Справа№ 181/423/24
Провадження № 1-в/309/78/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 жовтня 2024 року м. Хуст

Хустський районний суд Закарпатської області

в складі: головуючого-судді: ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання: ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Хуст подання провідного інспектора Хустського РВ № 2 філії ДУ «Центр пробації» в Закарпатській області ОСОБА_3 про приведення судового рішення у відповідність до вимог закону відповідно до ч. 2 ст. 74 КК України щодо:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Успенівка Красноармійського району Донецької області, мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, суд, -

В С Т А Н О В И В:

Провідний інспектор Хустського РВ № 2 філії ДУ «Центр пробації» в Закарпатській області ОСОБА_3 звернулася в суд з поданням відносно засудженого ОСОБА_4 для вирішення питання про приведення судового рішення у відповідність до вимог закону відповідно до ч. 2 ст. 74 КК України.

У поданні зазначено, що ОСОБА_4 був засуджений вироком Межівського районного суду Дніпропетровської області від 22.05.2024 за ч. 4 ст. 185 КК України до п`яти років позбавлення волі, на підставі ст.ст. 75, 104 України звільнений від відбування покарання з випробуванням строком на 1 рік.

13.09.2024 року вирок суду надійшов на виконання по територіальності до Хустського РВ № 2 філії ДУ «Центр пробації» в Закарпатській області з відділу № 16 ДУ «Центр пробації» в Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонській областях.

09.08.2024 набрав чинності Закон України №3886-ІХ «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» (надалі Закон №3886-ІХ).

Відповідно до вказаного Закону №3886-ІХ, стаття 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення була викладена у новій редакції, внаслідок чого, дрібним викраденням чужого майна вважається крадіжка, шахрайство, привласнення чи розтрата, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

На підставі вищевикладеного, провідний інспектор Хустського РВ № 2 філії ДУ «Центр пробації» в Закарпатській області ОСОБА_3 просить привести вищевказаний вирок у відповідність до Закону №3886-ІХ.

Представник Хустського РВ № 2 філії ДУ «Центр пробації» в Закарпатській області ОСОБА_3 подала до суду заяву про розгляд подання без її часті.

Прокурор подав до суду заяву про розгляд подання без його участі, просить подання задовольнити.

ОСОБА_4 подав до суду заяву про розгляд подання без його участі, просить подання задовольнити.

Під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати такі питання: про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України (п. 13 ч. 1 ст. 537 КПК України).

Згідно п. 2 ч. 2 ст. 539 КПК України клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 10 (у частині клопотань про заміну покарання відповідно до частини третьої статті 57, частини першої статті 58, частини першої статті 62 Кримінального кодексу України), 11, 13, 13-2 частини першої статті 537 цього Кодексу.

Згідно з ч. 5 цієї статті неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання (подання), не перешкоджає проведенню судового розгляду, крім випадків, коли їх участь визнана судом обов`язковою або особа повідомила про поважні причини неприбуття.

09.08.2024 року набрав чинності Закон України №3886-ІХ «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» (надалі Закон №3886-ІХ).

Відповідно до вказаного Закону №3886-ІХ, стаття 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення була викладена у новій редакції, внаслідок чого, дрібним викраденням чужого майна вважається крадіжка, шахрайство, привласнення чи розтрата, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ч. 6 ст. 3 КК України, зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Згідно з п. 5 підрозділу 1 розділу ХХ Перехідних положень Податкового кодексу України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року.

Відповідно до пп. 169.1.1 пункту 169.1 ст. 169 Податкового кодексу України, податкова соціальна пільга дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року, - для будь якого платника податку.

Таким чином прожитковий мінімум для працездатної особи станом на 2024 рік становив 3028 грн.

Судом встановлено, що вироком Межівського районного суду Дніпропетровської області від 22.05.2024 р. за ч. 4 ст. 185 КК України ОСОБА_4 засуджений до п`яти років позбавлення волі, на підставі ст.ст. 75, 104 України звільнений від відбування покарання з випробуванням строком на 1 рік.

Відповідно до вказаного вироку, ОСОБА_4 27.01.2024 року вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України, при цьому спричинив потерпілій стороні ТОВ «АТБ-Маркет» матеріальну шкоду в розмірі 379 грн. 80 коп..

Кримінальна протиправність діяння, а також його караність та інші кримінально-правові наслідки визначаються тільки Кримінальним кодексом, що діяв на час вчинення цього діяння (ч. 3 ст. 3, ч. 2 ст. 4 КК України).

Закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість (ч. 1 ст. 5 КК України).

Указане положення цілком узгоджується із вимогами ст. 58 Конституції України, відповідно до якої закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Таким чином, на теперішній час кримінальна відповідальність за крадіжку майна, шахрайство, привласнення чи розтрату, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян встановленого на дату скоєння відповідного правопорушення.

Вказані висновки суду узгоджуються з висновками, викладеними у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13.01.2021 у справі № 0306/7567/12, згідно з якими «за загальним правилом, закріпленим у частині другій статті4КК, злочинність, караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, який діяв на час його вчинення. Припинення законної сили кримінально-правової норми тягне неможливість її застосування до діянь, що передбачені чи передбачалися у КК раніше як злочини і скоєні після втрати цією нормою чинності. Водночас у випадках, коли новий закон про кримінальну відповідальність покращує юридичне становище особи, він поширюється і на діяння, вчинені до набрання ним чинності, тобто застосовується принцип ретроактивності».

Частиною 2 статті 74 КК України, передбачено, що особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

Таким чином, враховуючи, що ОСОБА_4 за вироком Межівського районного суду Дніпропетровської області від 22.05.2024 р. завдано матеріальну шкоду потерпілому на суму, меншу двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян станом на день скоєння кримінального правопорушення, тобто вчинене ним діяння відповідно до вимог Закону України №3886-ІХ не є кримінально-караним на теперішній час, суд приходить до висновку про необхідність привести вищевказаний вирок у відповідність до вимог вказаного Закону, звільнивши засудженого ОСОБА_4 від призначеного покарання за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, на підставі ч. 2 ст. 74 КК України.

За таких обставин, подання є таким, що підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 4, 5, ч. 2 ст. 74 КК України, ст.ст. 369-372, 537, 539 КПК України, Законом України №3886-ІХ, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Подання провідного інспектора Хустського РВ № 2 філії ДУ «Центр пробації» в Закарпатській області ОСОБА_3 про приведення судового рішення у відповідність до вимог закону відповідно до ч. 2 ст. 74 КК України вироку Межівського районного суду Дніпропетровської області від 22.05.2024 року відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - задовольнити.

На підставі ч. 2 ст. 74 КК України звільнити засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від покарання, призначеного за вироком Межівського районного суду Дніпропетровської області від 22.05.2024 року за ч. 4 ст. 185 КК України, у зв`язку з усуненням караності діяння.

Ухвала може бути оскаржена протягом 7 днів з дня її проголошення до Закарпатського апеляційного суду.

Суддя Хустського

районного суду: ОСОБА_1