Номер провадження: 11-сс/813/1572/24
Справа № 495/8787/24 1-кс/495/1978/24
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.11.2024 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

за участю представника власника майна ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в режимі відеоконференції, апеляційну скаргу представника ОСОБА_6 в інтересах власника майна ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Білгород-Дністровського міськрайсуду Одеської обл. від 20.09.2024 про накладення арешту на майно в межах к/п №0000312 від 20.09.2024 за ознаками вчинення кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України

установив:

Зміст оскаржуваного судового рішення та встановлених судом 1-ої інстанції обставин.

Оскарженою ухвалою слідчого судді в межах к/п №0000312 від 20.09.2024 за ознаками вчинення кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України було частково задоволено клопотання дізнавача СД Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській обл. ОСОБА_8 та накладено арешт на дрова у кількості 35 м. куб., які знаходились у причепі марки LEGRAS, д.н.з. НОМЕР_1 , автомобіля MAN модель TGX 18.440, д.н.з. НОМЕР_2 , з метою збереження речових доказів; заборонено відчуження вантажного автомобіля MAN модель TGX 18.440, д.н.з. НОМЕР_2 , з причепом марки LEGRAS, д.н.з. НОМЕР_1 , який було вилучено під час проведення огляду місця події за адресою: АДРЕСА_1 до проведення усіх необхідних слідчий дій та відповідних експертиз; вантажний автомобіль MAN модель TGX 18.440, д.н.з. НОМЕР_2 , з причепом марки LEGRAS, д.н.з. НОМЕР_1 , передано на відповідальне зберігання особі, у якої дане майно було вилучено, уповноваженій особі, або власнику.

Обґрунтовуючи прийняте рішення, слідчий суддя послався на те, що дізнавач та прокурор довели необхідність накладення арешту на зазначене в клопотанні майно, а саме на дрова у кількості 35 м. куб., які знаходились у причепі марки LEGRAS, д.н.з. НОМЕР_1 , автомобіля MAN, модель TGX 18.440, д.н.з. НОМЕР_2 , яке відповідає критеріям ст. 98 КПК України та наявні обґрунтовані ризики, передбачені ч. 1 ст. 170 КПК України.

Вимоги, наведені в апеляційній скарзі та узагальнення доводів особи, яка її подала.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_6 в інтересах власника майна ОСОБА_7 не погодився із оскаржуваною ухвалою, посилаючись на її незаконність з огляду на наступні обставини:

- поза увагою слідчого судді залишилось те, що клопотання дізнавача про арешт майна не містить посилань на правову підставу накладення арешту, конкретну мету накладення арешту на майно, обґрунтування такого заходу забезпечення провадження наявними у матеріалах справи доказами; на підтвердження викладених у клопотанні дізнавача посилань стосовно визнання вилученого майна речовим доказом до матеріалів провадження не надано відповідну постанову дізнавача; всупереч зазначеній у клопотанні необхідності проведення відповідних експертиз, обґрунтувань для такої експертизи дізнавачем не надано, постанова про призначення експертизи в матеріалах провадження відсутня;

- в порушення вимог ч. 1 ст. 172 КПК України, ОСОБА_7 як власника тимчасово вилученого майна не було сповіщено про дату, час та місце розгляду клопотання дізнавача про арешт майна, що призвело до порушення його права на доступ до правосуддя; копія оскаржуваної ухвали, в порушення вимог ч. 7 ст. 173 КПК України, не була надіслана ОСОБА_7 ;

- слідчим суддею не враховано того, що ОСОБА_7 зареєстрований як фізична особа-підприємець, основним видом діяльності якого є неспеціалізована оптова торгівля, останній використовує вилучене майно у своїй правомірній підприємницькій діяльності, у зв`язку із чим, внаслідок накладення арешту на таке майно, ФОП ОСОБА_7 позбавлений гарантованого права на підприємницьку діяльність;

- слідчим суддею, всупереч вимог п.п. 4, 5 ч. 5 ст. 173 КПК України, не вказано конкретного способу обтяження правомочностей власника вилученого майна ОСОБА_7 , не зазначено порядку виконання ухвали, способу інформування слідчого, прокурора, власника майна.

Посилаючись на викладені обставини, представник ОСОБА_6 просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою в задоволенні клопотання дізнавача про арешт майна відмовити у повному обсязі.

Прокурор Білгород-Дністровської окружної прокуратури Одеської обл. ОСОБА_9 в судове засідання апеляційного суду не з`явилась, не зважаючи на своєчасне та належне сповіщення про дату, час та місце апеляційного розгляду, про причини неприбуття не повідомила та жодних клопотань на адресу суду не подавала.

Враховуючи неявку прокурора в судове засідання, колегія суддів, керуючись при цьому вимогами ч. 4 ст. 405 КПК України та з`ясувавши думку представника власника майна, вважає за можливе апеляційний розгляд здійснити за відсутності прокурора.

Заслухавши доповідь судді, пояснення представника власника майна ОСОБА_6 , який підтримав вимоги апеляційної скарги та просив її задовольнити, проаналізувавши доводи апеляційної скарги та перевіривши матеріали провадження, апеляційний суд дійшов висновків про таке.

Мотиви суду апеляційної інстанції.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду 1-ої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

На переконання апеляційного суду, слідчий суддя, розглядаючи клопотання слідчого про арешт майна, зазначених вимог закону не дотримався з огляду на наступне.

Положеннями ст.ст. 2, 7 КПК України визначені завдання кримінального судочинства, відповідно до яких, зміст і форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких зокрема відносяться: верховенство права, недоторканність права власності, забезпечення права на захист, доступ до правосуддя, забезпечення права на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності.

Відповідно до положень ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

При розгляді зазначеного кримінального провадження у відповідності до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» колегія суддів застосовує Конвенцію «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі Конвенція) та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), як джерело права.

Положення зазначеної вище норми основного закону узгоджуються зі ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, відповідно до якої будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу в контексті норм закону.

У своїх висновках ЄСПЛ неодноразово нагадував, що перша та найважливіша вимога ст. 1 Протоколу 1 полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним: п. 1 дозволяє позбавлення власності лише «на умовах, передбачених законом», а п. 2 визначає, що держави мають право здійснювати контроль за користуванням майном шляхом введення в дію «законів». Більше того, верховенство права, один з фундаментальних принципів демократичного суспільства, є наскрізним принципом усіх статей конвенції (рішення у справах «Амюр проти Франції», «Колишній король Греції та інші проти Греції» та «Малама проти Греції»).

При цьому ч. 2 ст. 170 КПК України передбачає, що арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно із ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна, як доказ в кримінальному провадженні... ; 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння ...; 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна; 4) розмір шкоди завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою; 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

На підставі аналізу змісту клопотання в зазначеному к/п №0000312 вбачається, що дізнавач просив накласти арешт на зазначене у ньому майно, зокрема, вантажний автомобіль MAN модель TGX 18.440, д.н.з. НОМЕР_2 , з причепом марки LEGRAS, д.н.з. НОМЕР_1 , у причепі якого знаходяться дрова у кількості 35 м. куб., з метою забезпечення збереження такого майна як речового доказу (а.с. 1-3).

Окрім того, відповідно до клопотання дізнавача, погодженого прокурором, про накладення арешту на майно, витягу з ЄРДР у вищевказаному к/п №0000312 (а.с. 4) та інших матеріалів провадження, СД Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській обл. здійснюється досудове розслідування кримінального провадження за ознаками вчинення кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України за заявою гр. ОСОБА_10 про те, що 19.09.2024 приблизно об 11:40 год. невстановлена особа шляхом зловживання довірою під приводом продажу деревини заволоділа грошовими коштами заявника в розмірі 68 600 грн., які останній перерахував на картку НОМЕР_3 .

Згодом, в ході проведення 19.09.2024 огляду місця події за адресою: АДРЕСА_1 було виявлено та вилучено вантажний автомобіль MAN модель TGX 18.440, д.н.з. НОМЕР_2 , з причепом марки LEGRAS, д.н.з. НОМЕР_1 , у причепі якого було виявлено дрова у кількості 35 м. куб. (а.с. 8-10).

Водночас, на переконання апеляційного суду, слідчий суддя залишив поза увагою той факт, що клопотання дізнавача про накладення арешту на майно не відповідає вимогам ст. 171 КПК України з огляду на наступні обставини.

Згідно з положеннями ч. 2 ст. 171 КПК України, у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень ст. 170 Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди,

На підставі аналізу змісту клопотання про арешт майна в зазначеному кримінальному провадженні вбачається, що всупереч вищезазначених вимог процесуального закону, дізнавачем не було наведено жодного обґрунтування необхідності накладення арешту на зазначене у ньому майно, зокрема, на вантажний автомобіль MAN модель TGX 18.440, д.н.з. НОМЕР_2 , з причепом та дровами всередині причепу, натомість, клопотання зводиться до цитування вимог чинного кримінального процесуального законодавства, зокрема, загальних підстав застосування заходів забезпечення кримінального провадження (ст. 132 КПК України), критеріїв віднесення майна до речових доказів у кримінальному провадженні (ст. 98 КПК України), а також зауваження стосовно того, що вилучене майно постановою дізнавача було визнано речовими доказами (а.с. 2-3).

При цьому, не доведено зв`язку вилученого майна із к/п №0000312 за заявою ОСОБА_10 про заволодіння його грошовими коштами, які він перерахував на картку НОМЕР_3 , під приводом доставки дров, зокрема, зв`язку вилучених транспортних засобів та дров із кримінальним провадженням за фактом заволодіння шляхом обману грошовими коштами заявника.

Клопотання дізнавача, всупереч вимог п. 3 ч. 2 ст. 171 КПК України, не містить жодних даних стосовно підтвердження права власності на вищевказаний вилучений вантажний автомобіль MAN з причепом та дровами, або права володіння, користування чи розпорядження вказаним майном.

Окрім того, у клопотанні дізнавач посилається на те, що досудове розслідування кримінального провадження розпочато за заявою ОСОБА_10 про заволодіння шахрайським шляхом його грошовими коштами в розмірі 87 500 грн. (а.с. 2), в той час як в своїй заяві про вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_10 стверджує про заволодіння його грошовими коштами в розмірі 68 600 грн. (а.с. 5).

Відтак, клопотання дізнавача та додані до нього матеріали, в порушення вимог п. 4 ч. 2 ст. 171 КПК України, містять суперечливі дані стосовно розміру заподіяної шкоди.

Більш того, до клопотання дізнавача про арешт майна, окрім витягу з ЄРДР (а.с. 4), заяви про вчинення кримінального правопорушення (а.с. 5), протоколу огляду місця події від 19.09.2024 (а.с. 8-10) та постанови про визнання вилученого майна речовим доказом (а.с. 16), жодного доказу на обґрунтування необхідності та підстав для накладення арешту на вилучені транспортні засоби та дрова додано не було.

Частина 3 ст. 172 КПК України передбачає, що слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог ст. 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу та встановлює строк в сімдесят дві години або з урахуванням думки слідчого, прокурора чи цивільного позивача менший строк для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу.

Таким чином, апеляційним судом встановлено, що слідчий суддя суду 1-ої інстанції при прийнятті до розгляду клопотання дізнавача про накладення арешту на майно не звернув уваги на його невідповідність вимогам ст. 171 КПК України та не виконав приписів ч. 3 ст. 172 КПК України, згідно яких, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог ст. 171 цього Кодексу, слідчий суддя своєю ухвалою повертає клопотання прокурору з встановленням строку в 72 години для усунення недоліків.

За таких обставин, колегія суддів вважає ухвалу слідчого судді невмотивованою та передчасною та доходить висновку про те, що при розгляді клопотання дізнавача та постановлення ухвали були допущені перелічені вище істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили прийняттю законного та обґрунтованого рішення.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.

При цьому, п. 3 ч. 1 ст. 409 КПК України передбачає, що підставою для скасування або зміни судового рішення судом апеляційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

Згідно із ч. 1 ст. 412 КПК України істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього закону, які перешкоджали чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

За таких підстав, апеляційна скарга представника власника майна ОСОБА_6 підлягає задоволенню, а ухвала слідчого судді скасуванню, з постановленням нової ухвали про повернення клопотання прокурору для усунення недоліків протягом 72 годин з моменту отримання копії повного тексту ухвали.

Керуючись ст.ст. 24, 170-173, 370, 404, 405, 407, 409, 412, 419, 422, 532, 615 КПК України, апеляційний суд

ухвалив:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_6 , в інтересах власника майна ОСОБА_7 задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Білгород-Дністровського міськрайсуду Одеської обл. від 20.09.2024, якою в межах к/п №0000312 від 20.09.2024 накладено арешт на майно, відповідно до переліку в резолютивній частині ухвали, вилучене під час проведення огляду місця події за адресою: АДРЕСА_1 скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою клопотання дізнавача СД Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській обл. ОСОБА_8 про накладення арешту на майно, перелік якого міститься в мотивувальній частині ухвали, вилучене 19.09.2024 під час проведення огляду місця події за адресою: АДРЕСА_1 повернути прокурору-процесуальному керівнику у к/п №0000312 для усунення виявлених недоліків протягом 72 годин з моменту отримання копії ухвали апеляційного суду.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4