справа № 208/8610/24
№ провадження 1-кс/208/1505/24
УХВАЛА

Іменем України

06 вересня 2024 р. м. Кам`янське

Слідчий суддя Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області ОСОБА_1 , за участі секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , «про скасування арешту майна» в межах кримінального провадження № №0000365 від 13.06.2023 за ч. 1 ст. 204 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Адвокат ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , звернувся до Заводського районного суду м. Дніпродзержинська із клопотанням «про скасування арешту майна» в межах кримінального провадження № 1 000365 від 13.06.2023 за ч. 1 ст. 204 КК України.

В обґрунтування клопотання посилається на те, що Слідчим відділом Покровського РУП ГУ НП в Донецькій області проводилося досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000365 від 13.06.2023 за ч. 1 ст. 204 КК України, в межах якого ухвалою слідчого судді Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_5 від 23.06.2023 (Справа № 204/9417/23 Провадження № 1-кс/204/2265/23) у кримінальному провадженні №0000265 від 13.06.2023 за ч. 1 ст. 204 КК України накладено арешт на транспортний засіб - спеціалізований вантажний - спеціалізована платформа марки МАN, моделі 19.422, сірого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер шасі НОМЕР_2 , вилученого в ході огляду місця події 13.06.2023 року, шляхом накладення заборони відчуження, розпорядження та користування зазначеним майном. Ухвалою від 03.08.2023 Дніпровського апеляційного суду (Провадження № 11-сс/803/1854/23 Справа № 203/9417/23), частково задоволено апеляційну скаргу адвоката та скасовано ухвалу слідчого судді Красногвардійського районного суду міста Дніпропетровська від 23.06.2023 у кримінальному провадженні № 0000365, накладено арешт на транспортний засіб - спеціалізований вантажний спеціалізований платформа марки МАN, моделі 19.422, сірого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер шасі НОМЕР_2 , шляхом накладення заборони розпорядження зазначеним майном.

Постановою слідчого СВ Покровського РУП ГУ НП в Донецькій області від 11.06.2024 кримінальне провадження № 0000365 було закрите на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України. Водночас, при закритті кримінального провадження не вирішено питання про скасування арешту вищевказаного майна. Тому адвокат просить скасувати арешт, накладений ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 03 серпня 2023р.

На обґрунтування звернення саме до Заводського районного суду м.Дніпродзержинська, адвокатом зазначено, що судовий нагляд за проведенням досудового розслідування Покровським РУП ГУ НП Донецькій області здійснювався до 29.08.2024 Красноармійським міськрайонним судом Донецької області.

Рішенням Вищої ради правосуддя № 74 від 29.08.2024 територіальна підсудність судових справ Красноармійського міськрайонного суду Донецької області з 02.09.2024 визначено за Заводським районним судом міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області.

В судове засіданні заявник не з`явився, на електронну пошту суд надіслав клопотання про розгляд справи за його відсутності. Вимоги, викладені в клопотанні про скасування арешту майна, підтримав в повному обсязі, просив задовольнити.

Старша слідча СВ Покровського РУП ГУНП в Донецькій області ОСОБА_6 на електронну пошту суду надала заяву, в якій просила суд розглянути клопотання без її участі. Не заперечувала проти задоволення клопотання та скасування арешту майна, оскільки кримінальне провадження №0000365 закрито. На підтвердження долучила копію постанови про закриття кримінального провадження.

Слідчий суддя, дослідив підстави та обґрунтування заяви, додані матеріали, приходить до наступного висновку.

Згідно ст. 55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 24 КПК України, кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Право власності належить до основоположних прав людини, втілення яких у життя становить підвалини справедливості суспільного ладу. Захист зазначеного права гарантовано статтею першою Першого протоколу до Конвенції. Як передбачено цією міжнародно-правовою нормою, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном, і ніхто не може бути позбавлений власного майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Відповідно до практики ЄСПЛ втручання в це право повинно мати законні підстави й мету, а також бути пропорційним публічному інтересу.

Особи, котрі зазнають порушення права мирного володіння майном, як і інших визначених Конвенцією прав, відповідно до статті 13 цього міжнародно-правового акта повинні бути забезпечені можливістю ефективного засобу юридичного захисту в національному органі.

На рівні національного законодавства гарантії захисту права власності закріплені у статті 41 Конституції України, за змістом якої кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю за винятком обмежень, установлених законом.

Зазначений принцип відображено й конкретизовано в частині першій статті 321 Цивільного кодексу України, згідно з якою право власності є непорушним, і ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Одним із способів захисту права власності є гарантована статтею 391 цього Кодексу можливість власника вимагати усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном.

Спеціальні підстави законного обмеження особи у реалізації права власності передбачені, зокрема, нормами кримінального процесуального закону для виконання завдань кримінального провадження як легітимної мети відповідного втручання у право мирного володіння майном.

Зокрема, ст. 131 КПК України встановлено, що арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження, що застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Норми КПК України докладно регламентують мету, підстави й порядок застосування та скасування арешту майна як заходу забезпечення кримінального провадження.

Згідно зі статтею 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Арешт майна має тимчасовий характер, і його максимально можлива тривалість обмежена часовими рамками досудового розслідування та/або судового розгляду до прийняття процесуального рішення, яким закінчується кримінальне провадження.

Згідно ч.3 ст.26 КПК України, слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Відповідно до вимог ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково . Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Так, встановлено, що кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000365 від 13.06.2023 за ч. 1 ст. 204 КК України постановою слідчого СВ Покровського РУП ГУ НП в Донецькій області від 11.06.2024 кримінальне провадження № 0000365 було закрите на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Частиною першою статті 1 КПК України 2012 року встановлено, що порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України.

Правовідносини щодо арешту майна, накладеного в межах кримінального провадження, регулюються главою 17 КПК України 2012 року. За змістом статті 173 цього Кодексу питання про накладення арешту на майно вирішують слідчий суддя або суд.

Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано (частина перша статті 174 КПК України 2012 року).

Отже, у випадках, визначених вказаною статтею, власник або інший володілець майна під час досудового розслідування не позбавлений права звернутися до слідчого судді з клопотанням про скасування арешту майна.

Згідно із частиною третьою статті 174 КПК України 2012 року прокурор одночасно з винесенням постанови про закриття кримінального провадження скасовує арешт майна, якщо воно не підлягає спеціальній конфіскації.

Суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, непризначене судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові (частина четверта статті 174 КПК України 2012 року).

Втім, частини третя та четверта статті 174 КПК України 2012 року регулюють порядок вирішення питання про скасування арешту майна у двох випадках: судом - за наслідками розгляду кримінальної справи та прокурором - одночасно з винесенням ним постанови про закриття кримінального провадження. Натомість у цій справі кримінальне провадження закрив постановою слідчий, який згідно з приписами КПК України 2012 року, на відміну від прокурора, не наділений повноваженнями скасовувати арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування.

Згідно із частиною третьою статті 26 КПК України 2012 року слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Окремою формою судової діяльності відповідно до КПК України 2012 року є судовий контроль, який реалізує слідчий суддя, за додержанням законів органами досудового розслідування та прокурором. Зміст і характер судового контролю в межах кримінального процесу пов`язаний передусім із необхідністю забезпечення прав і свобод людини як на стадії досудового розслідування кримінального провадження, так і після його закінчення.

На слідчого суддю покладена функція судового контролю за дотриманням прав і свобод осіб у кримінальному провадженні, зокрема, під час досудового розслідування (пункт 18 частини першої статті 3 КПК України 2012 року), і він наділений повноваженнями накладати арешт на майно та його скасовувати (статті 173 і 174 цього Кодексу). Крім того, у КПК України 2012 року немає заборони ініціювати перед слідчим суддею, коли кримінальне провадження вже закрив слідчий, питання про скасування арешту на майно, накладеного під час досудового розслідування ухвалою слідчого судді на підставі приписів цього Кодексу. З огляду на вказане, беручи до уваги відсутність у слідчого повноважень, при закритті кримінального провадження самостійно скасувати арешт, накладений на майно ухвалою слідчого судді, Велика Палата Верховного Суду (справа №727/2878/19) вважає, що для гарантування прав і свобод осіб, на майно яких ухвалою слідчого судді за КПК України 2012 року накладений арешт у кримінальному провадженні, саме слідчий суддя, здійснюючи судовий контроль, повноважний за клопотанням власника або іншого володільця відповідного майна в порядку, передбаченому частиною другою статті 174 цього Кодексу, вирішити питання про скасування такого арешту після закриття слідчим кримінального провадження.

Таким чином, у разі, якщо арешт на майно накладено в порядку, передбаченому КПК України 2012 року, особа, яка вважає, що такими діями порушено її право на майно, навіть за умови, що вона не є учасником кримінального провадження, а останнє закрив своєю постановою слідчий, має право звернутися до слідчого судді з клопотанням про скасування арешту в порядку кримінального судочинства. Такий порядок захисту права на майно є ефективним, оскільки забезпечить відновлення права власника або іншого володільця майна, на яке був накладений арешт слідчим суддею у кримінальному провадженні.

У зв`язку з закриттям кримінального провадження, приходжу до висновку про те, що на сьогоднішній день необхідність в арешті майна, власником якого є ОСОБА_4 , відпала, що є підставою для задоволення клопотання. З тих підстав, що кримінальне провадження закрито, тобто досудове розслідування завершено без передання обвинувального акту до суду, вказане майно підлягає звільненню з під-арешту.

Враховуючи вищевикладене, керуючись, ст.ст. 22, 26, 131, 132, 170-174, 309-310 КПК України, -

постановив:

Клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , «про скасування арешту майна» в межах кримінального провадження № №0000365 від 13.06.2023 за ч. 1 ст. 204 КК України - задовольнити.

Арешт, накладений ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 03 серпня 2023р (Провадження № 11-сс/803/1854/23 Справа № 203/9417/23) на транспортний засіб - спеціалізований вантажний спеціалізований платформа марки МАN, моделі 19.422, сірого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер шасі НОМЕР_2 - скасувати.

Зобов`язати Головний сервісний центр Міністерства внутрішніх справ Україна зняти повний арешт з транспортного засобу - спеціалізованого вантажного спеціалізованої платформи марки МАN, моделі 19.422, сірого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер шасі НОМЕР_2 .

Копію ухвали направити до Головного сервісного центру Міністерства внутрішнії справ України, для виконання.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1