07 год. 00 хв. 11.08.2024 року по 15 год. 00 хв. 11.08.2024 року, не зазначено яким саме способом за допомогою отриманих даних буде встановлено особу, яка вчинила кримінальне правопорушення. Фактично, слідчий порушує питання про надання оператором мобільного зв`язку даних з усіх ретрансляторів, які були задіяні у наданні телекомунікаційних послуг у парку «Муромець» в м. Києві, з метою моніторингу усіх з`єднань усіх абонентів, що знаходились за зазначеною адресою в зазначений час, а це - необмежене коло осіб, право на охоронювану законом таємницю яких може бути порушено. Окрім того, що слідчий не зазначає, яким чином він збирається визначити серед наперед невизначеної кількості осіб саме тих осіб, які вчинили правопорушення, слідчий не вказує, на підставі яких даних він взагалі вважає, що розшукувані правопорушники мали при собі мобільні телефони під час вчинення зазначеного правопорушення.

З наведеного вбачається, що слідчим не обґрунтовано період, за який він просить надати доступ до інформації, та можливість встановлення особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, на підставі запитуваних речей і документів, тимчасовий доступ до яких він просить, а отже слідчий суддя не вбачає можливості надати слідчому дозвіл на тимчасовий доступ до речей і документів, у зв`язку з чим клопотання задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 159-164, 166 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання слідчого СВ Деснянського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_3 , погодженого прокурором Деснянської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_4 , про тимчасовий доступ до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю, по матеріалах досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002121 від 12.08.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1