Справа № 541/254/24
Провадження №1-в/548/62/24
У Х В А Л А

18.11.2024 м. Хорол

Хорольський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Хорол клопотання начальника Лубенського районного сектору № 4 філії ДУ філії Державної установи «Центр Пробації» в Полтавській області ОСОБА_4 про приведення вироку Хорольського районного суду Полтавської області від 23.02.2024 у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 щодо засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1

В С Т А Н О В И В :

09 вересня 2024 року до Хорольського районного суду Полтавської області надійшло клопотання начальника Лубенського районного сектору № 4 філії ДУ філії Державної установи «Центр Пробації» в Полтавській області ОСОБА_4 про приведення вироку Хорольського районного суду Полтавської області від 23.02.2024 у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 щодо засудженого ОСОБА_5 .

У судовому засіданні прокурор проти задоволення клопотання у зв`язку із втратою чинності законом, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння не заперечував.

Начальник Лубенського районного сектору № 4 філії ДУ філії Державної установи «Центр Пробації» в Полтавській області ОСОБА_4 в судове засідання не з`явилася, направила до суду заяву про розгляд подання без її участі.

Засуджений ОСОБА_5 у судовому засіданні проти задоволення клопотання не заперечував.

Розглянувши матеріали подання, дослідивши особову справу, вислухавши думку прокурора, суд вважає, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до пункту 13 частини 1 статті 537 КПК України, під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України.

Пунктом 2 частини 2 статті 539 КПК України передбачено, що клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, у разі необхідності вирішення, зокрема, питань, передбачених пунктом 13 частини першої статті 537 КПК України.

09 серпня 2024 року набрав чинності Закон України №3886-ІХ від 18.07.2024 року «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів».

Відповідно до вказаного Закону №3886-ІХ стаття 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення викладена у новій редакції, внаслідок чого, дрібним викраденням чужого майна вважається крадіжка, шахрайство, привласнення чи розтрата, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до частини шостої статті третьої КК України, зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення.

З матеріалів справи вбачається, що на виконанні Лубенського районного сектору № 4 філії ДУ філії Державної установи «Центр Пробації» в Полтавській області перебуває вирок Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 23 лютого 2024 року відносно ОСОБА_5 .

Вироком Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 23 лютого 2024 року ОСОБА_5 визнано винним та призначено йому покарання за вчинення кримінального правопорушення за частиною четвертою статті 185 КК України у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі. На підставі статті 75 КК України ОСОБА_5 звільнено від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком 1 (один) рік. Вирок набрав законної сили 26.03.2024 року.

Зі змісту вказаного вироку вбачається, що ОСОБА_5 15 грудня 2023 року вчинив кримінальне правопорушення, його дії кваліфіковано за частиною четвертою статті 185 КК України, як крадіжка, поєднана з проникненням у інше приміщення, вчинена в умовах воєнного стану. Загальна вартість викраденого майна становить 2000 грн.

Згідно із частиною шостою статті тертьої КК України зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Згідно із частиною другою статті 4 КК України кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.

Відповідно до частини третьої статті 4 КК України часом вчинення кримінального правопорушення визнається час вчинення особою передбаченої законом про кримінальну відповідальність дії або бездіяльності.

Згідно із частиною першою статті 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Вказане положення узгоджується із вимогами статті 58 Конституції України, відповідно до якої закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Закон України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення" та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18 липня 2024 року № 3886-IX в частині викладення нової редакції статті 51 КУпАП, відповідно до якого кримінальна відповідальність за вчинення викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрат настає в разі, якщо сума викраденого майна перевищує два неоподатковуваних мінімуму доходів громадян, яким введена часткова декриміналізація кримінальних правопорушень.

Отже, згідно з чинним законодавством на теперішній час кримінальна відповідальність за таємне викрадення чужого майна (крадіжка) настає виключно у випадку, якщо вартість такого майна становить більше двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян встановленого на дату скоєння відповідного правопорушення.

Частиною 2 статті 51 КУпАП (у редакції Закону №3886-IX) установлено, що відповідальність за вчинення дій, передбачених частиною першою статті 51 КУпАП настає, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно із частиною п`ятою Підрозділу 1 Розділу ХХ Податкового кодексу України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної пунктами 169.1.1 пунктом 169.1 статті 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року, яка дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленого законом на 1 січня звітного податкового року.

Станом на 01 січня 2024 року прожитковий мінімум для працездатних осіб становив 3028 гривень, а 50 відсотків від його розміру становили 1514 гривень.

Відтак, з огляду на зміст положень Податкового кодексу України, Закону №3886-IX та статті п`ятої КК України, на момент вчинення ОСОБА_5 діяння у 2024 році, за яке він засуджений, розмір вартості викраденого майна, з якого настає кримінальна відповідальність за статтею 185 КК України становить 3028 грн. (1514х2=3028).

Частиною 2 статті 74 КК України передбачено, що особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

Враховуючи, що ОСОБА_5 за вироком Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 23 лютого 2024 року засуджений за крадіжку майна на суму меншу двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян станом на день скоєння крадіжки майна, тобто вчинене ним діяння відповідно до вимог Закону України №3886-ІХ не є кримінально-караним на теперішній час, суд доходить до висновку про необхідність привести вищевказаний вирок у відповідність до вимог вказаного Закону, звільнивши засудженого ОСОБА_5 від призначеного покарання за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого частиною четвертою статті 185 КК України на підставі частини другої статті 74 КК України, застосувавши принцип зворотної дії закону в часі.

Керуючись статтями 4, 5, частиною другою статті 74 КК України, статтями 369372, 537, 539 КПК України, Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» № 3886-ІХ від 18.07.2024 року, суд

П О С Т А Н О В И В :

клопотання начальника Лубенського районного сектору № 4 філії ДУ філії Державної установи «Центр Пробації» в Полтавській області ОСОБА_4 про приведення вироку Хорольського районного суду Полтавської області від 23.02.2024 у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 щодо засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 задовольнити.

Засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою освітою, працюючого вантажником в ПрАТ «Миргородський завод мінеральних вод», неодруженого, звільнити від призначеного покарання за вироком Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 23 лютого 2024 року за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого частиною четвертою статті 185 КК України, на підставі частини другої статті 74 КК України у зв`язку з усуненням законом караності діяння, за яке особу засуджено.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом семи діб з моменту її оголошення.

Суддя ОСОБА_1