У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 грудня 2024 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання прокурора Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна у рамках кримінального провадження №0002225, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 01.12.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В:

До слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області надійшло клопотання прокурора Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна у рамках кримінального провадження №0002225, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 01.12.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

З внесеного клопотання та доданих до нього матеріалів вбачається, що в ході досудового розслідування встановлено, що Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб, який неодноразово продовжувався та діє по теперішній час.

01.12.2024, приблизно о 13.17 год. (більш точний час в ході досудового розслідування не встановлений), ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зайшов в приміщення багатоповерхового будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 . Знаходячись в приміщенні вищевказаного багатоповерхового будинку між другим та третім поверхом, ОСОБА_4 побачив велосипед «CROSSER 075-C». В цей момент у ОСОБА_4 виник протиправний корисливий мотив, направлений на таємне викрадення вказаного велосипеду. Реалізовуючи свій злочинний умисел та корисливий мотив, направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, повторно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, їх караність та настання суспільно небезпечних наслідків і бажаючи їх настання, тобто діючи з прямим умислом, ОСОБА_4 , 01.12.2024, приблизно о 13.17 год. (більш точний час в ході досудового розслідування не встановлений), скориставшись моментом, коли за його діями ніхто не спостерігав, шляхом вільного доступу викрав велосипед «CROSSER 075-C», вартістю 15000 грн., який належить ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Після цього ОСОБА_4 залишив місце вчинення кримінального правопорушення у невідомому напрямку, маючи реальну можливість розпорядиться викраденим майном на власний розсуд, спричинивши потерпілій ОСОБА_5 матеріальний збиток на загальну суму 15000 грн.

01.12.2024 в ході особистого обшуку затриманого ОСОБА_4 на підставі ст. 208 КПК України було виявлено та вилучено: мобільний телефон марки «Xiaomi Redmi», синього кольору, ІМЕІ: НОМЕР_1 , з cім-картою з номером НОМЕР_2 , який упаковано в спецпакет НПУ №RIC 2174778; велосипед чорного кольору «CROSSER 075-C», який опечатано биркою, на яку нанесено пояснювальні написи та підписи.

Враховуючи, що вищевказані речі могли зберегти на собі сліди вчинення кримінального правопорушення, або містить інші відомості, які можуть бути використані, як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження та можуть бути предметом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, у зв`язку з чим 01.12.2024 дані речі відповідно до ст. 98 КПК України визнано речовими доказами.

На підставі викладеного, з метою забезпечення збереження речового доказу та можливості проведення органом досудового розслідування слідчих дій у кримінальному провадженні, для підтвердження чи спростування факту таємного заволодіння чужим майном, прокурор просить накласти арешт на речі, вилучені 01.12.2024 в ході особистого обшуку затриманого ОСОБА_4 , а саме: мобільний телефон марки «Xiaomi Redmi», синього кольору, ІМЕІ: НОМЕР_1 , з cім-картою з номером НОМЕР_2 , який упаковано в спецпакет НПУ №RIC 2174778; велосипед чорного кольору «CROSSER 075-C», який опечатано биркою, на яку нанесено пояснювальні написи та підписи.

Прокурор у судове засідання не з`явився, при цьому подав заяву, у якій просить розглянути клопотання про арешт майна без його участі, зазначивши, що клопотання підтримує в повному обсязі та просить задовольнити.

Підозрюваний ОСОБА_4 у судове засідання не з`явився, при цьому його захисник адвокат ОСОБА_6 подав клопотання, згідно з яким у зв`язку із зайнятістю в іншій справі просить клопотання про арешт майна розглянути у його відсутності, щодо задоволення клопотання про накладення арешту на мобільний телефон ОСОБА_4 заперечує.

Розглянувши клопотання та дослідивши додані до нього матеріали кримінального провадження, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Як встановлено у судовому засіданні, слідчим відділом Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0002225, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 01.12.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

01.12.2024 о 14 год. 40 хв. у рамках даного кримінального провадження затримано ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у порядку ст. 208 КПК України, про що складено відповідний протокол, згідно з яким під час обшуку затриманого виявлено та вилучено: велосипед чорного кольору «CROSSER 075-C», який опечатано биркою, на яку нанесено пояснювальні написи та підписи; мобільний телефон марки «Xiaomi Redmi», синього кольору, ІМЕІ: НОМЕР_1 , з cім-картою з номером НОМЕР_2 , який упаковано в спецпакет НПУ №RIC 2174778.

Постановою слідчого від 02.12.2024 вказані речі визнано речовими доказами у даному кримінальному провадженні.

Відповідно до ст. 131 КПК України арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження, який застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

При цьому за загальними правилами застосування заходів забезпечення кримінального провадження, визначеними ст. 132 КПК України, для оцінки потреб досудового розслідування слідчий суддя або суд зобов`язаний врахувати можливість без застосованого заходу забезпечення кримінального провадження отримати речі і документи, які можуть бути використані під час судового розгляду для встановлення обставин у кримінальному провадженні, а застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно з ч. 2 ст. 84 КПК України процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення (ч. 1 ст. 98 КПК України).

За приписами ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Арешт може бути накладений і на майно, на яке раніше накладено арешт відповідно до інших актів законодавства. У такому разі виконанню підлягає ухвала слідчого судді, суду про накладення арешту на майно відповідно до правил цього Кодексу.

Згідно з ч. 3 ст. 208 КПК України уповноважена службова особа, слідчий, прокурор може здійснити обшук затриманої особи з дотриманням правил, передбачених частиною сьомою статті 223 і статтею 236 цього Кодексу.

Оцінивши наведене, враховуючи наявність сукупності розумних підозр вважати, що зазначене у клопотанні майно велосипед чорного кольору «CROSSER 075-C», що вилучений 01.12.2024 під час проведення особистого обшуку затриманого ОСОБА_4 , є доказом кримінального правопорушення та зберегло на собі його сліди, містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, беручи до уваги, що стороною обвинувачення доведено наявність достатніх підстав для накладення арешту на вказане майно, слідчий суддя дійшов до переконання про обґрунтованість та задоволення внесеного клопотання у цій частині з підстав, визначених п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України.

Слідчий суддя зазначає, що клопотання прокурора у частині накладення арешту на мобільний телефон марки «Xiaomi Redmi», синього кольору, ІМЕІ: НОМЕР_1 , з cім-картою з номером НОМЕР_2 , не містить виклад обставин на підтвердження того, що дане майно відповідає критеріям ст. 98 КПК України.

Вимоги щодо змісту клопотання про арешт майна містяться у ст. 171 КПК України, яка серед іншого зобов`язує учасників кримінального провадження, які звернулися з відповідним клопотанням, не лише зазначити про мету застосування даного заходу забезпечення кримінального провадження, а і вказати на обставини, які дають підстави для застування такого обмежувального заходу та надати докази на підтвердження своїх доводів.

З системного аналізу наведених норм кримінального процесуального закону можна дійти висновку, що арешт на майно з метою збереження речових доказів можливий, коли існує сукупність розумних підстав і підозр вважати, що таке майно є доказом злочину.

Однак, із тексту клопотання прокурора вбачається, що воно складається з викладення змісту фактичних обставин кримінального правопорушення (фабули), встановлених органом досудового розслідування, та посилання на ст. 170 КПК України без належного обґрунтування співвідношення вказаних положень процесуального закону з фактичними обставинами даного кримінального провадження. Наведене, своєю чергою, ставить під сумнів доводи прокурора про достатність підстав для накладення арешту на мобільний телефон.

На переконання слідчого судді, прокурор у розумінні вимог ст. 132 КПК України не надав достатніх і належних доказів тих обставин, на які послався у клопотанні у частині накладення арешту на мобільний телефон.

Відповідно ч. 1 ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

З урахуванням викладеного, слідчий суддя дійшов висновку, що у задоволенні решти вимог клопотання, а саме накладення арешту на мобільний телефон марки «Xiaomi Redmi», синього кольору, ІМЕІ: НОМЕР_1 , з cім-картою з номером НОМЕР_2 , слід відмовити з підстав не доведення особою, що подала клопотання, необхідності такого арешту.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 169 КПК України тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено: за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна.

Керуючись ст. ст. 98, 131, 132, 170-173, 175, 309 КПК України, слідчий суддя,

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання про арешт майна задовольнити частково.

Накласти арешт на майно, що вилучено 01.12.2024 під час особистого обшуку затриманого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме: велосипед чорного кольору «CROSSER 075-C», який опечатано биркою, на яку нанесено пояснювальні написи та підписи.

У задоволенні решти вимог клопотання, а саме накладення арешту на мобільний телефон марки «Xiaomi Redmi», синього кольору, ІМЕІ: НОМЕР_1 , з cім-картою з номером НОМЕР_2 , який упаковано в спецпакет НПУ № НОМЕР_3 відмовити.

Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження судом.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду

Закарпатської області ОСОБА_1