У Х В А Л А

І М Е Н Е М УК Р А Ї Н И

19 листопада 2024 року слідчий суддя Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю:

секретаря судових засідань - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3

захисника підозрюваного - ОСОБА_4

підозрюваного - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Солом`янського районного суду м. Києва клопотання старшого слідчого слідчого управління Головного управління Служби безпеки України у м. Києві та Київській області ОСОБА_6 погоджене прокурором Київської міської прокуратури ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого,

у кримінальному провадженні №0000550 від 19.07.2024, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2, 3 ст. 436-2 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

До слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва надійшло клопотання старшого слідчого слідчого управління Головного управління Служби безпеки України у м. Києві та Київській області ОСОБА_6 погоджене прокурором Київської міської прокуратури ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному провадженні №0000550 від 19.07.2024, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 2, 3 ст. 436-2 КК України.

Клопотання обґрунтовується тим, що слідчим управлінням Головного управління СБ України у м. Києві та Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000550 внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19.07.2024, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 2, 3 ст. 436-2 КК України.

Органом досудового розслідування встановлено, що у грудні 2023 року, однак не раніше 29.12.2023 у ОСОБА_5 виник умисел, направлений на вчинення кримінально караних діянь, які полягають виготовленні та поширенні матеріалів у яких міститься виправдовування збройної агресії російської федерація проти України, розпочатої у 2014 році, зокрема шляхом представлення збройної агресії російської федерації проти України, як внутрішнього громадянського конфлікту.

На виконання свого умислу ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , діючи умисно, перебуваючи у м. Києві, за допомогою власного мобільного телефону, що перебував у його користуванні, та який під`єднаний до глобальної мережі інтернет, використовуючи акаунт « ОСОБА_7 » в соціально-орієнтованій мережі «Tiktok» з іменем користувача « ОСОБА_8 » здійснив розміщення (опублікування) відеозапису наступного змісту пряма мова: «Сегодня в первый раз увидел, как выглядит калибр на ИВУ. Да, увидел, как он летит. Снять не смог, потому что телефон при себе не нашел и такое. Ну, это мелочи жизни. Ценность, о чем я хочу рассказать, это о том, как украинцы реагируют. Нужно сказать, что когда я увидел калибр, который пролетает мимо, я услышал работу ПВО и, возможно, где-то в районе улицы Тулуза бывшее Туполево сейчас авиаторов и Щербакова или Щербаковского где-то в районе Салютный был мощный Чёрный дым поднялся в воздух. Возможно где-то в другом месте, я не знаю. Я просто видел облако чёрного дыма. Через пару секунд после того, как пролетел калибр. Я предполагаю, что ПВО сработало чётко, сбило какой-то дом или ещё что-нибудь. Ну, куда-то упало. Искать... Я под статьёй хожу, а нам не нахер не надо. но видео снимают для того, чтобы рассказать о том, как реагируют украинцы. Одни мужики, особенно те, которые в ПО служили, и которые не служили, всех сейчас... Ох, это хорошо, сбивают, это красиво, сбивают, всё. В то же время бабы, понимая, что рядом стоят, как же... Взрывы. Бабы нервничают. Ревут до слез. У меня только один вопрос. А где вы, суки, были, когда с четырнадцатого года уничтожали Донбасс? Бомбас бомбили. Или как там они говорят, да? Где вы были, суки? Я в Киеве живу. Я русский. Я гражданин своей страны. Я никогда не хотел войны на моей территории. На территории моей страны. Но вы, суки, сказали, что вы выше нас. Теперь вам страшно. И вы говорите, а нас за что? Вы граждан своей страны уничтожали. Таких, как я, чмурили. Пытались. Не получается. И что ж. Все будет так, как есть. Все остальное ложь. Удачи вам. Извините, что видео некачественное. Телефончик слегка разбитый. Удачи вам.», в тексті якого наявне висловлювання: «У меня только один вопрос. А где вы, суки, были, когда с четырнадцатого года уничтожали Донбасс? Бомбас бомбили. Или как там они говорят, да? Где вы были, суки? Я в Киеве живу. Я русский. Я гражданин своей страны. Я никогда не хотел войны на моей территории. На территории моей страны. Но вы, суки, сказали, что вы выше нас. Теперь вам страшно. И вы говорите, а нас за что? Вы граждан своей страны уничтожали. Таких, как я, чмурили. Пытались. Не получается. И что ж. Все будет так, как есть. Все остальное ложь», в якому міститься виправдовування збройної агресії російської федерація проти України, розпочатої у 2014 році, зокрема шляхом представлення збройної агресії російської федерації проти України як внутрішнього громадянського конфлікту.

Таким чином, за викладених обставин, ОСОБА_5 вчинив розповсюдження матеріалів у яких міститься виправдовуванні збройної агресії російської федерація проти України, розпочатої у 2014 році, тобто у вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 436-2 КК України.

Крім того, громадянин України ОСОБА_5 , 16.01.2024 діючи умисно, пербуваючи у м.Києві, повторно, за допомогою власного мобільного телефону, що перебував у його користуванні, та який під`єднаний до глобальної мережі інтернет, використовуючи акаунт « ОСОБА_7 » в соціально-орієнтованій мережі «Tiktok» з іменем користувача « ОСОБА_8 » здійснив розміщення (опублікування) відеозапису наступного змісту пряма мова: «Реклама батальона Азов. Сейчас третя окрема штурмова бригада. Бийся у третій штурмовій бригаді. Вступай в авс, Азов , короче, армию. И вот смотрим, очкарик слепой воюет против орка обожженного. А сейчас время прошло, и те, кто был там, говорят, нехер оскорблять их, ибо Вы оскорбляете нас. Если вы говорите, что там окаши, орки и так далее, значит вы говорите, что мы не можем выиграть. А как вот этот сморчок может выиграть обожженного воина? Ведь здесь орк выглядит как обожженный в боях воин. Воин великой традиции. Спасибо за рекламу армейской традиции, армии России.», в тексті якого наявне висловлювання: А как вот этот сморчок может выиграть обожженного воина? Ведь здесь орк выглядит как обожженный в боях воин. Воин великой традиции. Спасибо за рекламу армейской традиции, армии России.» в якому міститься глорифікація осіб, які здійснювали збройну агресію російської федерації проти України.

Крім того, громадянин України ОСОБА_5 , 24.02.2024 діючи умисно, перебуваючи у м.Києві, повторно, за допомогою власного мобільного телефону, що перебував у його користуванні, та який під`єднаний до глобальної мережі Інтернет, використовуючи акаунт « ОСОБА_7 » в соціально-орієнтованій мережі «Tiktok» з іменем користувача « ОСОБА_8 » здійснив розміщення (опублікування) відеозапису наступного змісту пряма мова: «В тик-токе увидел парнишку, который такой же мордатый, как я. И он так, курящий, наболело, тяжело говорить. Его бомбят, его это... И понимают, что у него не слажено. И текст у него не слаженный. Но он хочет попиариться, показать, что надо их защитить, украинцев. Его никто не... за язык не это... Он говорит, два года война идет. Я с 14-го года слышу о войне. А я еще наблюдаю за войной. Я вижу, как он организовывалась, война. И геноцид русского населения на Донбассе для меня также неприятен. Я считаю, что война идет с четырнадцатого года. Я живу в Киеве. А вот такой вот человечек, который... Ой, нас два года бомбят, шахеды летают. Да, летают. Ближайший шахед от меня взорвался в 100 метрах. Калибры взрывались в 700 метрах. Такое дело. Но я не говорю о том, что меня, скажем так, никто это... В бытовухе бывало, что говорят, что ты кацап, по-русски разговариваешь, бывает, а по-другому, 8 лет, до этого убивали граждане Украины, граждан Украины, за то, что те не захотели быть холобами, как эти. И теперь он плачет, сидя при свете, включенном при достаточно неплохом ремонте, неплохо одеты, откормлены, правда, как и я, и плачется. Правда, с текстом я не понимаю, что он хочет сказать. Потому что тут и пшеницу вырастить можно, и это, и Германия , и Польша. А что он про это имел в виду, я не знаю. Главное, что это плакать. Ой, тут шахеды летают. Вы знаете, когда Бучу бомбили украинские войска, я думаю, там тоже люди страдали. А ведь это стреляли с Лукьяновской площади, разбомбили, другие патриоты говорят хорошо, что бомбили, они русню выбивали. То есть украинцев приносят в жертву и украинцы не понимают, что их приносят в жертву и их безразличие приводит к тому, что их приносит в жертву. Послушаем этого кадра…» в тексті якого наявні висловлювання: «вы знаете, когда Бучу бомбили украинские войска, я думаю, там тоже люди страдали. А ведь это стреляли с Лукьяновской площади, разбомбили, другие патриоты говорят хорошо, что бомбили, они русню выбивали. То есть украинцев приносят в жертву и украинцы не понимают, что их приносят в жертву и их безразличие приводит к тому, что их приносит в жертву»; «8 лет, до этого убивали граждане Украины, граждан Украины, за то, что те не захотели быть холобами, как эти. И теперь он плачет, сидя при свете, включенном при достаточно неплохом ремонте, неплохо одеты, откормлены, правда, как и я, и плачется»; «и геноцид русского населения на Донбассе для меня также неприятен. Я считаю, что война идет с четырнадцатого года», в якому міститься виправдовування збройної агресії Російської Федерація проти України, розпочатої у 2014 році, зокрема шляхом представлення збройної агресії Російської Федерації проти України як внутрішнього громадянського конфлікту.

Таким чином, за викладених обставин, ОСОБА_5 вчинив розповсюдження матеріалів у яких міститься глорифікація осіб, які здійснювали збройну агресію російської федерації проти України, виправдовуванні збройної агресії російської федерація проти України, розпочатої у 2014 році, повторно, тобто у вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 436-2 КК України.

На підставі зазначеного, орган досудового розслідування стверджує, що ОСОБА_5 вчинив кримінальні правопорушення, передбачені ч. 2 ст. 436-2 та ч. 3 ст. 436-2 КК України.

Повідомлення ОСОБА_5 про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 436-2 та ч. 3 ст. 436-2 КК України здійснено 14.11.2024.

На переконання органу досудового розслідування, є підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_5 серед іншого вчинив тяжкий злочин, який відповідно до ч. 3 ст. 436-2 КК України карається позбавленням волі на до восьми років з конфіскацією майна або без такої.

Слідчий в клопотанні зазначає, що вина ОСОБА_5 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 436-2 та ч. 3 ст. 436-2 КК України, повністю підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами.

Під час досудового розслідування кримінального провадження, органом досудового розслідування, встановлено наявність відносно ОСОБА_5 ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 4 та 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які вказують, що підозрюваний перебуваючи на свободі, зможе переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на свідків та інших невстановлених співучасників злочину у даному кримінальному провадженні, перешкодити кримінальному провадженню іншим чином, а також вчинити інше кримінальне правопорушення.

Таким чином, у зв`язку із зазначеними обставинами, на думку органу досудового розслідування, застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, не зможе запобігти вищезазначеним ризикам.

На підставі викладеного, слідчий просить обрати підозрюваному ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком 60 днів.

У судовому засіданні прокурор підтримав подане клопотання та просив суд обрати підозрюваному ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком 60 днів.

Захисник підозрюваного - адвокат ОСОБА_4 заперечила проти задоволення клопотання про обрання міри запобіжного заходу та просила суд застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Підозрюваний в судовому засіданні підтримав позицію свого захисника.

Дослідивши матеріали клопотання, заслухавши пояснення сторін, слідчий суддя дійшов наступних висновків.

Слідчим суддею встановлено, що слідчим управлінням Головного управління СБ України у м. Києві та Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000550 внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19.07.2024, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 2, 3 ст. 436-2 КК України у якому ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушеннях, передбачених ч. 2 ст. 436-2 та ч. 3 ст. 436-2 КК України.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 29 Конституції України кожна людина має право на свободу та особисту недоторканність. Ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Згідно з ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Враховуючи вимоги чинного кримінального процесуального законодавства, практику Європейського суду з прав людини, зокрема, рішення у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.04.2011, у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.09.1990, під час розгляду клопотань на стадії досудового розслідування слідчий суддя має переконатись, що сукупність матеріалів на даному етапі кримінального провадження до моменту з`ясування істини у справі є достатньою для висновку про обґрунтованість підозри, що може переконати об`єктивного спостерігача, що особа могла бути причетною до вчинення конкретного злочину.

Вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином, і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Джон Мюррей проти Сполученого Королівства» від 28.10.1994, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.09.1990).

Виходячи з цього, в ході розгляду клопотання слідчий суддя дійшов висновку, що на даній стадії досудового розслідування ОСОБА_5 у цілому обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушеннях, передбачених ч. 2 ст. 436-2 та ч. 3 ст. 436-2 КК України. Ця підозра підтверджується зібраними по справі матеріалами.

Згідно ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі:

1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується;

3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого;

4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців;

5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання;

6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого;

7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого;

8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого;

9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше;

10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення;

11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини;

12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. Слідчий суддя, оцінюючи вірогідність такої поведінки підозрюваного, має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності позапроцесуальних дій зазначеної особи. КПК України покладає на слідчого, прокурора обов`язок обґрунтувати ризики кримінального провадження.

Так, ризик переховування від правосуддя обумовлюється, серед іншого, можливістю притягнення до кримінальної відповідальності та пов`язаними із цим можливими негативними для особи наслідками (обмеженнями) і, зокрема, суворістю передбаченого покарання, санкція ч. 3 ст.436-2 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк до восьми років з конфіскацією майна або без такої. Тяжкість ймовірного покарання та суворість можливого вироку особливо сильно підвищують ризик переховування від органів досудового розслідування та/або суду.

Це твердження узгоджується із позицією ЄСПЛ, викладеною у рішенні по справі «Ilijkov v. Bulgaria» від 26.06.2001 (§ 80, заява №33977/96), за якою суворість можливого вироку є відповідним елементом в оцінці ризику ухилення, а погляд на серйозність обвинувачення проти заявника дає уповноваженим органам можливість обґрунтовано вважати, що такий початковий ризик був встановлений, та у рішенні ЄСПЛ по справі «Пунцельт проти Чехії» («Punzelt v. Czech Republic») №31315/96 від 25.04.2000, § 76, відповідно до якого при оцінці ризику переховування від правосуддя може братися до уваги (поряд з іншими обставинами) і загроза відносно суворого покарання.

Отже, такі відомості, у своїй сукупності дають достатні підстави для переконання того, що підозрюваний ОСОБА_5 може вчинити спроби переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду.

Також, стороною обвинувачення належним чином обґрунтовано наявність ризику, що підозрюваний може здійснити дії, спрямовані на вплив у позапроцесуальний спосіб на свідків у цьому кримінальному провадженні.

Суд погоджується з доводами сторони обвинувачення щодо існування ризику вчинення ОСОБА_5 іншого кримінального правопорушення у зв`язку з тим, що підозрюваний ніде не працює, суспільно-корисною працею не займається, раніше засуджений 03.06.2022 за ч. 1 ст.110, ч. 2 ст. 110 КК України до покаяння у вигляді 2 років позбавлення волі за ст. 110 КК України, у вигляді 5 років позбавлення волі за ч. 2 ст. 110 КК України, на підставі ст. 70 КПК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим визначено остаточне покарання у вигляді 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з іспитовим терміном 3 роки, а тому останній вчинив інше кримінальне правопорушення під час дії іспитового терміну. Враховуючи зазначені обставини, суд погоджується із вірогідністю наявності ризику вчинення підозрюваним дій щодо продовження протиправної діяльності та вчинення нових злочинів.

Крім того, прокурором обґрунтовано та доведено ризик перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, у зв`язку з тим, що ОСОБА_5 офіційно не працює, не одружений, дітей чи інших непрацездатних осіб на утриманні не має, а тому не має міцних соціальних зв`язків, що не перешкоджатиме останньому покинути місто Київ, з метою уникнення кримінальної відповідальності та перебувати тривалий час у розшуку.

Стороною захисту не надано слідчому судді доказів чи аргументів, які б безумовно свідчили про неможливість тримання підозрюваного під вартою, також не отримано відомостей, щодо міцних соціальних зв`язків чи іншого комплексу обставин, які би переважили ризики передбачені ст.177 КПК України.

Крім того, ствердження захисника про відсутність у провадженні ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, є такими, що не відповідають дійсності.

У зв`язку з чим, аргументи сторони захисту не спростували заявлені у клопотанні ризики, які слідчий суддя вважає доведеними прокурором, а саме ризику вчинення іншого кримінального правопорушення, переховування від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинене кримінальне правопорушення, впливу на свідків з метою зміни останніми показів в частині фактичних обставин та перешкоджанню кримінальному провадженню іншим чином.

Згідно з ч.ч. 1, 4 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

За таких обставин, застосування до підозрюваного більш м`якого, окрім виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України, а саме спробам знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, перешкоджати кримінальному провадженню, можливості незаконно впливати на інших учасників кримінального провадження.

Обставин, які б свідчили про те, що запобіжний захід у виді тримання під вартою у даному кримінальному провадженні не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи підозрюваного ОСОБА_5 слідчим суддею, на даному етапі не встановлено та стороною захисту не доведено.

Суд вважає також необхідним зазначити, що на даному етапі досудового розслідування у кримінальному провадженні потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи підозрюваного ОСОБА_5 про який ідеться в клопотанні слідчого.

Вирішуючи клопотання про обрання запобіжного заходу, слідчий суддя, відповідно до вимог ст. 178 КПК України, також враховує вік та стан здоров`я підозрюваного, вагомість наявних доказів про вчинення ним кримінального правопорушення та тяжкість покарання, що йому загрожує, його майновий стан, відсутність відомостей про постійне місце роботи, сімейний стан.

Отже, оцінюючи у сукупності всі обставини на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, враховуючи наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, яке є тяжким за ч. 3 ст. 436-2 КК України, та чотирьох доведених ризиків, відомості щодо особи підозрюваного, слідчий суддя вважає, що на цьому етапі кримінального провадження обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є об`єктивно необхідним з метою дієвості відповідного кримінального провадження.

Разом із цим, суд враховує правову позицію Європейського суду, яка сформульована, зокрема, у п. 80 рішення у справі «Марченко проти України» про те, що при розгляді клопотання про обрання, зміну або продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, має бути розглянута можливість застосування інших (альтернатиних) запобіжних заходів.

З огляду на наведене, слідчий суддя вважає за необхідне задовольнити клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 ..

Керуючись ст. ст. 177, 178,182, 183, 194, 331, 372, 376 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:

Клопотання задовольнити.

Обрати відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування, тобто до 13.01.2025 включно.

Визначити строк дії ухвали до 13.01.2025 включно.

Ухвала суду підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Контроль за виконанням ухвали покласти на Київську міську прокуратуру.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 (п`яти) днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_11