30.07.2024
Справа №642/5240/21
Провадження № 1-кс/642/105/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 липня 2024 року слідчий суддя Ленінського районного суду м.Харкова ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши в залі суду в м. Харків клопотання старшого слідчого другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Харків) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, ОСОБА_3 , погоджене прокурором, у кримінальному провадженні №0000286 від 09.10.2014 про застосування запобіжного заходу тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Луганськ, українця, громадянина України, неодруженого, раніше не судимого, військовослужбовця військової служби за мобілізацією, такелажника такелажного взводу такелажної роти військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «солдат», зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.407 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Старший слідчий другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Харків) ТУ ДБР, розташованого у м. Полтаві, ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням по кримінальному провадженню №0000286 від 09.10.2014 про застосування запобіжного заходу тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 , 1984 р.н., підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 407 КК України.

Як вбачається з наданих матеріалів кримінального провадження, старшим слідчим другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Харків) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000286 від 09.10.2014 за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 407 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що військовослужбовець військової служби за мобілізацією, старший такелажник такелажного взводу такелажної роти військової частини НОМЕР_1 , солдат ОСОБА_4 , діючи з метою тимчасово ухилитись від виконання обов`язків військової служби, без поважних на те причин, та за відсутності законних підстав, 06 вересня 2014 року самовільно залишив місце служби військову частину НОМЕР_1 , а вільний час, що з`явився у зв`язку із цим використовує на власний розсуд, не пов`язуючи його із виконанням обов`язків з військової служби.

Вина ОСОБА_4 у вчиненні вказаного злочину підтверджується матеріалами кримінального провадження, зібраними в ході проведення слідчих дій, а саме: матеріалами службового розслідування військової частини, показами свідків та іншими документами.

Організовані першочергові розшукові заходи ОСОБА_4 результатів не дали.

23 грудня 2014 року прокурором військової прокуратури Харківського гарнізону повідомлено ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Луганськ, українця, громадянина України, неодруженого, раніше не судимого, військовослужбовця військової служби за мобілізацією, такелажника такелажного взводу такелажної роти військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «солдат», зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 407 КК України.

23 грудня 2014 року ОСОБА_4 оголошено в розшук.

В ході досудового розслідування здійснювались неодноразові спроби викликати ОСОБА_4 шляхом направлення повісток за місцем мешкання.

Однак, за викликами (повістками) ОСОБА_4 до органу досудового розслідування не прибув, про місце свого перебування не повідомив, будь-яких підтверджень наявності поважних причин не прибуття на виклик до органу досудового розслідування не надав, тому є ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: особа вже почала переховуватися від органу досудового розслідування та суду.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України також існує ризик, що ОСОБА_4 може знищити, сховати, спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.

ОСОБА_4 може знищити, сховати чи спотворити військовий квиток, який є документом що підтверджує приналежність останнього до військового формування.

Крім того, відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України ОСОБА_4 може перешкоджати кримінальному провадженню.

Приймаючи до уваги, що ОСОБА_4 з 23.12.2014 по теперішній час, перебуваючи на волі, тривалий час переховується від органу досудового розслідування, чим перешкоджає проведенню слідчих дій та прийняттю процесуальних рішень у кримінальному провадженні, виникла необхідність отримати дозвіл на затримання останнього з метою приводу до Ленінського районного суду м. Харкова для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Так, ОСОБА_4 підозрюється у нез`явленні вчасно на службу без поважних причин, тривалістю понад один місяць, вчинене військовослужбовцем, тобто у кримінальному правопорушенні, передбаченому ч. 3 ст. 407 КК України.

Таким чином, на думку органу досудового розслідування, інші менш суворі запобіжні заходи не зможуть запобігти уникненню вищезазначених ризиків з боку ОСОБА_4 та відповідно до ст. 194 КПК України, йому необхідно обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

04.01.2024 Ленінським райсудом м. Харкова було винесено ухвалу про дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_4 , який підозрюється у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 407 КК України з метою приводу для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

В судове засідання прокурор не з`явився, клопотання не підтримав, про дату та час розгляду клопотання сповіщався належним чином, причини неявки суду невідомі.

В судове засідання підозрюваний також не з`явився, на виконання ухвали слідчого судді Ленінського районного суду м. Харкова від 04.01.2024, якою було надано дозвіл на затримання ОСОБА_4 з метою приводу для участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, доставлений не був.

На підставі ч.4 ст.107 КПК України, враховуючи неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Суд, дослідивши надані матеріали, приходить до висновку, що клопотання не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 186 КПК України клопотання про застосування або зміну запобіжного заходу розглядається слідчим суддею, судом невідкладно, але не пізніше сімдесяти двох годин з моменту фактичного затримання підозрюваного, обвинуваченого, або з моменту надходження до суду клопотання, якщо підозрюваний, обвинувачений перебуває на свободі, чи з моменту подання підозрюваним, обвинуваченим, його захисником до суду відповідного клопотання.

Згідно до ч. 1 ст. 193 КПК України розгляд клопотання про застосування запобіжного заходу здійснюється за участю прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, його захисника, крім випадків, передбачених ч. 6 цієї статті. При цьому, ст. 193 ч. 6 КПК України передбачає що слідчий суддя, суд може розглядати клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого, лише в разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених ст. 177 КПК України, буде доведено, що підозрюваний, обвинувачений оголошений в міжнародний розшук, однак будь-які відомості про оголошення підозрюваного в міжнародний розшук у клопотанні відсутні.

Враховуючи вищевикладене, та з метою недопущень порушень ст.5, 6 «Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод», клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задоволенню не підлягає, оскільки внесене без передбачених діючим законодавством обґрунтувань та не може бути розглянуто за відсутності особи, щодо якої вирішується питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відповідно до вимог ст. 193 КПК України, відсутності прокурора, який би підтримав доводи клопотання та надав пояснення в обґрунтування заявлених вимог.

Згідно п. 2 ч. 3 ст. 190 КПК України ухвала про дозвіл на затримання з метою приводу втрачає законну силу з моменту закінчення строку дії ухвали, зазначеного в ній, або закінчення шести місяців із дати постановлення ухвали, у якій не зазначено строку її дії.

З 25 червня 2024 року по 29 липня 2024 року включно суддя ОСОБА_1 перебувала у щорічній відпустці.

04.07.2024 сплинуло шість місяців із дати постановлення ухвали, однак вона залишається не виконаною, місце знаходження підозрюваного суду не відоме.

У зв`язку з цим, клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 слід залишити без розгляду.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 187, 190, 193-194, 196, 369-372 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Клопотання старшого слідчого другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Харків) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, ОСОБА_3 , погоджене прокурором, у кримінальному провадженні №0000286 від 09.10.2014 про застосування запобіжного заходу тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 407 КК України залишити без розгляду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1