Справа № 148/352/22
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 жовтня 2024 року Тульчинський районний суд

Вінницької області

В складі головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

потерпілої ОСОБА_4

представника потерпілого ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

розглянувши у підготовчому відкритому судовому засіданні в залі суду м. Тульчина обвинувальний акт та додані матеріали кримінального провадження № 0000001 внесеного в ЄРДР від 01.01.2022 відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця та жителя АДРЕСА_1 , освіта середня-спеціальна, одружений, на утриманні 2 неповнолітніх дітей, не працює, не судимий, який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ст. ст. 135 ч.1, 286 ч.2 КК України,

В С Т А Н О В И В :

В провадженні суду перебуває кримінальне провадження, яке надійшло з Вінницької обласної прокуратури 16.03.2022, за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ст. ст. 135 ч.1, 286 ч.2 КК України.

В підготовчому судовому засіданні захисником обвинуваченого ОСОБА_6 адвокатом ОСОБА_7 , подано до суду клопотання про закриття кримінального провадження у зв`язку із закінченням строку досудового розслідування на підставі п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України. Вказане клопотання обґрунтовано тим, що ОСОБА_6 , 03.01.2022 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 135, ч.2 ст. 286 КК України, а саме в завідомому залишенні без допомоги особи, яка перебуває в небезпечному для життя стані і позбавлена можливості вжити заходів до самозбереження внаслідок безпорадного стану, якщо той, хто залишив без допомоги, сам поставив потерпілого в небезпечний для життя стан, та порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого.

Обвинувальний акт, повідомлення про закінчення досудового розслідування, відкриття матеріалів справи відбулося 15.03.2022 року.

Відповідно до п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається в разі, якщо після повідомлення особі про підозру закінчився строк досудового розслідування, визначений статтею 219 цього Кодексу, крім випадку повідомлення особі про підозру у вчиненні тяжкого чи особливо тяжкого злочину проти життя та здоров`я особи.

Відповідно до ст. 219 КПК України досудове розслідування повинно бути закінчено протягом двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину.

Строки досудового розслідування у встановлений законом порядку не продовжувались.

В зв`язку з тим, що строк досудового розслідування фактично сплив 04.03.2022 року, так як ч.1 ст.135 КК відповідно до ст.12 КК України відноситься до нетяжких злочинів, а ч.2 ст.286 КК України відноситься згідно ст.12 КК України до тяжких, але є злочином віднесеним до розділу XI кримінальні правопорушення проти безпеки руху та експлуатації транспорту, тобто не належить до категорій тяжких чи особливо тяжких злочинів проти життя та здоров`я особи, підлягає застосуванню п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК.

Тобто, обвинувальний акт повинен бути складений, затверджений, вручений та безпосередньо направлений до суду в межах строку досудового розслідування.

Направлення прокурором обвинувального акта після закінчення досудового розслідування до суду поза межами строків досудового розслідування у кримінальних провадженнях щодо злочинів, які не є тяжкими чи особливо тяжкими проти життя та здоров`я, виключає набуття особою процесуального статусу обвинуваченого (підсудного), а отже, унеможливлює розгляд у суді кримінального провадження по суті та тягне за собою його закриття на підставі п. 10 ч. 1ст. 284 КПК.

Здійснення судового провадження при наявності підстав для закриття кримінального провадження відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 412 КПК становить істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, яке тягне за собою безумовне скасування судового рішення, ухваленого за результатами такого судового розгляду.

Прокурор в судовому засіданні заперечив щодо закриття кримінального провадження, мотивуючи тим, що кримінальне провадження було направлено до суду в строки передбачені КПК України, що в свою чергу відображено в ЄРДР, де датою направлення обвинувального акту до суду є 15.03.2022. Безпосередньо досудове розслідування було завершено 28.02.2022, і в цей же день було направлено повідомлення підозрюваному та захиснику про ознайомлення з матеріалами кримінального провадження. Однак, враховуючи, що в той час, а саме з 28.02.2022, було оголошено в державі воєнний стан, і це були перші дні повномасштабного вторгнення, був ускладнений рух територією України, слідчим було прийнято рішення про ознайомлення з матеріалами кримінального провадження, безпосередньо за місцем проживання підозрюваного.

Потерпіла ОСОБА_4 та її представник адвокат ОСОБА_5 , в судовому засіданні заперечили щодо закриття кримінального провадження, пославшись на безпідставність та необґрунтованість клопотання. В своїх запереченнях послались на те, що 24 лютого 2022 року на території України було введено воєнний стан. Таким чином, строк досудовою розслідування на момент введення воєнного стану ще тривав.

Пунктом 3 ч. 1 ст. 615 КПК передбачено правило, згідно з яким, у разі відсутності об`єктивної можливості звернутися до суду з обвинувальним актом, строк досудового розслідування в кримінальному провадженні зупиняється, і підлягає поновленню, якщо підстави для зупинення перестали існувати,

З введенням воєнного стану законодавство передбачає певні заходи правового режиму воєнною стану, зокрема, встановлювати у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, особливий режим в`їзду і виїзду, обмежувати свободу пересування громадян. іноземців та осіб без громадянства, а також рух транспортних засобів.

Усе наведене дає можливість дійти висновку, що режим воєнного стану передбачає особливі умови як життя громадян, так і діяльності державних органів, які без встановлення певних процедур позбавлені чіткого алгоритму дій в даних особливих умовах.

Вважають, що з урахуванням того, що в умовах воєнного стану строк досудового розслідування в кримінальному провадженні зупиняється, в задоволенні клопотання захисника ОСОБА_7 про закриття кримінального провадження слід відмовити.

Вислухавши думку учасників судового засідання, вивчивши наявні в розпорядженні суду матеріали кримінального провадження, суд дійшов наступного висновку.

Встановлені судом обставини щодо дотримання строків досудового розслідування.

Із обвинувального акту вбачається, що відомості про кримінальне правопорушення були внесенні до ЄРДР 01.01.2022.

Із реєстру матеріалів досудового розслідування, який є невід`ємним додатком до обвинувального акту встановлено, що 03.01.2022, ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ст. ст. 135 ч1, 286 ч.2 КК України.

Із реєстру матеріалів (а.с. 11) також вбачається, що 15.03.2022 сторонам надано доступ та ознайомлення до матеріалів кримінального провадження.

15.03.2022, обвинувальний акт був затверджений процесуальним прокурором і направлений з Вінницької обласної прокуратури до Тульчинського районного суду, який отриманий судом 16.03.2022.

Як вбачається із наданих суду процесуальним прокурором матеріалів, які безпосередньо стосуються розгляду даного клопотання, 28.02.2022 підозрюваному ОСОБА_6 та його захиснику ОСОБА_7 було направлено повідомлення про завершення досудового розслідування та надання доступу до матеріалів досудового розслідування, та направлено на їх адресу 01.03.2022, що відображено в списку згрупованих простих відправлень, що пересилаються в межах України Вінницької обласної прокуратури, копія яких представлена суду.

Оцінка суду встановлених вище обставин щодо дотримання строків досудового розслідування.

Стаття 219 КПК України визначає строки досудового розслідування.

Відповідно до абзацу 1 частини першої статті 219 КПК України, (яка діяла на момент вчинення процесуальної дії, тобто 15.03.2022), строк досудового розслідування обчислюється з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань до дня звернення до суду з обвинувальним актом, клопотанням про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотанням про звільнення особи від кримінальної відповідальності або до дня ухвалення рішення про закриття кримінального провадження.

Отже, відповідно до частини першої статті 219 КПК України (на час дії) строк досудового розслідування обчислювався з 03.01.2022 року до дня звернення до суду з обвинувальним актом (15.03.2022).

Відповідно до п. 3 ч. 4 ст. 219 КПК України (на час дії), з дня повідомлення особі про підозру досудове розслідування повинно бути закінчене протягом двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину.

Згідно п. 3 ч. 4 ст. 219 КПК України строк досудового розслідування може бути продовжений у порядку, передбаченому параграфом 4 глави 24 цього Кодексу. При цьому загальний строк досудового розслідування не може перевищувати дванадцяти місяців із дня повідомлення особі про підозру у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину.

Строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000001 від 01.01.2022, після повідомлення про підозру ОСОБА_6 , як вбачається із реєстру матеріалів досудового розслідування, не продовжувався.

Відповідно до пункту 5 частини першої статті 3 КПК України (на час вчинення процесуальних дій), досудове розслідування - стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і закінчується закриттям кримінального провадження або направленням до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності.

Відповідно до частини другої статті 283 параграфу 1 «Форми закінчення досудового розслідування» Глави 24 КПК України є виключно три форми закінчення досудового розслідування після повідомлення особі про підозру: 1) закриття кримінального провадження прокурором; 2) звернення прокурора до суду з клопотанням про звільнення особи від кримінальної відповідальності; 3) звернення прокурора до суду з обвинувальним актом, клопотанням про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру.

Підсумовуючи, суд зазначає, що в силу пункту 5 частини першої статті 3, частини другої статті 283 та частини першої статті 219 КПК України у даній справі прокурором обрано форму закінчення досудового розслідування звернення (направлення) до суду з обвинувальним актом. Днем реалізації цієї форми є день звернення до суду з обвинувальним актом.

Відповідно до ч. 5 ст. 219 КПК України строк із дня винесення постанови про зупинення кримінального провадження до винесення постанови про відновлення кримінального провадження, а також строк ознайомлення з матеріалами досудового розслідування сторонами кримінального провадження в порядку, передбаченому статтею 290 цього Кодексу, не включається у строки, передбачені цією статтею.

Період часу ознайомлення підозрюваного та захисника з матеріалами досудового розслідування, в порядку ст. 290 КПК України, є один день 15.03.2022.

За вказаних обставин, враховуючи, що в силу ст. 290 ч.1 КПК України, підозрюваний та його захисник були повідомленні про завершення досудового розслідування, в межах строку досудового розслідування, в прокурора та органу досудового розслідування залишалось три дні строку досудового розслідування, на підставі ст. 219 ч.5 КПК України (на час вчинення процесуальних дій).

До суду прокурор звернувся з обвинувальним актом 15.03.2022, про що свідчить дата та вихідний номер на супровідному листі.

Таким чином, суд переконаний, що строк в період з 01.03.2022 року до 15.03.2022 року, не можна вважати строком прострочення досудового розслідування.

Щодо застосування положень п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК, в даному кримінальному провадженні.

Відповідно до п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо після повідомлення особі про підозру закінчився строк досудового розслідування, визначений статтею 219 цього Кодексу, крім випадку повідомлення особі про підозру у вчиненні тяжкого чи особливо тяжкого злочину проти життя та здоров`я особи.

В даному кримінальному провадженні, ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених: ст. 135 ч.1 КК України (нетяжкий злочин), а саме у завідомому залишенні без допомоги особи, яка перебуває в небезпечному для життя стані і позбавлена можливості вжити заходів до самозбереження внаслідок безпорадного стану, якщо той, хто залишив без допомоги, сам поставив потерпілого в небезпечний для життя стан, та ст. 286 ч.2 КК України (тяжкий злочин) порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого.

В свою чергу диспозиція ч. 2 ст. 286 КК України, передбачає два об`єкти посягання, основний це порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керують транспортними засобами, а також додатковий об`єкт посягання життя та здоров`я особи.

Необережний злочин, до якого законодавчо віднесено і кримінальне правопорушення передбачене ст. 286 ч.2 КК України, містить як умисне вчинення особою певної дії або послідовності дій, фактичну сторону яких особа усвідомлює, в даному випадку це порушення правил дорожнього руху, а також результат який вона передбачає або ж повинна була передбачати, так і наслідки, що не охоплювалися умислом винної особи. Отже, необережний злочин відрізняється від умисного лише з огляду на ставлення винної особи до наслідків своїх дій.

Наявність у складі кримінального правопорушення додаткового об`єкта свідчить про те, що в такому складі кримінального правопорушення цим суспільним відносинам поряд з основним об`єктом заподіюється (може заподіюватись), чи створюється (може створюватися) реальна загроза заподіяння шкоди.

Додатковим об`єктом є цінності, які підлягають одночасному захисту разом з основним об`єктом кримінально-правової охорони. Це такі цінності, яким завдається (може завдаватися) шкода від кримінального правопорушення одночасно з основним об`єктом посягання, що через типове поєднання із характером кримінально-караного діяння та з огляду на передбачені законом спосіб його вчинення, обстановку та інші ознаки.

Такі цінності як життя і здоров`я можуть бути основним об`єктом для ряду кримінальних правопорушень, передбачених розділом ІІ «Кримінальні правопорушення проти життя та здоров`я особи» Особливої частини КК, але водночас утворювати додатковий об`єкт кримінальних правопорушень з інших розділів КК, включаючи і порушення правил безпеки дорожнього руху, що спричинили смерть потерпілого.

З огляду на викладене, поняття «злочину проти життя та здоров`я особи», виходячи з інкримінованих фактичних обставин вчиненого кримінального правопорушення обвинуваченому ОСОБА_6 , а саме вчинення кримінального правопорушення передбаченого ст. 286 ч.2 КК України, охоплює своїм складом як основний об`єкт посягання порушення правил дорожнього руху, так і додатковий життя та здоров`я потерпілого.

Також суд враховує, і положення ст. 12 КК, а саме тяжкість злочину з об`єктом посягання (основним та додатковим) на життя та здоров`я особи.

Такі висновки суду повністю відповідають правовій позиції висловленій Об`єднаною палатою Касаційного кримінального суду Верховного суду від 13.03. 2023 в справі № 932/8842/20, а також як зазначено Верховним судом позитивним зобов`язанням держави Україна стосовно захисту життя та здоров`я особи, які знайшли своє відображення у положеннях статей 3, 27 Конституції України, статей 2, 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод й отримали відповідні роз`яснення у Рішенні Конституційного Суду України від 01 червня 2016 року № 2-рп/2016 (абз. 1 п. 3 мотивувальної частини) та рішеннях Європейського суду з прав людини (у справі «Колеви проти Болгарії», № 1108/02, §§ 191192; у справі «Развозжаєв проти Росії та України та Удальцов проти Росії», № 75734/12, § 171; у справі «Чернега та інші проти України», № 74768/10, §§ 158159, та низці інших рішень).

Згідно з п. 2 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України.

З огляду на встановленні в судовому засіданні обставини, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні клопотання сторони захисту про закриття кримінального провадження.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 203, 219, 284, 314 КПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Відмовити в задоволенні клопотання захисника ОСОБА_7 поданого і інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 , про закриття кримінального провадження № 0000001 внесеного в ЄРДР від 01.01.2022 на підставі п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку з закінченням строку досудового розслідування, відносно ОСОБА_6 , який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ст. ст. 135 ч.1, 286 ч.2 КК України.

Ухвала суду оскарженню не підлягає.

Копію ухвали негайно вручити сторонам.

Суддя: