Справа № 711/9401/24
Номер провадження 1-кп/711/621/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 грудня 2024 року м.Черкаси

Придніпровський районний суд м.Черкаси в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

потерпілий ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Придніпровського районного суду м.Черкаси кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002322 від 10.07.2024, стосовно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Нєфтєюганськ, Тюменської області, рф, українця, громадянина України, з середньо освітою, неодруженого, офіційно не працевлаштованого, який на утриманні малолітніх, неповнолітніх дітей не має, у лікарів - нарколога, психіатра на обліку не перебуває, не є особою з інвалідністю, депутатом, учасником бойових дій не являється, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_6 , 10.07.2024, близько 00 годин 00 хвилин, більш точного часу не встановлено, перебуваючи в приміщенні кварти за адресою: АДРЕСА_2 , під час словесного конфлікту з ОСОБА_7 , реалізуючи свій прямий умисел направлений на заподіяння йому смерті з мотивів раптово виниклих неприязних відносин, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки своїх дій та бажаючи їх настання, з метою позбавлення життя останнього, взяв зі столу в праву руку гострий уламок скла від чарки та перебуваючи в положенні стоячи напроти потерпілого, наніс йому три удари вказаним предметом в ділянку передньої поверхні шиї, внаслідок яких ОСОБА_7 помер на місті.

Відповідно до висновку експерта № 03-01/763 від 10.07.2024, причиною смерті ОСОБА_7 є поранення шиї з ушкодженням зовнішньої яремної вени, яке спричинило масивну кровотечу, що призвело до гострого недокрів`я внутрішніх органів та розвитку шоку. Між отриманим пораненням та настанням смерті мається прямий причинний зв`язок.

Поранення шиї у вигляді трьох ран на передній поверхні шиї з ушкодженням підлягаючих м`яких тканин та зовнішньої яремної вени відноситься до тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя.

Дії ОСОБА_6 кваліфіковано за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, як вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.115 КК України визнав повністю, у вчиненому щиро покаявся, підтвердивши обставини, а саме: час, місце, механізм нанесення тілесних ушкоджень потерпілому та спосіб вчинення ним інкримінованого йому органом досудового розслідування злочину, викладених в обвинувальному акті, які відповідають дійсності і він їх у повному обсязі підтверджує. Пояснив, що він з потерпілим ОСОБА_7 до події був знайомий більше року, а саме він проживав в квартирі потерпілого за адресою: АДРЕСА_2 . Він допомагав ОСОБА_7 по хатнім справам, прибирав, готував. Тобто загалом їх стосунки були дружніми. Так 10.07.2024 ввечері він разом з ОСОБА_7 перебували у вдома останнього, за вищевказаною адресою. Разом з ними в квартирі були ще дві особи жіночої статі, а саме ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , всі випивали спиртні напої з нагоди його дня народження. Конфлікт між ним та ОСОБА_7 виник раптово, з якої саме причини він не пам`ятає, через багату кількість випитого алкоголю. Хто саме був під час конфлікту в кімнаті, також точно сказати не може з тієї ж причини. Так в ході конфлікту він взяв в праву руку зі столу уламок скла та наніс потерпілому ОСОБА_7 декілька удари в область шиї. Всього було три удари. Після чого він залишив квартиру потерпілого, першої допомоги йому не надавав.

Просив врахувати, що під час досудового розслідування він усвідомив та повністю визнав свою провину, зробивши для себе належні висновки, засуджує свою поведінку. У скоєному щиро розкаявся, просить вибачення у сина загиблого, та просив суворо не карати, надавши шанс на виправлення, призначивши мінімальне покарання.

В судовому засіданні допитаний потерпілий ОСОБА_5 , який пояснив, що загиблий ОСОБА_7 це його батько. Обвинуваченого ОСОБА_6 знає, оскільки він останніх п`ять місяців проживав у його батька в квартирі. Разом з обвинуваченим проживала жінка ОСОБА_8 . Батько мав проблеми з ногами, в зв`язку з чим важко пересувався по квартирі та не виходив на вулицю. Поганий стан здоров`я батька пов`язаний з тим, що він був учасником бойових дій та мав інвалідність. Обвинувачений ОСОБА_6 проживав в квартирі батька, приносив харчі, горілку. Весь час коли він відвідував покійного батька, то бачив там ОСОБА_6 . Це йому не подобалось, оскільки він вважає, що обвинувачений споював його батька, тому між ним і обвинуваченим склалися неприязні стосунки. Про те, що батька вбили, дізнався через три дні після події, коли до нього прийшов уперуповноважений і повідомив про загибель батька. Претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого не має. Покарання просить призначити на розсуд суду.

Враховуючи те, що обвинувачений в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового слідства злочину при обставинах, викладених у обвинувальному акті, та беручи до уваги, що прокурор не оспорював фактичні обставини провадження, і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, правильно розуміє зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності його позиції, роз`яснивши йому положення ч.3 ст.349 КПК України про те, що у такому випадку він буде позбавлений права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового провадження, вислухавши думку прокурора, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.

Суд також пересвідчився в добровільності позиції обвинуваченого та не знайшов підстав вважати, що останній себе оговорює або в інший спосіб викривлює визнані ним у судовому засіданні обставини, чи визнає під примусом.

Заперечень з приводу оголошених фактичних обставин, встановлених в ході досудового розслідування в кримінальному проваджені, від сторін не надійшло, учасники погодилися із кваліфікацією вчиненого діяння, будь-які заперечення відсутні.

Вина обвинуваченого ОСОБА_6 підтверджується доказами, які були зібрані органами досудового розслідування і які він визнав в судовому засіданні, відповідно до ч.3 ст.349 КПК України.

Це узгоджується з вимогами п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу ІІІ Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи «Відносно спрощеного кримінального правосуддя» та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно яким суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.

Враховуючи викладене, у суду не викликають сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин злочину, добровільності та істинності його позиції, дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому злочину при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю.

Дії обвинуваченого ОСОБА_6 суд кваліфікує за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст.115 КК України - вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.

Суд, призначаючи обвинуваченому ОСОБА_6 покарання, ураховує, що покарання, як захід державного реагування на осіб, котрі вчинили кримінальне правопорушення, є головною і найбільш поширеною формою реалізації кримінальної відповідальності, роль і значення якого багато в чому залежать від обґрунтованості його призначення і реалізації. Застосування покарання є одним із завершальних етапів кримінальної відповідальності, на якому суд вирішує питання, визначені ч. 1 ст. 368 КПК України, та яке виступає правовим критерієм, показником негативної оцінки як самого правопорушення, так і особи, котра його вчинила. Покарання завжди має особистий, індивідуалізований характер, а його призначення і виконання можливе тільки щодо особи, визнаної винуватою у вчиненні кримінального правопорушення. При цьому призначення необхідного і достатнього покарання певною мірою забезпечує відчуття справедливості як у потерпілого, так і суспільства.

За змістом статей 50, 65 КК України та п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» № 7 від 24.10.2003 р. зі змінами від 06.11.2009 р., особі, яка скоїла злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для виправлення та попередження скоєння нових злочинів. Це покарання має відповідати принципам законності, обґрунтованості, справедливості, співмірності та індивідуалізації, що є системою найбільш істотних правил і критеріїв, які визначають порядок та межі діяльності суду під час обрання покарання. Суд повинен ураховувати ступінь тяжкості злочину, конкретні обставини його скоєння, форму вини, наслідки цього діяння, дані про особу, обставини, що впливають на покарання, ставлення особи до своїх дій, інші особливості справи, які мають значення для забезпечення відповідності покарання характеру та тяжкості злочину. Індивідуалізація покарання ґрунтується на прогностичній діяльності суду. Оптимальним орієнтиром якої є визначення покарання в тому обсязі, який був би достатнім для досягнення найближчої мети покарання - виправлення засудженого.

Обираючи вид та міру покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , суд відповідно до ст.65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, передбачених ч.1 ст.115 КК України, яке відповідно ст.12 КК України, відноситься до категорії особливо тяжкого злочину, дані про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, до адміністративної відповідальності не притягувався, офіційно не працевлаштований, на утриманні малолітніх, неповнолітню дітей не має, не є особою з інвалідністю, характеризуючи даних суду не надано, вину визнав, щиро розкаявся, висловивши щирий жаль з приводу свого вчинку та осудив свою поведінку, не перебуває на обліку у лікарів нарколога та психіатра, згідно висновку амбулаторної первинної комісійної судово - психіатричної експертизи №518 від 11.09.2023 під час вчинення інкримінованого йому злочину за своїм психічним станом міг усвідомлювати свої дії та керувати ними, в даний час за своїм психічним станом може усвідомлювати свої дії та керувати ними, застосування примусових заходів медичного характеру на теперішній час не потребує.

В якості обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого, згідно п.1 ч.1 ст. 66 КК України, суд визнає його щире каяття. Про ці обставини, на думку суду, свідчать показання обвинуваченого, які не спростовані стороною обвинувачення, зокрема, що він визнав вину, щиро покаявся у вчиненому злочині.

При цьому, суд враховує, що щире каяття характерне тим, що воно засновано на належній критичній оцінці особою своєї протиправної поведінки через визнання вини і готовність нести кримінальну відповідальність, тобто характеризує суб`єктивне ставлення винної особи до вчинених кримінального правопорушення, яке виявляється в тому, що вона визнає свою провину, висловлює жаль з приводу вчиненого та бажання виправити ситуацію, що склалася.

У судовому засіданні обвинувачений свою вину визнав у повному обсязі, у вчиненому щиро розкаявся, неодноразово висловлював жаль з приводу вчиненого, критично оцінював свої дії та готовий нести відповідальність за вчинене, що також свідчить про те, що особа розуміє тяжкість наслідків від своїх дій та щиро кається, дійсно бажає виправити ситуацію, що склалася з його вини.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого, згідно п.6 ч.1 ст.67 КК України, суд визнає вчинення кримінального правопорушення щодо особи з інвалідністю.

На підставі вищевикладеного, враховуючи вимоги ст. 65 КК України про те, що особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, а також суспільну небезпеку злочинних діянь, яка визначається тим, що при їх учиненні відбувається свідоме посягання на життя іншої людини, яке, відповідно до статті 3 Конституції України, визнається найвищою соціальною цінністю, та ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке, відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до категорії особливо тяжких злочинів, суд вважає необхідним призначити покарання ОСОБА_6 у виді позбавлення волі.

Разом з тим, суд також враховує: загальні засади призначення покарання: законності, справедливості, обґрунтованості; вимоги ч. 2 ст. 61 Конституції України про те, що юридична відповідальність особи має індивідуальний характер; поведінку обвинуваченого до та після вчинення кримінального правопорушення, який усвідомлюючи свою провину, зробивши належні висновки, при цьому не намагаючись нічого спотворити або будь-яким чином перешкоджати проведенню необхідних слідчих дій, дав критичну оцінку своїм злочинним діям, виказав готовність нести кримінальну відповідальність, усвідомлюючи свою провину, зробивши належні висновки, в судовому засіданні неодноразово вибачався перед потерпілим за вчинене, що свідчить про його щире каяття, раніше до кримінальної та адміністративної відповідальності не притягувався.

Призначаючи покарання обвинуваченому, та встановлюючи ступінь його вини у вказаному злочині, суд дає оцінку не окремому вчинку обвинуваченого, а і його особистості, наскільки вона проявилася у злочинних діях, наскільки він має нахили до скоєння правопорушень.

Покарання не повинно перевищувати міру суворості, яка є достатньою для утримання людей від злочинів. Мета покарання полягає не в суворості призначеного покарання. Однією з головних складових мети покарання є прагнення перешкодити винному знову завдати шкоду суспільству й утримати інших від вчинення тих самих дій. Тому на думку суду слід застосовувати тільки такі покарання, які при збереженні пропорційності зі злочинами залишали б найбільш сильне і найбільш тривале враження на свідомість людей.

Суворе покарання, яке не враховує особистість обвинуваченого, робить покарання абсолютно безрезультатним, бо вона знищує покарання як результат права. Аспекти покарання, його різні сторони повинні враховувати інтереси потерпілих так і обвинуваченого. При всій своїй суворості кримінальні покарання не повинні викидати людину із суспільства, завдавати йому зайві страждання та муки.

На підставі вищевикладеного, з урахуванням загальних засад призначення покарання: законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації, враховуючи вимоги ст. 65 КК України, думку потерпілого, який просив призначити покарання згідно закону, суд вважає за необхідне відповідно до вимог ст.50 КК України, призначити покарання у виді позбавлення волі, наближеного до мінімальної межі, передбачених санкцією ч.1 ст.115 КК України, що буде достатнім для виправлення обвинуваченого і попередження вчинення ним нових злочинів.

Підстав для застосування ст. 69 КК України чи приписів ст. 69-1 КК України, до обвинуваченого, суд не вбачає, у зв`язку з відсутністю передумов, за яких дані правові норми можуть бути застосовані.

Призначення ОСОБА_6 саме такого покарання буде відповідати принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченого, випливає з дотримання судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основних свобод 1950 року, не суперечить практиці Європейського Суду з прав людини та нормам кримінального законодавства України, адже ефективність покарання залежить не лише і не в першу чергу від суворості санкції кримінально-правової норми, а і від спроможності не допустити безкарності злочинних діянь.

Суд наголошує, що призначення покарання є дискрецією лише суду, та здійснюється лише на підставі внутрішнього переконання судді, і оцінки особистості обвинуваченого, з метою досягнення саме мети визначеної ст. 50 КК України, тобто не лише покарати за вчинення правопорушення, а здійснити виправлення особистості, запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

До обвинуваченого ОСОБА_6 ухвалою слідчого судді Соснівського районного суду м.Черкаси від 03 серпня 2024 року застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Підстав для зміни або скасування застосованого запобіжного заходу до набрання вироком законної сили - суд не вбачає, з метою запобігання ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України суд вважає за необхідне зарахувати в строк призначеного обвинуваченому ОСОБА_6 за даним вироком покарання строк попереднього ув`язнення обвинуваченого у межах даного кримінального провадження, із розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі за період тримання під вартою з 02 серпня 2024 року по день набрання вироком законної сили.

Цивільний позов у встановленому законом порядку в даному кримінальному провадженні потерпілим не заявлено, що не позбавляє права потерпілого відповідно до ч. 7 ст. 128 КПК України звернутися до суду з відповідним позовом у порядку цивільного судочинства.

Згідно ч.4 ст. 174 КПК України, суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, не призначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові.

Ухвалами слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси від 12.07.2024 та від 12.07.2024 накладений арешт.

Із змісту ухвал встановлено, що цей захід забезпечення кримінального провадження застосовано з метою збереження речових доказів. Мета вказаного заходу досягнута, арешт з метою забезпечення цивільного позову не накладався і таке клопотання до суду не надходило, тому є всі підстави для скасування арештів на майно.

Питання речових доказів у кримінальному провадженні підлягає вирішенню в порядку ст. 100 КПК України. Питання процесуальних витрат за проведення експертизи в розмірі 6 436 гривень 88 копійок підлягає вирішенню в порядку ст.ст.118-124 КПК України, а саме вони підлягають стягненню з обвинуваченого, оскільки витрачені на доведення його винуватості.

Керуючись ст.ст.7, 100, 118-124, 174, 368-371, 373, 376, 392, 395 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 7 (сім) років.

Запобіжний захід ОСОБА_6 у виді тримання під вартою, до набрання вироком законної сили - залишити без змін.

Строк покарання ОСОБА_6 рахувати з дня набрання вироком законної сили.

Зарахувати у строк відбутого ОСОБА_6 покарання строк попереднього ув`язнення у межах даного кримінального провадження з 02 серпня 2024 року до дня набрання вироком законної сили, виходячи з положень ч.5 ст. 72 КК України, що одному дню попереднього ув`язнення відповідає один день позбавлення волі.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси від 12.07.2024, на тимчасово вилучене майно в ході проведення обшуку 10.07.2024 за адресою: АДРЕСА_2 , а саме на: - халат сірого кольору з плямами речовини бурого кольору, який поміщено та упаковано до картонної коробки з відповідними написами; - наволочка білого кольору з плямами речовини бурого кольору, яка була поміщена та упакована до сейф пакету EXP0378787; - три липкі стрічки папілярними візерунками які наклеєна на аркуш паперу формату А4, котрі вилучені зі скляних пляшок «Десант», «HLIBNUYDAR» та «Козацька Рада», які були поміщені та упаковані до паперового конверту з відповідними написами; - паспорт гр. України на ім`я ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та мобільний телефон, які було поміщено та упаковано до паперового конверту з відповідними написами; - дактилокарта трупа ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яку було поміщено та упаковано до паперового конверту з відповідними написами; - один змив із зовнішньої ручки кімнати № 3, який було поміщено та упаковано до паперового конверту з відповідними написами; - один змив із внутрішньої ручки кімнати № 3, який було поміщено та упаковано до паперового конверту з відповідними написами; - зрізи нігтів з лівої руки трупа ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , які було поміщено та упаковано до паперового конверту з відповідними написами; - зрізи нігтів з правої руки трупа ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , які було поміщено та упаковано до паперового конверту з відповідними написами; - чотири скляні чарки, які було поміщено та упаковано до картонної коробки з відповідними написами; - ніж з дерев`яною ручкою, який був поміщений та упакований до паперового конверту з відповідними написами; - змив речовини бурого кольору зі стіни в коридорі, який було поміщені до паперового конверту з відповідними написами; - вирізка речовини бурого кольору з дивану, яку було поміщено та упаковано до паперового конверту з відповідними написами; - ніж з зеленою ручкою, який був поміщений та упакований до паперового конверту з відповідними написами; - мобільний телефон «Нокіа», імеі: НОМЕР_1 , який було поміщено та упакована до сейф пакету PSP1247163; - два ножі з кухні, які було поміщено та упаковано до паперового конверту з відповідними написами; - два недопалки з кухні, які було поміщено та упаковано до паперового конверту з відповідними написами; - один змив із зовнішньої ручки вхідних дверей, який було поміщено та упаковано до паперового конверту з відповідними написами; - один змив із внутрішньої ручки вхідних дверей, який було поміщено та упаковано до паперового конверту з відповідними написами; - один слід папілярного візерунку зі стіни в коридорі, який було поміщено та упаковано до паперового конверту з відповідними написами; - паспорт гр. України, військовий квиток, пенсійне посвідчення, посвідчення водія, посвідчення УБД на ім`я ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , які було поміщено та упаковано до паперового конверту з відповідними написами; - дві скляні пляшки з кімнати № 3, які було поміщено та упаковано до картонної коробки з відповідними написами.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси від 18.07.2024, а саме на: штани сірі (бріджи) з плямами РБК; труси темно-сині з плямами РБК; капці пляжні темно-сині з плямами РБК.

Речові докази по кримінальному провадженню:

- халат сірого кольору з плямами речовини бурого кольору, який поміщено та упаковано до картонної коробки з відповідними написами; - наволочка білого кольору з плямами речовини бурого кольору, яка була поміщена та упакована до сейф пакету ЕХР 0378787; - три липкі стрічки з папілярними візерунками які наклеєні на аркуш паперу формату A4, котрі вилучені зі скляних пляшок «Десант», «HLIBNUY DAR» та «Козацька Рада», які були поміщені та упаковані до паперового конверту з відповідними написами; - дактилокарта трупа ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яку було поміщено та упаковано до паперового конверту з відповідними написами; - один змив із зовнішньої ручки кімнати № 3, який було поміщено та упаковано до паперового конверту з відповідними написами; - один змив із внутрішньої ручки кімнати № 3, який було поміщено та упаковано до паперового конверту з відповідними написами; - зрізи нігтів з лівої руки трупа ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , які було поміщено та упаковано до паперового конверту з відповідними написами; - зрізи нігтів з правої руки трупа ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , які було поміщено та упаковано до паперового конверту з відповідними написами; - чотири скляні чарки, які було поміщено та упаковано до картонної коробки з відповідними написами; - ніж з дерев`яною ручкою, який був поміщений та упакований до паперового конверту з відповідними написами; - змив речовини бурого кольору зі стіни в коридорі, який було поміщені до паперового конверту з відповідними написами; - вирізка речовини бурого кольору з дивану, яку було поміщено та упаковано до паперового конверту з відповідними написами; - ніж з зеленою ручкою, який був поміщений та упакований до паперового конверту з відповідними написами; - мобільний телефон «Нокіа», імеі: НОМЕР_1 , який було поміщено та упаковано до сейф пакету PSP 1247163; - два ножі з кухні, які було поміщено та упаковано до паперового конверту з відповідними написами; - два недопалки з кухні, які було поміщено та упаковано до паперового конверту з відповідними написами; - один змив із зовнішньої ручки вхідних дверей, який було поміщено та упаковано до паперового конверту з відповідними написами; - один змив із внутрішньої ручки вхідних дверей, який було поміщено та упаковано до паперового конверту з відповідними написами; - один слід папілярного візерунку зі стіни в коридорі, який було поміщено та упаковано до паперового конверту з відповідними написами; - дві скляні пляшки з кімнати №3, які було поміщено та упаковано до картонної коробки з відповідними написами; - чохол від ножа, який поміщений до паперового конверту; - змив з правої руки трупи ОСОБА_7 , який поміщений до паперового конверту; - змив з лівої руки трупи ОСОБА_7 , який поміщений до паперового конверту; - пластикова пляшка з нашаруванням речовини бурого кольору, яку поміщено та упаковано до картонної коробки з відповідними написами; - одяг трупа ОСОБА_7 , а саме: штани сірі (бріджи) з плямами РБК; труси темно-сині з плямами РБК; капці пляжні темно-сині з плямами РБК, які поміщені до картонної коробки та опечатані, які передано до камери зберігання речових доказів Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області, знищити;

- DVD-R диск «Axent» на якому виявлено відеозаписи з камер відеоспостереження від 09.07.2024 з магазину « ІНФОРМАЦІЯ_4 », що за адресою: АДРЕСА_3 ; оптичний носій диск - DVD-R диск на якому виявлено файл- аудіозапис під назвою «звук по вбивству», а саме аудіо запис повідомлення на лінію «102», які зберігаються в матеріалах кримінального провадження, залишити в матеріалах провадження протягом всього часу їх зберігання;

- мобільний телефон ОСОБА_10 , який було поміщено та упаковано до паперового конверту з відповідними написами, та передано до камери зберігання речових доказів Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області, повернути власнику ОСОБА_10 ;

- паспорт гр. України на ім`я ОСОБА_10 , який передано на відповідальне зберігання ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , залишити у власника, ОСОБА_10 ; - паспорт гр. України, військовий квиток, пенсійне посвідчення, посвідчення водія, посвідчення УБД на ім`я ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який передано на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , залишити у власника ОСОБА_5 .

Стягнути з ОСОБА_6 у загальному розмірі 6 436 гривень 88 копійок процесуальні витрати на залучення експертів у зв`язку з проведенням експертиз: № СЕ-19/124-24/10756-Д від 25.07.2024«дактилоскопічні дослідження», яка згідно довідки складає 1893 (одна тисяча вісімсот дев`яносто три) гривні 20 копійок; № СЕ-19/124-24/10757-Д від 29.07.2024 «дактилоскопічні дослідження», яка згідно довідки складає 3029 (три тисячі двадцять дев`ять) гривень 12 копійок; № СЕ-19/124-24/10758-Д від 26.07.2024 «дактилоскопічні дослідження», яка згідно довідки складає 1514 (одна тисяча п`ятсот чотирнадцять)гривень 56 копійок, в дохід держави.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Черкаського апеляційного суду через Придніпровський районний суд м.Черкаси протягом 30 днів - учасниками процесу з дня його проголошення.

Відповідно до ч.2 ст.394 КПК України цей вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після спливу закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого ч.2 ст.395 КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Згідно ст.376 ч.6 КПК України копія вироку вручається негайно після його проголошення обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1