Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 11-сс/4809/447/24 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.09.2024 року. Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Кропивницького апеляційного суду у складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря: ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у режимі відеоконференції у м. Кропивницькому Кіровоградської області, апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м. Кіровограда від 14 серпня 2024 року.

Цією ухвалою стосовно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кіровограда, громадянина України, з середньо спеціальною освітою, неодруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , інвалід 2 групи, відповідно до ст. 89 КК України раніше не судимого,підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч. 2, 3 ст. 307 КК України, -

застосовано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту з 12.08.2024 до 12.10.2024, в межах строку досудового розслідування.

Покладено обов`язки передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.

За участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_8 ,

захисника-адвоката ОСОБА_9 ,

підозрюваного ОСОБА_7 ,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді стосовно ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту з 12.08.2024 до 12.10.2024, в межах строку досудового розслідування. Покладено обов`язки передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.

Рішення слідчого судді мотивоване тим, що матеріалами клопотання підтверджується вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч. 2, 3 ст. 307 КК України.

Слідчим та прокурором доведені обставини, які свідчать про існування ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме те, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду , оскільки обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до особливо тяжких злочинів, санкція якого передбачає позбавлення волі строком від дев`яти до дванадцяти років з конфіскацією майна.

Підозрюваний ОСОБА_7 може незаконно прямо чи через третіх осіб впливати на свідків, які дають викривальні покази відносно нього та може продовжити вчинення кримінального правопорушення у якому підозрюється, на що вказує обсяг вилученої наркотичної речовини, вчинення злочину за попередньою змовою групою осіб, який характеризується виключно умислом, з метою незаконного збагачення.

ОСОБА_7 не одружений, проживає із співмешканкою, не має утриманців, раніше не судимий в силу ст. 89 КК України, обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого та особливо тяжкого кримінального правопорушення, не працює, має другу групу інвалідності, постійне місце проживання, наявність тяжких захворювань - відкрита форма туберкульозу, СНІД, є наркозалежним та перебуває на програмі заміни наркотичних засобів, через що йому постійно потрібно відвідувати медичну установу для отримання цих препаратів, позитивно характеризується за місцем проживання.

Наявність перелічених вище захворювань, які на переконання слідчого судді є тяжкими та ставить під сумнів можливість їх лікування в умовах слідчого ізолятору.

Отже, прокурором під час розгляду клопотання доведено наявність обґрунтованої підозри та ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, проте, не доведені обставини, передбачені п. 3 ч. 1 ст. 194 КПК України, а саме, недостатності застосування більш м`якого запобіжного заходу для запобігання встановленим ризикам, які б давали змогу об`єктивному спостерігачу переконатись в тому, що запобігти вказаним ризикам можливо виключно застосувавши запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

В апеляційній скарзі прокурор просить скасувати ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м. Кіровограда від 14.08.2024. Постановити ухвалу, якою застосувати до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів, без визначення розміру застави.

Обгрунтовує свої вимоги тим, що одним з інкримінованих кримінальних правопорушень підозрюваному є особливо тяжкий злочин, за який передбачено кримінальне покарання у виді позбавлення волі на строк від дев`яти до дванадцяти років з конфіскацією майна.

Усвідомлюючи тяжкість кримінальних правопорушень та розуміючи міру покарання, яка може бути застосована до підозрюваного у разі ухвалення обвинувального вироку, ОСОБА_7 може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду.

Знаходячись на волі ОСОБА_7 може впливати на свідків, експертів з метою схилення останніх до зміни показань у кримінальному провадженні та спотворення доказів.

Вказує, що слідчим суддею не враховано, що у мотивувальній частині рішення про обрання запобіжного заходу слідчий суддя акцентував увагу на наявність у підозрюваного другої групи інвалідності та тяжких захворювань попри те, що стороною захисту не надано доказів того, що він не може утримуватися в умовах слідчого ізолятора, який зокрема забезпечує надання медичної допомоги особам, які утримуються під вартою.

Заслухавши суддю-доповідача, прокурора, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, підозрюваного ОСОБА_7 та захисника-адвоката ОСОБА_9 в його інтересах, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали клопотання та зваживши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з таких підстав.

Згідно із ч. 1 ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу.

Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Вказані вимоги закону слідчим суддею при постановленні ухвали дотримані.

Перевіркою матеріалів клопотання встановлено, що слідчими відділу розслідування злочинів загальнокримінальної спрямованості слідчого управління Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені 09.08.2023 до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000858, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч. 2, 3 ст. 307 КК України.

13.08.2024 до Ленінського районного суду м. Кіровограда від старшого слідчого відділу розслідування злочинів загальнокримінальної спрямованості слідчого управління Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області ОСОБА_10 , надійшло клопотання, у якому він просв застосувати до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

14.08.2024 слідчим подано нове клопотання у якому він також просить застосувати до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, але вже зі зміненою раніше повідомленою підозрою.

Клопотання обгруноване тим, що 12.08.2024 о 06 год 10 хв. ОСОБА_7 затримано на підставі ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України. Цього ж дня ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

13.08.2024 ОСОБА_7 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2, 3 ст. 307 КК України.

Так, ОСОБА_11 за попередньою змовою з ОСОБА_7 , в групі осіб, у невстановленому місці та не установлений органом досудового розслідування, час, придбали наркотичний засіб метадон, обіг якого обмежено та особливо небезпечний наркотичний засіб канабіс, обіг якого заборонено. Після чого, продовжуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_7 та ОСОБА_11 незаконно придбані ними метадон та канабіс, перенесли за місцем проживання останнього, а саме в квартиру АДРЕСА_3 , де незаконно зберігали його з метою подальшого збуту, тим самим ОСОБА_11 вчинив незаконне придбання, зберігання наркотичного засобу обіг якого обмежено та особливо небезпечного наркотичного засобу, обіг якого заборонено з метою збуту.

12.08.2024 у період часу з 06 години 07 хвилини до 08 години 14 хвилини за місцем проживання ОСОБА_11 , а саме в квартирі АДРЕСА_3 , на підставі ухвали Ленінського районного районного суду м. Кіровограда від 15.07.2024, в присутності понятих, проведено обшук вказаного житла. В ході проведення обшуку квартири, в кімнаті кухні виявлено та вилучено три прозорі полімерні пакетики із порошкоподібною речовиною, яка відповідно до висновку судової експертизи матеріалів, речовин і виробів №СЕ-19/112-24/10209-НЗПРАП від 13.08.2024, являється наркотичним засобом метадон, обіг якого обмежено, масою 22,0048 грама та прозорий полімерний пакет, в середині якого перебувала речовина рослинного походження, яка відповідно до висновку судової експертизи матеріалів, речовин і виробів №СЕ-19/112-24/10199-НЗПРАП від 12.08.2024, являється особливо небезпечним наркотичним засобом канабіс, обіг якого заборонено, масою 82,57 грама, які ОСОБА_11 за попередньою змовою з ОСОБА_7 незаконно придбали та зберігали, з метою збуту.

Маса вилученого наркотичного засобу метадон, обіг якого обмежено, становить 22,0048 грама. Відповідно до наказу Міністерства охорони здоров`я № 188 від 01.08.2000 Про затвердження таблиць невеликих, великих та особливо великих розмірів наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, що знаходяться у незаконному обігу метадон масою 20 грам і більше є особливо великим розміром. Про умисел на збут наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів може свідчити, зокрема великий або особливо великий розмір, про що вказано в Постанові пленуму Верховного суду України №4 від 26.04.2002 року.

Своїми діями, ОСОБА_7 вчинив незаконне придбання, зберігання наркотичного засобу та особливо небезпечного наркотичного засобу, з метою збуту, вчиненого повторно, за попередньою змовою групою осіб, особою яка раніше вчинила кримінальне правопорушення передбачене ст. 309 КК України, у особливо великому розмірі, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст.307 КК України.

Також, ОСОБА_7 за попередньою змовою з ОСОБА_11 , в групі осіб, у невстановленому органом досудового розслідування місці та не установлений час, придбали наркотичний засіб канабіс, обіг якого заборонено. Після чого, продовжуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_11 та ОСОБА_7 незаконно придбаний ними канабіс, залишили зберігати в квартирі за місцем проживання останнього, а саме в будинку АДРЕСА_2 , де зберігали його з метою подальшого збуту, тим самим ОСОБА_7 вчинив незаконне придбання, зберігання особливо небезпечного наркотичного засобу, з метою збуту, обіг якого заборонено.

12.08.2024 в період часу з 06 години 10 хвилини до 09 години 00 хвилини за місцем проживання ОСОБА_7 , а саме в будинку АДРЕСА_2 , на підставі ухвали Ленінського районного районного суду м. Кіровограда від 15.07.2024, в присутності понятих, проведено обшук. В ході проведення обшуку вищезазначеного домоволодіння, в коридорі житлового будинку виявлено та вилучено полімерний пакет, в середині якого перебувала речовина рослинного походження, яка відповідно до висновку судової експертизи матеріалів, речовин і виробів №СЕ-19/112-24/10201-НЗПРАП від 12.08.2024, являється особливо небезпечним наркотичним засобом канабіс, обіг якого заборонено, масою 81,91 грама, яку ОСОБА_7 за попередньою змовою з ОСОБА_11 незаконно придбали та зберігали, з метою збуту.

Тим самим, ОСОБА_7 вчинив незаконне придбання, зберігання особливо небезпечного наркотичного засобу, з метою збуту, вчиненого повторно, за попередньою змовою групою осіб, особою яка раніше вчинила кримінальне правопорушення передбачене ст. 309 КК України, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 307 КК України.

Ухвалою слідчого судді стосовно ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту з 12.08.2024 до 12.10.2024, в межах строку досудового розслідування. Покладено обов`язки передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.

Колегія суддів погоджується із рішенням слідчого судді, враховуючи наступне.

Відповідно до ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Вимогами ст. 178 КПК України регламентовано, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність у нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, постійного місця роботи або навчання; наявність судимостей.

Згідно із п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

При вирішенні питання щодо обґрунтованості підозри ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, колегія суддів на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначає лише чи є причетність підозрюваного до вчинення інкримінованих йому кримінальних правопорушень вірогідною та достатньою для обрання щодо нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Надані слідчим докази у сукупності свідчать про наявні достатні підстави вважати про те, що ОСОБА_7 причетний до вчинення інкримінованих йому кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч. 2, 3 ст. 307 КК України.

Висновок слідчого судді про те, що прокурором доведено наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, проте не доведені обставини, передбачені п. 3 ч. 1 ст. 194 КПК України, а саме, недостатності застосування більш м`якого запобіжного заходу для запобігання встановленим ризикам, які б давали змогу об`єктивному спостерігачу переконатись в тому, що запобігти вказаним ризикам можливо виключно застосувавши запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, на переконання колегії суддів, є обгрунтованим.

Зокрема, колегія суддів враховує, що підозрюваний ОСОБА_7 не одружений, проживає із співмешканкою, не має утриманців, раніше не судимий, не працює, має другу групу інвалідності, постійне місце проживання, наявність тяжких захворювань - відкрита форма туберкульозу, СНІД, є наркозалежним та перебуває на програмі заміни наркотичних засобів, через що йому постійно потрібно відвідувати медичну установу для отримання цих препаратів, позитивно характеризується за місцем проживання.

Наявність наведених вище тяжких захворювань, на переконання колегії суддів, ставить під сумнім можливість їх лікування в умовах слідчого ізолятору та вказує на можливість застосування до підозрюваного запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою, а саме цілодобовий домашній арешт, який є достатнім запобіжним заходом та забезпечить виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, в межах строку досудового розслідування.

За вказаних обставин, колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді місцевого суду про те, що належна поведінка підозрюваного на досудовому слідстві може бути забезпечена шляхом застосування до нього запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Таким чином, враховуючи мету і підстави застосування запобіжних заходів передбачених ст. 177 КПК України, перевіривши матеріали клопотання, колегія суддів переконана у достатності обрання до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, так як доведені під час розгляду клопотання обставини, дають підстави суду вважати, що застосування домашнього арешту зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

При цьому, колегія суддів зауважує, що слідчим та прокурором не надано доказів які б, підтверджували доводи, про те що перебуваючи під домашнім арештом, ОСОБА_7 може порушувати покладені на нього процесуальні обов`язки чи вчинить інше кримінальне правопорушення.

Посилання наведенні в апеляційній скарзі прокурора на тяжкість інкримінуємих ОСОБА_7 кримінальних правопорушень, як на підставу застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, щодо ОСОБА_7 , на переконання колегії суддів не є безумовною підставою для обов`язкового застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного.

Разом з тим, доводи сторони захисту, щодо відсутності підстав для застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, не знайшли підтвердження та спростовуються матеріалами кримінального провадження, яким слідчий суддя місцевого суду дав всебічну та об`єктивну оцінку.

Отже, враховуючи конкретні обставини справи, колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді про те, що застосування виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного, не є необхідним та не відповідатиме вимозі пропорційності втручання у право на свободу та особисту недоторканість.

Інших переконливих доводів щодо незаконності рішення слідчого судді в апеляційній скарзі не наведено та не надано під час апеляційного розгляду справи.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б могли бути підставою для скасування рішення слідчого судді суду першої інстанції, колегією суддів не встановлено.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що слідчий суддя обґрунтовано частково задовольнив клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу у вигляді триманні під вартою щодо ОСОБА_7 , оскільки при розгляді клопотання не доведені обставини, які свідчать про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів, передбачених ст. 176 КПК України, для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.

Застосований до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, є достатнім запобіжним заходом та забезпечить виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, в межах строку досудового розслідування.

За таких обставин, апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м. Кіровограда від 14 серпня 2024 року, стосовно ОСОБА_7 слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 376, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м. Кіровограда від 14 серпня 2024 року, якою стосовно ОСОБА_7 , застосовано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту з 12.08.2024 до 12.10.2024, в межах строку досудового розслідування, покладено обов`язки передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України залишити без змін.

Ухвала є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4