КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 11-сс/824/4450/2024 Головуючий у 1-й інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ст. 303 КПК
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 жовтня 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді- ОСОБА_2

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря судового засідання - ОСОБА_5

за участю:

прокурора - ОСОБА_6

захисника - ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Києві апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_9 , на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 31 травня 2024 року, -

В с т а н о в и л а:

Цією ухвалою відмовлено в задоволенні скарги захисника - адвоката ОСОБА_8 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_9 , на повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, в межах кримінального провадження № 0000798 від 05.10.2022.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням слідчого судді, захисник підозрюваного подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 31 травня 2024 року, визнати протиправними дії старшого слідчого в ОВС ГСУ Державного бюро розслідувань ОСОБА_10 щодо вручення повідомлення про підозру від 05.10.2022 ОСОБА_9 , скасувати рішення слідчого про повідомлення про підозру.

Мотивуючи вимоги своєї апеляційної скарги, вказують на те, що оскаржувана ухвала є незаконною, необґрунтованою, постановленою з істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону, а висновки слідчого судді не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження.

Зазначає про те, що фактичні обставини, щодо дій ОСОБА_9 , викладені в повідомленні про підозру є цілком законними, а позиція сторони обвинувачення не узгоджується із нормами законодавства, сторона обвинувачення перекручує норми законодавства на свою користь з метою переслідування підозрюваного.

Крім того, при постановленні оскаржуваного рішення слідчим суддею не надано належної оцінки тому, що дане повідомлення про підозру від 05.10.2022, не містить жодного підпису ОСОБА_9 та йому належним чином не вручено.

Виходячи з наявної в матеріалах кримінального провадження копії листа ДБР з поштовими накладними, повідомлення про підозру було нібито направлено 05.10.2022 ОСОБА_9 у спосіб, передбачений ст. 135 КПК України, засобами поштового зв`язку.

В свою чергу, у тексті постанови Державного бюро розслідувань від 07.09.2022 про оголошення підозрюваного у міжнародний розшук зазначено, що згідно відповіді Посольства України в Республіці Сербія від 29.07.2022 № 61314/17-540-55894 ОСОБА_9 07.06.2022 затриманий правоохоронними органами Республіки Сербія за ч. 1 ст. 245 КК Сербії (відмивання грошей). 09.06.2022 рішенням Вищого Суду м. Ніш ОСОБА_9 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у пенітенціарній установі м. Ніш.

Відтак органу досудового розслідування станом на 07.09.2022 було достеменно відомо, що ОСОБА_9 знаходиться на території Республіки Сербія під дією запобіжного заходу. В той же час, жодних дій спрямованих на здійснення належним чином вручення повідомлення про підозру або ж надіслання ОСОБА_9 у порядку міжнародного співробітництва викликів/повісток до слідчого, з метою вручення повідомлення про підозру слідчим/прокурором так і не було вчинено. Жодних запитів/звернень до Міністерства юстиції Республіки Сербія з цього приводу не надіслано.

Таким чином, на думку захисника, дії слідчого/прокурора щодо вручення повідомлення про підозру від 05.10.2022 всупереч вимогам ст.ст. 42, 111, 133, 135, 136, 278 КПК України є умисними, оскільки слідчий/прокурор на момент здійснення вказаних процесуальних дій розуміли, що такі дії є незаконними.

Заслухавши доповідь судді, думку захисника, який підтримав подану апеляційну скаргу та просив її задовольнити, прокурора про законність та обґрунтованість ухвали слідчого судді, а тому необхідності залишення її без змін, дослідивши матеріали провадження і перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, щоапеляційна скарга задоволенню непідлягає, виходячи з наступного.

Як вбачається з представлених в апеляційний суд матеріалів, Головним слідчим управлінням Державного бюро розслідувань здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001044 від 05.08.2019 року за підозрою ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 364, ч. 4 ст. 191 та ч. 4 ст. 190 КК України.

05.10.2023 старшим слідчим другого відділу Управління з досудового розслідування кримінальних правопорушень, вчинених працівниками правоохоронних органів та суддями, Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_11 , за погодженням з прокурором першого відділу другого управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Департаменту нагляду за додержанням законів органами Державного бюро розслідувань Офісу Генерального прокурора ОСОБА_12 , в рамках кримінального провадження № 0000798 від 05.10.2022 складено письмове повідомлення про підозру щодо ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

23.03.2024 року прийнято рішення про об`єднання в одне кримінальне провадження матеріалів досудових розслідувань, внесених до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001044, № 0000798 та № 0000131, якому присвоєно № 0001044.

18.04.2024 захисник ОСОБА_8 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_9 , звернувся до слідчого судді Печерського районного суду міста Києва зі скаргою в порядку п. 10 ч. 1 ст. 303 КПК України про скасування повідомлення про підозру від 05.10.2023, складеного відносно ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 31 травня 2024 року у задоволенні вказаної скарги захисника було відмовлено.

Колегія суддів погоджується з висновками слідчого судді, викладеними в оскаржуваній ухвалі, про недоведеність підстав для скасування оголошеної ОСОБА_9 підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, зокрема, повідомлення слідчого, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом - підозрюваним, його захисником чи законним представником.

Зміст письмового повідомлення про підозру має відповідати вимогам, передбаченим ч. 1 ст. 277 КПК України, а саме містити наступні відомості: прізвище та посаду слідчого, прокурора, який здійснює повідомлення; анкетні відомості особи (прізвище, ім`я, по батькові, дату та місце народження, місце проживання, громадянство), яка повідомляється про підозру; найменування (номер) кримінального провадження, у межах якого здійснюється повідомлення; зміст підозри; правову кваліфікацію кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; стислий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, у тому числі зазначення часу, місця його вчинення, а також інших суттєвих обставин, відомих на момент повідомлення про підозру; права підозрюваного; підпис слідчого, прокурора, який здійснив повідомлення.

Для вирішення питання щодо обґрунтованості повідомленої підозри оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у особи за вчинення злочину, доведення чи не доведення винуватості особи, з метою досягнення таких висновків, які необхідні суду при постановленні вироку, а з тією метою, щоб визначити вірогідність та достатність підстав причетності тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення, а також чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

При вирішенні питання про обґрунтованість пред`явленої ОСОБА_9 підозри, колегія суддів виходить з тих міркувань, що відповідно до практики Європейського суду з прав людини, слідчий суддя (суд), оцінюючи докази на предмет наявності обґрунтованої підозри, повинен виходити з того, що підозра визнається обґрунтованою лише у тому випадку, якщо існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про котру йдеться, могла вчинити правопорушення.

За визначенням Європейського суду з прав людини «обґрунтована підозра у вчиненні кримінального злочину, про яку йде мова у статті 5 § 1 (с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин».

Обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування.

Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях Європейського суду з прав людини, зокрема у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 23.10.1994 суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Оцінюючи в сукупності обставини провадження та враховуючи достатню наявність доказів про вчинення інкримінованого підозрюваному кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, колегія суддів вбачає, що обґрунтованість підозри ОСОБА_9 , в контексті її розуміння Європейським судом з прав людини, присутня.

При цьому слід зауважити, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема оцінювати докази з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення кримінального правопорушення вірогідною та достатньою для повідомлення такій особі про підозру. Дослідивши матеріали провадження в межах своєї компетенції, слідчий суддя у висновках, які зробив орган досудового розслідування відносно ОСОБА_9 , чогось очевидно необґрунтованого чи недопустимого не встановив. Не виявлено таких обставин і колегією суддів.

Як вбачається з представлених в апеляційний суд матеріалів, в повідомленні про підозру ОСОБА_9 від 05.10.2023 року у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, викладено зміст підозри та правову кваліфікацію кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється останній із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність.

Здійснюючи судовий контроль під час оскарження повідомлення про підозру, колегія суддів не наділена повноваженням здійснювати перевірку обґрунтованості підозри і встановлювати в діях підозрюваного склад того чи іншого злочину.

Положення ч. 3 ст. 17, ч. 1 ст. 47, ч. 1 ст. 94, п. 3 ч. 1 ст. 276 КПК України дають підстави для висновку, що при оскарженні повідомлення про підозру слідчий суддя, суд уповноважений перевіряти достатність доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення. Така перевірка здійснюється виключно з метою судового контролю за дотриманням саме прав, свобод та інтересів особи у кримінальному провадженні.

Враховуючи, що стандарт достатніх підстав (доказів) є нижчим ніж стандарт обґрунтованої підозри, для цілей повідомлення особі про підозру він передбачає наявність доказів, які лише об`єктивно пов`язують підозрюваного з певним кримінальним правопорушенням (демонструють причетність до його вчинення) і вони є достатніми, щоб виправдати подальше розслідування до висунення обвинувачення або спростування такої підозри.

Як вбачається з матеріалів, наданих до суду апеляційної інстанції, доказів, які пов`язують підозрюваного з кримінальним правопорушенням, достатньо аби виправдати подальше розслідування до висунення обвинувачення або спростування такої підозри, відтак доводи апеляційної скарги щодо необґрунтованості повідомленої підозри, є безпідставними.

Посилання захисника про порушення порядку повідомлення ОСОБА_9 про підозру також є недоведеними, оскільки відповідно до наданих матеріалів провадження органом досудового розслідування письмове повідомлення про підозру було надіслано на усі відомі адреси проживання (реєстрації) ОСОБА_9 , а відтак стороною обвинувачення в повній мірі дотримано вимоги ст.ст. 135, 278 КПК України.

Істотних порушень вимог КПК України при постановленні ухвали слідчим суддею, не встановлено.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів приходить до висновку, що ухвала слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 31 травня 2024 року, підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга захисника ОСОБА_8 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_9 , - без задоволення, оскільки наведені захисником доводи не можуть бути визнані достатніми підставами для скасування судового рішення.

Керуючись ст.ст. 5, 26, 303, 304, 309, 376, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

П о с т а н о в и л а:

Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 31 травня 2024 року, якою відмовлено в задоволенні скарги захисника - адвоката ОСОБА_8 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_9 , на повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, в межах кримінального провадження № 0000798 від 05.10.2022, - залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_9 , - без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

_____________ _______________ ________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4