Провадження №11-сс/801/696/2024
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 вересня 2024 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,

за участі:

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

підозрюваної ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора Вінницької окружної прокуратури ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 03 вересня 2024 року,

якою відмовлено в задоволенні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосовано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту з покладенням обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України, у межах строку досудового розслідування стосовно

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Жеребилівка Могилів-Подільського району Вінницької області, громадянки України, розлученої, раніше не судимої, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,

яка підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 191, ч. 3 ст. 27- ч. 1 ст. 366 КК України,

установив:

Оскаржуваною ухвалою відмовлено в задоволенні клопотання слідчого слідчого відділу Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_9 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, щодо підозрюваної ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Застосовано до підозрюваної ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_1 , до 29 жовтня 2024 року, у межах строку досудового розслідування. Покладено на ОСОБА_8 наступні обов`язки, а саме:

- прибувати на виклики слідчого, прокурора та суду за першою вимогою;

- не залишати місце постійного проживання без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому вона проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- утримуватися від спілкування з особами, які являються свідками у даному кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт громадянина України для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в України.

Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що прокурором під час розгляду клопотання не доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не може запобігти ризикам, передбаченим ч.1 ст.177 КПК України. Слідчий суддя врахував, що підозрювана ОСОБА_8 має постійне місце проживання, раніше не судима, досягла 60 років, має родину, позитивну характеристику за місцем проживання та місцем роботи, має нагороди, а тому та обставина, що ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії тяжкого злочину не може бути достатньою підставою для законності тримання особи під вартою.

Не погоджуючись з оскаржуваним рішенням, прокурор подав апеляційну скаргу, у якій просить ухвалу слідчого судді скасувати, задовольнити клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосувати стосовно підозрюваної ОСОБА_8 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 діб, з визначенням застави у розмірі 158 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 478 424 гривні.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги посилається на те, що оскаржувана ухвала слідчого судді є незаконною та підлягає скасуванню, оскільки висновки суду, викладені в ухвалі, не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження. На думку прокурора, запобіжний захід у виді домашнього арешту є недостатнім для забезпечення досягнення дієвості цього провадження, а також забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваної та для запобігання ризикам, зазначеним в ч. 1 ст. 177 КПК України. Наявними ризиками в даному кримінальному провадженні, які дають достатні підстави вважати, що стосовно підозрюваної неможливо застосувати жоден із більш м`яких запобіжних заходів є те, що підозрювана може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків.

Зокрема, прокурор зазначає, що ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, яке до того ж, є корупційним. Підозрювана ОСОБА_8 жодним чином не обмежена у виїзді за межі території України, в умовах воєнного стану. Під час досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_8 після проведення ряду слідчих дій у Бібліотеці надала усну вказівку працівникам не відмічатися в журналах входу і виходу з Бібліотеки, і забрала в охоронника попередній журнал з відповідними відмітками, який, до речі, так і не був знайдений під час проведення обшуку в Бібліотеці. Крім цього, підозрювана, використовуючи свій вплив керівника, чинила тиск на підлеглих працівників, та консультувала щодо того, які покази їм давати у ході проведення їх допиту. Таким чином, знаходження підозрюваної на свободі безперешкодно наддасть їй можливість продовжувати впливати на правдивість показань вже допитаних та ще не допитаних свідків кримінальних правопорушень.

Заслухавши доповідь судді, доводи прокурора, який підтримав апеляційну скаргу та просив задовольнити її з наведених у них підстав, доводи захисника та підозрюваної, які заперечували щодо задоволення апеляційної скарги прокурора, вивчивши матеріали судового провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно з ч.1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст.178 КПК України, крім наявності вищезазначених обставин, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Так, відповідно до ст.ст.177,178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливість запобігання їм більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування злочину (наявність або відсутність спроб ухиляння від органів влади), поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків).

При цьому, слідчому судді слід мати на увазі, що обмеження розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою лише переліком законодавчих (стандартних) підстав для його застосування без встановлення їх наявності та обґрунтованості до конкретної особи, є порушенням вимог п. 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (Рішення Європейського суду з прав людини «Харченко проти України», «Белевитський проти Росії»).

Як зазначив Європейський суд з прав людини у своєму рішенні в справі "Манчіні проти Італії", за наслідками та способами застосування як тримання під вартою, так і домашній арешт прирівнюються до позбавлення волі для цілей статті 5 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

На переконання колегії суддів, при вирішенні питання щодо застосування стосовно підозрюваної ОСОБА_8 запобіжного заходу, слідчим суддею вищезазначені вимоги Закону дотримані в повному обсязі.

Так, з матеріалів судового провадження вбачається, що слідчим відділом Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області здійснюється досудове розслідування в кримінальному провадженні №0000400, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 23.03.2023, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 191, ч. 3 ст. 27 - ч. 1 ст. 366 КК України.

Під час досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_8 , у період з 20 липня 2018 та по теперішній час перебуває на посаді директора «Вінницької обласної універсальної наукової бібліотеки ім. К.А. Тімірязєва (з 23.12.2022 «ім. Валентина Отамановського» ) та відповідно до покладних на останню повноважень визначних статутом Бібліотеки та Контрактом, обіймає посаду пов`язану з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій, а тому відповідно до ч. 3 ст. 18 КК України, являється службовою особою.

ОСОБА_8 , перебуваючи на посаді директора «Вінницької обласної універсальної бібліотеки», виконуючи організаційно-розпорядчі та адміністративно-господарські функції, зокрема щодо забезпечення раціонального добору кадрів, створення умов для підвищення фахового і кваліфікаційного рівня працівників, згідно із затвердженим в установленому порядку штатним розписом, забезпечення раціонального та ефективного цільового використання бюджетних коштів, що передбачені для утримання закладу та надання послуг відповідного профілю, призначенні на посаду та звільнення працівників закладу, будучи службовою особою та зловживаючи службовим становищем, розробила злочинний план послідовних умисних дій з підготовки та вчинення злочину, направленого на незаконну розтрату коштів «Вінницької обласної універсальної наукової бібліотеки ім. Валентина Отамановського», що полягав у фіктивному працевлаштуванні у Бібліотеці громадян України, які фактично не виконували роботу покладену згідно посадових обов`язків, разом з тим, яким безпідставно нараховувалась заробітна плата.

Зокрема, встановлено, що ОСОБА_8 , при невстановлених досудовим розслідуванням обставинах, але не пізніше 24.04.2019 віднайшла ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , після чого, з метою реалізації свого злочинного умислу, під приводом забезпечення зарахування офіційного трудового стажу в трудову діяльність останньої, переконала ОСОБА_10 офіційно оформитись в Бібліотеці, при цьому було обумовлено, що ОСОБА_10 лише формально буде рахуватись працевлаштованою в Бібліотеці, тому відповідно заробітну плату отримувати не буде.

Після чого, ОСОБА_10 не усвідомлюючи злочинних намірів

ОСОБА_8 , погодилась на вказану пропозицію та на вимогу останньої, оформила банківську картку № НОМЕР_1 із банківським рахунком НОМЕР_2 у АТ «Райффайзенбанк Аваль», яка була призначена для нарахування заробітної плати, яку, за попередньою домовленістю разом з паролем доступу надала ОСОБА_8 , в результаті чого, ОСОБА_8 отримала повний доступ до вищевказаної картки, а також коштів, які нараховувались на неї.

Так, 24.04.2019 на підставі наказу директора Вінницької обласної універсальної наукової бібліотеки ім. К.А. Тімірязєва ОСОБА_8 № 52-к, ОСОБА_10 призначено на посаду друкарки-діловода кадрової служби з 6 травня 2019 року, встановивши посадовий оклад згідно із штатним розписом.

Крім того, у той же день, 24.04.2019 відповідно до наказу директора Вінницької обласної універсальної наукової бібліотеки ім. К.А. Тімірязєва ОСОБА_8 №53-к ОСОБА_10 призначено на посаду (0,5 ставки) прибиральниці бібліотеки господарського відділу за сумісництвом з 6 травня 2019 року, встановивши оклад згідно із штатним розписом.

Так, на підставі наказу директора ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_8 №232-к від 23.10.2019 ОСОБА_10 була звільнена із посади прибиральниці (0,5 ставки) господарського відділу, за угодою сторін, з 31.10.2019.

У подальшому, на підставі наказу директора Вінницької обласної універсальної наукової бібліотеки ім. К.А. Тімірязєва ОСОБА_8 № 240-к від 01.11.2019 року, ОСОБА_10 було знову прийнято на посаду прибиральниці бібліотеки (0,5 ставки) господарського відділу за сумісництвом з 04.11.2019, встановивши посадовий оклад згідно із штатним розписом.

Після чого, на підставі наказу директора Вінницької обласної універсальної наукової бібліотеки ім. К.А. Тімірязєва ОСОБА_8 №246-к від 24.11.2020, ОСОБА_10 було звільнено з посади прибиральниці бібліотеки (0,5 ставки) господарського відділу за сумісництвом з 01.12.2020, у зв`язку із закінченням трудового договору.

Крім того, директора Вінницької обласної універсальної наукової бібліотеки ім. Валентина Отамановського ОСОБА_8 №249-к від 13.12.2022, ОСОБА_10 було звільнено із посади друкарки-діловода кадрової служби за угодою сторін з 30.12.2022. У результаті чого, ОСОБА_8 , перебуваючи на посаді директора «Вінницької обласної універсальної наукової бібліотеки ім. В. Отамановського», реалізуючи свій єдиний злочинний умисел, діючи умисно, маючи єдиний злочинний намір на заздалегідь поставлену мету, а саме розтрату грошових коштів, які надходять у якості заробітної плати ОСОБА_10 , з корисливими мотивом, зловживаючи своїм службовим становищем, достовірно знаючи про те, що кожного місяця на банківський рахунок НОМЕР_2 відкритий в банківській установі АТ «Райффайзенбанк Аваль» та належний ОСОБА_10 (банківська картка № НОМЕР_1 ), надходять грошові кошти в якості заробітної плати, без фактичного виконання ОСОБА_10 своїх трудових обов`язків, як друкарки-діловода кадрової служби та прибиральниці господарського відділу Бібліотеки, ОСОБА_8 у період з 06.05.2019 по 30.12.2022, маючи повний безперешкодний доступ до вищевказаної картки, а також коштів, які нараховувались на неї, розтратила грошові кошти у сумі 391 036,84 грн.. які нараховані ОСОБА_10 у якості заробітної плати.

Крім того, під час досудового розслідування, отримано висновок судово - економічної експертизи відповідно до якого, крім нарахування ОСОБА_10 грошових коштів у сумі 391 036,84 грн. у якості заробітної плати, також встановлено сплату Бібліотекою єдиного соціального внеску за працівника ОСОБА_10 в загальній сумі 85 264,36 грн.

Таким чином, у результаті протиправних дій ОСОБА_8 , що полягали в розтраті бюджетних коштів, Вінницькій обласній раді, як Органу управління майном Бібліотеки, завдано збиток на загальну суму 476 301, 20 грн., що відповідно до п. 3 примітки до ст. 185 КК України є великим розміром, оскільки перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян у більше ніж двісті п`ятдесят разів, який у 2022 році становив 1 240,50 гривень (476 301,20/ 1 240,50 = 383,959 неоподаткованих мінімумів доходів громадян). Крім того, ОСОБА_8 , з метою створення умов для нарахування ОСОБА_10 заробітної плати та подальшої розтрати грошових коштів належних ІНФОРМАЦІЯ_4 , достовірно знаючи про те, що ОСОБА_10 офіційно працевлаштована на посаду друкарки-діловода кадрової служби та прибиральниці господарського відділу у Бібліотеці, проте фактично на робочому місці не з`являється та покладені на неї обов`язки не виконує, будучи обізнаною із вимогами наказу № 489 від 05.12.2008 «Про затвердження типових форм первинної облікової документації зі статистики праці», яким встановлено форму Табелю обліку використання робочого часу № П-5 (далі Табель робочого часу), надала усні розпорядження спеціалісту з кадрових питань І категорії ОСОБА_11 та завідуючому господарським відділом ОСОБА_12 , здійснювати щомісячно відображення відповідних відміток про нібито відпрацьовані робочі дні у табелі обліку робочого часу ОСОБА_10 .

На вказану вимогу ОСОБА_8 , спеціаліст з кадрових питань І категорії ОСОБА_11 та завідуюча господарським відділом ОСОБА_12 при формуванні Табелю обліку використання робочого часу ОСОБА_10 внесла недостовірну інформацію про нібито відпрацьовані робочі дні у табелях обліку робочого часу ОСОБА_10 в період з травня 2019 року по грудень 2022 року включно, тим самим організувавши виготовлення заздалегідь підроблених документів «Табелів: роботи працівників Вінницької обласної універсальної наукової бібліотеки ім. К.А. Тімірязєва, відділ/сектор Адміністрація, в період з травня 2019 року по грудень 2022 року включно», а також «Табелів: роботи працівників Вінницької обласної універсальної наукової бібліотеки ім. К.А. Тімірязєва, відділ/сектор Господарський, в період з травня 2019 року по липень 2020 року включно».

Після чого ОСОБА_8 , перебуваючи на посаді директора «Вінницької обласної універсальної бібліотеки», будучи відповідно до ч. 3 ст. 18 КК України службовою особою, з метою реалізації свого злочинного умислу на розтрату грошових коштів, які нараховуються у виді заробітної плати ОСОБА_10 , у невстановлений досудовим слідством час, використовуючи та зловживаючи своїми посадовими обов`язками, з корисливим мотивом, будучи службовою особою, у невстановлений досудовим розслідуванням місці, час та спосіб затвердила власним підписом вищевказані табелі обліку робочого часу в період з травня 2019 року по грудень 2022 року включно, тим самим, внесла до офіційних документів завідомо неправдиві відомості.

29 серпня 2024 року ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених:

- ч. 4 ст. 191 КК України, тобто розтрата чужого майна шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, вчинена у великих розмірах, вчинена в умовах воєнного стану;

- ч. 3 ст. 27 ч. 1 ст. 366 КК України, організація службовою особою внесення до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей.

Своє клопотання слідчий обґрунтовував наявністю ризиків, передбачених п.п.1,2,3,4 ч. 1 ст. 177 КПК України, та тим, що більш м`які запобіжні заходи не забезпечать належної процесуальної поведінки підозрюваної.

Розглядаючи вказане клопотання, слідчим суддею було встановлено, що ОСОБА_8 , з врахуванням доданих до клопотання доказів, обґрунтовано підозрюється у вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 191 КК України, ч. 3 ст. 27 ч. 1 ст. 366 КК України. Крім того, слідчим суддею було встановлено наявність ризиків, передбачених п.1, 2, 3, 4 ч.1ст.177 КПК України. Разом з тим, слідчим суддею також установлено, що прокурором під час розгляду клопотання не доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не може запобігти ризикам, передбаченим ч.1 ст.177 КПК України

Саме з врахуванням вищезазначеного, а також тих обставин, що слідчим та прокурором не доведено недостатність застосування до підозрюваної ОСОБА_8 більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, слідчий суддя дійшов висновку про доцільність застосування до останньої запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту, з чим погоджується і колегія суддів та вважає, що такий запобіжних захід, з врахуванням покладених обов`язків, забезпечить дотримання нею процесуальних обов`язків під час стадії досудового розслідування. При цьому доводи апеляційної скарги правильність таких висновків жодним чином не спростовують, оскільки ні під час розгляду клопотання, ні під час апеляційного перегляду оскаржуваної ухвали стороною обвинувачення не доведено, що для забезпечення дієвості кримінального провадження виключно запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є необхідним.

Що стосується доводів, які зводяться до того, що підозрювана може безперешкодно перетнути кордон України, то колегія суддів зауважує наступне.

Виі?зд за межі Украі?ни для більшості громадян відбувається виключно на підставі діи?сного закордонного паспорта. Установлено, що підозрювана ОСОБА_8 09.09.2024 на виконання ухвали слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 03.09.2024 здала на зберігання до Управління Державної міграційної служби України у Вінницькій області паспорти громадянки України для виїзду за кордон що підтверджується актом про тимчасове вилучення №64 та №65. Відповідно перетнути кордон за внутрішнім паспортом громадянки України (Id-картка або паспорт-книжка) можуть винятково жінки, діти та люди з інвалідністю, які евакуйовуються із районів ведення бойових дій. Для підтвердження цього факту необхідно отримати статус внутрішньо переміщеної особи (ВПО), якою підозрювана ОСОБА_8 не є, оскільки у Вінницькій області не ведуться бойові дії. Водночас посилання прокурора на зазначення підозрюваною в декларації, яка подана 31.01.2024, даних про наявність 28 000 євро та 11 000 доларів, на переконання колегії суддів, не можуть свідчити про наявність ризику переховування, оскільки вказана декларація стосувалася 2022 року, у той час, коли підозрювана в судовому засіданні пояснювала, що майже всі кошти до 2024 року були витрачені на лікування онкохворого цивільного чоловіка. Окрім цього, колегія суддів бере до уваги те, що кримінальне провадження розпочато 23.03.2023 про що було достеменно відомо ОСОБА_8 , яка з того часу не переховувалася від органів досудового розслідування, з`явилася як для вручення їй повідомлення про підозру, так і на розгляд клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою та на розгляд апеляційної скарги прокурора, у якій ставиться питання про погіршення її процесуального становища.

Що ж стосується доводів, які зводяться до того, що підозрювана можезнищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків, то колегія суддів зауважує наступне.

Під час апеляційного розгляду встановлено, що 03.09.2024 ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області задоволено клопотання слідчого та відсторонено підозрювану ОСОБА_8 від посади директора ІНФОРМАЦІЯ_5 строком на два місяці, у межах строку досудового розслідування, тобто до 29.10.2024. Окрім цього, розпорядженням Голови Вінницької обласної ради № 237 від 06.09.2024 ОСОБА_8 було звільнено з посади директора Вінницької обласної універсальної наукової бібліотеки ім. Валентина Отамановського 06.09.2024 за власним бажанням на підставі ст.39 КЗпП України. Таким чином, ризики, передбачені п. 1, 2, 3 ч.1 ст.177 КПК України, є мінімальними.

З огляду на викладене, колегією суддів не встановлено обставин, які б свідчили про необхідність задоволення апеляційної скарги прокурора та застосування стосовно підозрюваної ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою. До того ж, прокурор не надав апеляційному суду будь-яких об`єктивних даних про те, що підозрювана ОСОБА_8 після застосування щодо неї запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту, порушувала умови та не дотримувалася покладених на неї обов`язків, намагалася переховуватися від слідства, впливала на свідків тощо.

На переконання колегії суддів, з урахуванням вагомості наявних доказів про вчинення кримінальних правопорушень, тяжкості покарання, що загрожує підозрюваній ОСОБА_8 у разі доведеності її винуватості у скоєному, та даних про особу підозрюваної, яка раніше не судима, зареєстрована та має постійне місце проживання, має позитивну характеристику за місцем проживання та місцем роботи, має нагороди, досягла 60 років, має родину, слідчий суддя дійшов до обґрунтованого висновку, що саме такий вид запобіжного заходу, як цілодобовий домашній арешт, забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваної ОСОБА_8 під час досудового розслідування, а покладені на неї згідно з ч.5 ст.194 КПК обов`язки будуть достатнім стримуючим фактором для запобігання встановленим ризикам, передбаченим ч.1 ст.177 КПК України.

Колегія суддів зазначає, що мета застосування запобіжних заходів полягає у забезпеченні виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а тому застосування будь-якого запобіжного заходу, а особливо тримання під вартою у жодному випадку не може розцінюватися стороною обвинувачення, слідчим суддею чи судом, як завчасне відбування покарання, яке можливо буде призначене майбутнім вироком. При цьому можливе призначення в майбутньому кримінального покарання, навіть у виді позбавлення волі, яке належить відбувати реально в місцях несвободи, не може бути об`єктивною підставою вважати доведеним, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного, обвинуваченого та запобігти вказаним у клопотанні ризикам.

Разом з тим, колегія суддів вважає за необхідне звернути увагу підозрюваної ОСОБА_8 на те, що у випадку недотримання нею умов запобіжного заходу, визначеного ухвалою слідчого судді, слідчий або прокурор не позбавлені права звернутись з відповідним клопотанням до слідчого судді про зміну запобіжного заходу в порядку, визначеному КПК України.

Зрештою доводи, на які посилається прокурор у апеляційній скарзі стосовно наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, враховані слідчим суддею при прийнятті рішення про застосування щодо підозрюваної запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту, який, на думку колегії суддів, співмірний з існуючими ризиками, особою підозрюваної, тяжкістю злочину, а тому підстав вважати його занадто м`яким колегія суддів не вбачає. Враховуючи зазначене вище, колегія суддів дійшла до висновку, що слідчим суддею постановлено законне та обґрунтоване рішення, у зв`язку з чим оскаржувану ухвалу слід залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора без задоволення.

Керуючись ст.ст. 404,405,407,422 КПК України, апеляційний суд

постановив:

Апеляційну скаргу прокурора Вінницької окружної прокуратури ОСОБА_6 - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 03 вересня 2024 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3