КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
апеляційне провадження №11-сс/824/6859/2024 Доповідач у ІІ інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 листопада 2024 року Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

Головуючий суддя: ОСОБА_2 ,

судді: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря судового засідання: ОСОБА_5

прокурора: ОСОБА_6

підозрюваного: ОСОБА_7

захисника: ОСОБА_8

розглянув у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 10 жовтня 2024 року щодо застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Цегул Могойтуйського району Читинської області рф, громадянина України, з вищою освітою, військовослужбовця, неодруженого, маючого на утриманні двох малолітніх дітей, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною другою статті 156, частиною четвертою статті 152, частиною шостою статті 152 КК України, у кримінальному провадженні №0000090 від 30 серпня 2024 року,-

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 10 жовтня 2024 року клопотання старшого слідчого в ОСВ 3 відділу 1 управління досудового розслідування Головного управління Служби безпеки України майора юстиції ОСОБА_9 , погоджене прокурором у кримінальному провадженні ОСОБА_6 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - задоволено.

Застосовано до підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто по 16 год. 34 хв. 06 грудня 2024 року включно.

Строк дії ухвали про тримання підозрюваного ОСОБА_7 під вартою встановлено 60 днів, тобто по 16 год. 34 хв. 06 грудня 2024 року включно.

Не погоджуючись з указаною ухвалою захисник ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить оскаржувану ухвалу слідчого судді скасувати в частині відмови у визначенні застави та ухвалити нове рішення, в якому визначити підозрюваному ОСОБА_7 заставу у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Уважає вказану ухвалу незаконною та такою, що підлягає частково скасуванню у порядку пункту 4 частини першої статті 407 КПК України з підстав, передбачених пунктами 2, 4 частини першої статті 409 КПК України.

Звертає увагу на те, що ані повідомлення про підозру, ані клопотання про обрання запобіжного заходу, ані надані докази не містять звернення уваги суду на наявність ознак застосування насильства зі сторони підозрюваного, у зв`язку з чим відсутність застосування насильства зобов`язує суд визначити альтернативу - розмір грошової застави.

Вказує, що слідчий суддя був у силу закону зобов`язаний визначити розмір застави.

Зазначає, що слідчий суддя не врахував міцні соціальні зв`язки підозрюваного, постійного місця проживання, участь у бойових діях, тобто обставини, що враховуються при обранні запобіжного заходу у розумінні вимог статті 178 КПК України.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення підозрюваного ОСОБА_7 , його захисника ОСОБА_8 , які підтримали апеляційну скаргу, думку прокурора ОСОБА_6 , яка заперечувала проти задоволення апеляційної скарги та просила ухвалу слідчого судді залишити без змін, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як убачається з матеріалів судового провадження, 3 відділом 1 управління досудового розслідування Головного слідчого управління Служби безпеки України розслідується кримінальне провадження №0000090 від 30 серпня 2024 року за підозрою ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною другою статті 156, частиною четвертою статті 152, частиною шостою статті 152 КК України, та за підозрою ОСОБА_10 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 156 КК України.

08 жовтня 2024 року у порядку пункту 6 частини першої статті 615 КК України ОСОБА_7 було затримано.

09 жовтня 2024 року ОСОБА_7 вручено повідомлення про підозру у вчиненні ним злочинів, передбачених частиною другою статті 156, частиною четвертою статті 152, частиною шостою статті 152 КК України.

10 жовтня 2024 року до слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва надійшло клопотання старшого слідчого в ОСВ 3 відділу 1 управління досудового розслідування Головного управління Служби безпеки України майора юстиції ОСОБА_9 , погоджене прокурором у кримінальному провадженні ОСОБА_6 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_7 за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених частиною другою статті 156, частиною четвертою статті 152, частиною шостою статті 152 КК України, у кримінальному провадженні №0000090 від 30 серпня 2024 року.

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 10 жовтня 2024 року клопотання старшого слідчого в ОСВ 3 відділу 1 управління досудового розслідування Головного управління Служби безпеки України майора юстиції ОСОБА_9 , погоджене прокурором у кримінальному провадженні ОСОБА_6 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - задоволено.

Застосовано до підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто по 16 год. 34 хв. 06 грудня 2024 року включно.

Строк дії ухвали про тримання підозрюваного ОСОБА_7 під вартою встановлено 60 днів, тобто по 16 год. 34 хв. 06 грудня 2024 року включно.

З такими висновками слідчого судді колегія суддів погоджується, з огляду на наступне.

Відповідно до положень частини першої статті 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та восьмою статті 176 цього Кодексу.

Згідно частини другої статті 177 КПК України, підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд, відповідно до статті 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Згідно частин першої, другої статті 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Застосовуючи щодо підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, слідчим суддею встановлено, що матеріали провадження містять достатні дані, які підтверджують існування обґрунтованої підозри у вчиненні ним кримінальних правопорушень, передбачених частиною другою статті 156, частиною четвертою статті 152, частиною шостою статті 152 КК України.

Обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінальних правопорушень, передбачених частиною другою статті 156, частиною четвертою статті 152, частиною шостою статті 152 КК України, підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: даними інформування ГУ ВБ СБ України про виявлення ознак кримінального правопорушення від 30 серпня 2024 року №9/1-7352ві; відповіддю оперативного підрозділу на доручення слідчого від 20 вересня 2024 року №9/1-7809ві; відповіддю оперативного підрозділу на доручення слідчого від 24 вересня 2024 року №9/1-7894ві; заявами громадянки ОСОБА_11 від 29 серпня 2024 року; протоколом допиту свідка ОСОБА_12 від 27 вересня 2024 року; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками свідку ОСОБА_12 від 28 вересня 2024 року; протоколом допиту потерпілої ОСОБА_13 від 07 жовтня 2024 року; протоколом огляду речового доказу (мобільний телефон потерпілої) від 23 вересня 2024 року; протоколом огляду речового доказу (флеш носій) від 23 вересня 2024 року ; протоколом огляду речового доказу (флеш носій) від 03 жовтня 2024 року; протоколу обшуку за місцем проживання ОСОБА_13 та ОСОБА_7 від 04 жовтня 2024 року; протоколом обшуку за місцем проживання ОСОБА_10 від 08 жовтня 2024 року; протоколом огляду речового доказу (мобільний телефон ОСОБА_10 ) від 09 жовтня 2024 року; іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

Окрім того, слідчим суддею визнано доведеними вказані у клопотанні слідчого ризики, передбачені частиною першою статті 177 КПК України, а саме, що підозрюваний ОСОБА_7 може вживати заходів для ухилення від органу досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків та потерпілу у даному кримінальному провадженні з метою зміни показань, а також з огляду на вагомість доказів причетності ОСОБА_14 до скоєння інкримінованих йому кримінальних правопорушень та їх характер, фактичні обставини за яких інкримінують вчинення кримінальних правопорушень, наслідки які фактично настали, міру покарання, яка загрожує у разі визнання підозрюваного винуватим, а саме у виді позбавлення волі на строк п`ятнадцять років або довічне позбавлення волі, вік підозрюваного, його стан здоров`я, який не унеможливлює перебування підозрюваного під вартою, сімейний стан, наявність на утриманні неповнолітніх дітей та батьків похилого віку, до того ж зважаючи на те, що згідно протоколу допиту малолітньої потерпілої між нею та ОСОБА_14 існує міцний емоційний зв`язок, що свідчить про можливий вплив на неї підозрюваним, та з метою зміни своїх показань; знищити, приховати або спотворити речі, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, враховуючи початкову стадію кримінального провадження, а також на те, що існують обґрунтовані підстави вважати, що наданий час виявлені не всі сліди кримінальних правопорушень, зокрема у мобільних терміналах систем зв`язку, а також у мережі «Інтернет» та у хмарних сховищах мережі «Інтернет», а також вчинити інше кримінальне правопорушення, зважаючи на обставини та характер вчинення кримінальних правопорушень, їх тривалість, підвищений ризик впливу на потерпілу та свідків, оскільки досудове розслідування у даному кримінальному провадженні на даний час не завершено та стороною обвинувачення здійснюються слідчі та процесуальні дії для встановлення всіх обставин у справі.

При цьому, слідчим суддею звернуто увагу на те, що інкриміновані підозрюваному ОСОБА_15 кримінальні правопорушення мають надзвичайно високий ступінь суспільної небезпеки, зумовлені тяжкими наслідками, а тому враховуючи практику Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони суспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства, у даному випадку запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, як захід процесуального примусу, є виправданим, з огляду на фактичні обставини за яких ОСОБА_15 інкримінується вчинення особливо тяжкого кримінального правопорушення та фактичні наслідки, що настали у результаті вчинення даних кримінальних правопорушень, а саме порушення права потерпілої на статеву недоторканість, її нормальний фізичний, психічний та соціальний розвиток.

З урахуванням вказаного, на думку колегії суддів, слідчий суддя дійшов правильного висновку про необхідність застосування виняткового запобіжного заходу щодо підозрюваного ОСОБА_16 , оскільки встановлені судом обставини свідчать про те, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, окрім тримання під вартою, не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Також місцевим судом обґрунтовано обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави з посиланням на частину четверту статті 183 КПК України, оскільки ОСОБА_15 інкримінується вчинення кримінальних правопорушень, передбачених частиною другою статті 156, частиною четвертою статті 152, частиною шостою статті 152 КК України, що є кримінальними правопорушення проти статевої свободи та недоторканності особи, а у даному випадку є формою сексуального насильства над дитиною, яка не досягла віку, з якого вона може надати правову згоду на статеві відносини, у зв`язку з чим вказані кримінальні правопорушення були вчинені із застосуванням насильства, що виключає можливість визначення розміру застави як альтернативного запобіжного заходу.

Зважаючи на викладене, спростовуються доводи скаржника, що ані повідомлення про підозру, ані клопотання про обрання запобіжного заходу, ані надані докази не містять звернення уваги суду на наявність ознак застосування насильства зі сторони підозрюваного, у зв`язку з чим відсутність застосування насильства зобов`язує суд визначити альтернативу - розмір грошової застави.

З наведеного убачається, що слідчим суддею враховано обставини справи у сукупності з даними про особу підозрюваного, які вказують на можливість останнього вчиняти дії, передбачені частиною першою статті 177 КПК України, у зв`язку з чим відносно ОСОБА_16 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який, на думку колегії суддів, у сукупності з існуючими ризиками, особою підозрюваного, тяжкістю інкримінованого йому кримінального правопорушення та його наслідками, є обґрунтованим, та підстав для застосування щодо підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, колегія суддів не вбачає.

Враховуючи те, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх належності і допустимості, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то, з огляду на вищенаведені дані, у колегії суддів наявні підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_15 інкримінованого йому кримінального правопорушення.

Для вирішення питання щодо обґрунтованості повідомленої підозри оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення винуватості чи її відсутності у особи за вчинення злочину, доведення чи не доведення винуватості особи, з метою досягнення таких висновків, які необхідні суду при постановленні вироку, а з тією метою, щоб визначити вірогідність та достатність підстав причетності тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення, а також чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

У розумінні положень, що наведені у численних рішеннях Європейського Суду з прав людини («Нечипорук, Йонкало проти України» №42310/04 від 21.04.2011, «Фокс, Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства» №№12244/86,12245/86, 12383/86 від 30.08.1990, «Мюррей проти Сполученого Королівства» №14310/88 від 28.10.1994 та ін.), термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити це правопорушення.

Більш того, у пункті 48 рішення «Чеботарь проти Молдови» №35615/06 від 13 листопада 2007 року Європейський Суд з прав людини зазначив «Суд повторює, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 & 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання».

Крім того, колегія суддів враховує правову позицію Європейського Суду з прав людини, викладену у рішенні за скаргою «Ферарі-Браво проти Італії», відповідно до якої затримання та тримання особи під вартою, безумовно, можливе не лише у випадку доведеності факту вчинення злочину та його характеру, оскільки така доведеність сама по собі і є метою досудового розслідування, досягненню цілей якого і є тримання під вартою.

У відповідності до змісту статті 368 КПК України питання щодо наявності чи відсутності події та складу кримінального правопорушення в діянні, винуватості особи в його вчиненні, у тому числі наявності або відсутності умислу в діях особи, належності та допустимості зібраних у справі доказів, вирішуються судом під час ухвалення вироку, тобто на стадії судового провадження.

Обставини здійснення підозрюваним конкретних дій, доведеність його винуватості, у тому числі правильність кваліфікації його дій, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування, а дослідження та оцінка доказів, встановлення наявності або відсутності події та складу кримінального правопорушення, та достатності доказів для доведеності винуватості особи, відноситься до стадії судового розгляду по суті, та не вирішується на стадії досудового розслідування.

Сукупність зібраних доказів та матеріалів судового провадження, на даному етапі кримінального провадження до моменту з`ясування істини у справі, є достатньою для обрання щодо підозрюваного запобіжного заходу.

Так, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_17 , характер та обставини інкримінованих йому дій, дані про особу підозрюваного у сукупності, колегія суддів дійшла висновку, що слідчим у клопотанні доведено існування у кримінальному провадженні ризиків, передбачених частиною першою статті 177 КПК України.

Викладеними вище обставинами, які встановлені судом першої інстанції при вирішенні питання щодо обрання запобіжного заходу щодо підозрюваного ОСОБА_16 , спростовуються доводи скаржника, що стороною обвинувачення не доведено наявності ризиків, передбачених статтею 177 КПК України.

Інші доводи апеляційної скарги висновків слідчого судді не спростовують.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді постановити законну та обґрунтовану ухвалу, колегією суддів апеляційної інстанції не встановлено.

За таких обставин, ухвала слідчого судді суду першої інстанції відповідно до вимог статті 370 КПК України є законною, обґрунтованою і вмотивованою, а тому колегія суддів не вбачає підстав для її скасування.

Керуючись статтями 176-178, 183, 193, 376, 407, 418, 422 КПК України, Київський апеляційний суд у складі колегії суддів, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 10 жовтня 2024 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає.

Головуючий ОСОБА_2

Судді ОСОБА_4

ОСОБА_3