УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 вересня 2024 року Колегія суддів Володимир-Волинського міського суду Волинської області

у складі: головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

потерпілої ОСОБА_6 ,

законного представника потерпілої ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

захисника ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора Володимирської окружної прокуратури ОСОБА_5 про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту застосованого до:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, з професійно-технічною освітою, не одруженого, не працюючого, в силу ст.89 КК України раніше не судимого,

- обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.187 КК України,

ВСТАНОВИВ

У провадженні Володимир-Волинського міського суду Волинської області знаходиться кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.187 КК України.

Прокурор у судовому засіданні заявила клопотання про продовження на два місяці строку застосування до обвинуваченого ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, яке обґрунтовує тим, що завершити судовий розгляд на сьогодні не виявляється можливим, обставини, які були підставою для застосування до обвинуваченого запобіжного заходу не зникли, ризики, якими керувався суд при обранні запобіжного заходу обвинуваченому не зменшилися.

Потерпіла ОСОБА_6 та її законний представник ОСОБА_7 в судовому засіданні просили задовольнити клопотання прокурора.

Обвинувачений ОСОБА_8 та його захисник ОСОБА_9 просили застосувати до обвинуваченого домашній арешт у нічний час з метою надання обвинуваченому можливості працевлаштуватися та допомагати своїй матері похилого віку.

Заслухавши думку учасників судового провадження, суд дійшов такого висновку.

Відповідно до ч.1 ст.331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Згідно ч.3 ст.331 КПК України - за наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Згідно ст.131 КПК України запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження, які застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Згідно ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ч.ч.1,6 ст.181 домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 3 ст.199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити: 1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Відповідно до ч.5 ст.199 КПК України слідчий суддя, суд зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.

Судом встановлено, що ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.187 КК України, яке відповідно до ст.12 КК України відноситься до категорії особливо тяжких злочинів.

Ухвалою суду від 31 липня 2024 року до обвинуваченого ОСОБА_8 застосовано запобіжний захід у виді домашнього арешту терміном на два місяці із забороною цілодобово залишати місце свого проживання та покладено на обвинуваченого обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України, з метою забезпечення належної процесуальної поведінки останнього, та запобігання встановленим ризикам переховування від органів досудового розслідування та суду, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином.

Суд вважає, що ризики, існування яких стало підставою для обрання обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, передбачені ст.177 КПК України, своєї актуальності не втратили та виправдовують подальше застосування до обвинуваченого цього запобіжного заходу.

Обвинувачений, усвідомлюючи тяжкість покарання, що загрожує йому у разі визнання винуватим, може перешкоджати кримінальному провадженню, переховуватись від суду, оскільки наслідки та ризик втечі ним можуть бути визнані менш небезпечними ніж можливе покарання.

Запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, обраний щодо обвинуваченого, на теперішній час необхідний для забезпечення його належної процесуальної поведінки.

Обставини, що могли б свідчити про можливість запобігання зазначеним ризикам шляхом застосування інших, більш м`яких запобіжних заходів, судом не встановлено.

З урахуванням наведеного, враховуючи, що ризики, котрі існували при обранні запобіжного заходу, жодним чином не зменшилися і не відпали, суд вважає, що продовження строку застосування до обвинуваченого ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту є обґрунтованою та необхідною мірою, а тому клопотання прокурора слід задовольнити.

Керуючись ст.ст. 177,183,194,201, 331 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту щодо обвинуваченого ОСОБА_8 задовольнити.

Продовжити на два місяці строк застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту стосовно обвинуваченого ОСОБА_8 із забороною цілодобово залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 .

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_8 такі обов`язки:

- прибувати за кожною вимогою суду;

- не відлучатися з місця проживання без дозволу суду;

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- утримуватись від спілкування з потерпілою та свідками у даному кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Строк дії ухвали закінчується 30.11.2024.

Ухвалу передати для виконання у Володимирський РВП ГУНП У Волинській області.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали виготовлений 30.10.2024

Головуючий ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3