Справа № 203/6096/24
Провадження № 1-кс/0203/3699/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 жовтня 2024 року Кіровський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3

підозрюваного ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі клопотання старшого слідчого СВ ДРУП №1 ГУНП в Дніпропетровській області капітана поліції ОСОБА_6 , погоджене прокурором Центральної окружної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Дніпра Дніпропетровської області, раніше не судимого, із середньою освітою, неодруженого, малолітніх, неповнолітніх дітей на утриманні не маючого, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 .

заявленого у кримінальному провадженні № 0000071, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 25.10.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 345 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

26 жовтня 2024 року старший слідчий СВ ДРУП №1 ГУНП в Дніпропетровській області капітан поліції ОСОБА_6 звернувся до Кіровського районного суду з клопотанням, погодженим з прокурором, про застосування до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів з визначенням розміру застави в розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

В обґрунтування клопотання слідчим зазначено, що ОСОБА_4 підозрюється в умисному заподіянні працівникам правоохоронних органів легких тілесних ушкоджень, у зв`язку з виконанням ними службових обов`язків, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України.

Необхідність застосування до підозрюваного саме такого виду запобіжного заходу слідчий мотивував наявністю ризиків його переховування від органу досудового розслідування або суду; впливу на свідків, потерпілих у кримінальному провадженні; вчинення іншого кримінального правопорушення.

У судовому засіданні прокурор заявлене клопотання підтримав у повному обсязі.

Підозрюваний та його захисник у судовому засіданні просили застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічний час.

Заслухавши пояснення прокурора, підозрюваного, захисника, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов висновку про те, що клопотання підлягає частковому задоволенню з огляду на таке.

Судом встановлено, що за вказаними вище обставинами 25.10.2024 відкриті кримінальні провадження №0000071 та №0000074, які об`єднані в одне кримінальне провадження №0000071.

25.10.2024 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 345 Кримінального кодексу України.

Згідно протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, від 25.10.2024 підозрюваний ОСОБА_4 був затриманий 25.10.2024 о 12.15 год.

Відповідно до ст.131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Одним із видів останніх є запобіжні заходи.

Мета та підстави застосування запобіжного заходу, а також обставини, що враховуються при його обранні, визначені ст.ст.177,178 КПК України.

Згідно ч.ч.1,4 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Перевіряючи доводи клопотання та заперечення сторони захисту, слідчий суддя враховує, що наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач може зробити висновок, що дана особа могла б скоїти злочин. На даному етапі провадження слідчий суддя не вирішує ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не оцінює докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінальних правопорушень, питання остаточної кваліфікації дій, а на підставі сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення відповідного злочину вірогідною та достатньою для застосування щодо особи запобіжного заходу.

Долучені до клопотання матеріали кримінального провадження, а саме: протоколи допиту свідків, потерпілих, пред`явлення особи для впізнання за фотознімками, огляду документу в достатній мірі свідчать про факт вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.345 КК України, та дають вагомі підстави вважати про наявність обґрунтованої підозри у його вчиненні ОСОБА_4 .

Також слідчий суддя враховує, що ризики, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити спроби протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені ч.1 ст.177 КПК України, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності здійснення підозрюваним зазначених дій. При цьому, КПК України не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Слідчий суддя враховує, що ОСОБА_4 на підставі вагомих доказів повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, за яке передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 5 років.

Таким чином, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному в разі визнання його винним у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення та усвідомлення останнім можливості засудження до позбавлення волі на тривалий термін, може бути мотивом та підставою для вчинення дій з переховування від органів досудового розслідування та суду і є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків такого переховування.

Вказана обставина, а також обізнаність підозрюваного про обставини вчинення кримінального правопорушення, особу свідків та потерпілих, дає достатні підстави вважати про існування ризиків перешкоди кримінальному провадженню, у тому числі шляхом незаконного впливу на свідків та потерпілих у цьому провадження з метою зміни ними обсягу та змісту своїх свідчень на користь підозрюваного під час досудового розслідування та в суді.

З огляду на обставини правопорушення та посиленням в країні заходів, пов`язаних з перевіркою у громадян військовооблікових документів, суд вважає наявним ризик вчинення ОСОБА_4 іншого кримінального правопорушення. Разом з тим, є недоведеним слідчим ризик продовження кримінального правопорушення, яке є закінченим.

Таким чином, слідчий суддя приходить до висновку про наявність ризиків вчинення підозрюваним дій, передбачених п.п.1, 3, 4, 5 ч.1 ст.177 КПК України.

За правилами, встановленими частиною 1 статті 183 КПК, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього кодексу.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою та продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що його вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

Згідно ч. ч. 1, 2 ст.181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

З урахуванням обставин і тяжкості інкримінованого кримінального правопорушення, особу підозрюваного, який раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, має міцні соціальні зв`язки, постійне, зареєстроване місце проживання, слідчий суддя вважає невиправданим в даному випадку застосування такого запобіжного заходу як тримання під вартою; необхідним та достатнім запобіжним заходом, який має бути застосований до підозрюваного на даному етапі досудового розслідування, забезпечить запобіганню наявним ризикам та належну процесуальну поведінку останнього, є цілодобовий домашній арешт.

Керуючись статтями 176, 182, 183, 193, 194, 196, 369, 372 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

Клопотання старшого слідчого СВ ДРУП №1 ГУНП в Дніпропетровській області капітана поліції ОСОБА_6 , погоджене прокурором Центральної окружної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до ОСОБА_4 , 14 листопада 1984 року, заявленого у кримінальному провадженні № 0000071, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 25.10.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 345 КК України, задовольнити частково.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді цілодобового (за виключенням випадків необхідності отримання невідкладної медичної допомоги та в разі виникнення надзвичайних ситуацій, які б унеможливили безпечне для життя та здоров`я перебування підозрюваного у житлі) домашнього арешту за фактичним місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 , строком на 60 (шістдесят) днів, в межах строку досудового розслідування, тобто до 23.12.2024 включно.

Зобов`язати відділення поліції за місцем проживання ОСОБА_4 поставити його на облік та забезпечити цілодобовий контроль за виконанням ним ухвали суду.

Виконання та контроль за виконанням ухвали слідчого судді покласти на слідчого, у провадженні якого перебуває кримінальне провадження.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Строк дії ухвали визначити до 23.12.2024 року включно.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення та набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Повний текст ухвали слідчого судді складений та проголошений 29.10.2024 року о 17 годині 00 хвилин.

Слідчий суддя ОСОБА_1